Справа № 709/446/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 березня 2018 року смт. Чорнобай
Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
скаржника ОСОБА_3 ,
представника скаржника ОСОБА_4 ,
слідчого ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -
в с т а н о в и в:
До Чорнобаївського районного суду Черкаської області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження.
В обґрунтування скарги зазначалося, що вказаною постановою від 6 лютого 2018 року кримінальне провадження № 0000265 від 27 березня 2017 року закрито у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Такий висновок слідчого скаржник ОСОБА_3 вважала передчасним, оскільки досудове розслідування проведено не в повному обсязі, без наведення належних мотивів прийнятого слідчим рішення, в постанові не наведено аналізу зібраних доказів, не зроблені переконливі правові висновки, а тому просила її скасувати. Так, під час звернення до Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП України в Черкаській області вона повідомляла про те, що
ОСОБА_7 склала на ім`я територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Чорнобаївського району (далі територіальний центр) заповіт щодо земельної ділянки (паю) без власної волі, а як умову для поміщення її до вказаного територіального центру. Однак, вказані обставини належно не розслідувано, не з`ясовано мотивів і обставин, за яких умов складався заповіт. Наголошувала, що обов`язковою умовою для поміщення до територіального центру є складання заповіту щодо земельної ділянки на користь територіального центру. Проте, слідчим не встановлено кількість таких заповітів та не перевірено факти складання аналогічних заповітів на посадових осіб територіального центру.
Присутній у судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_4 підтримав подану скаргу та просив її задовольнити з підстав, викладених у ній. Зазначав, що досудове розслідування проведено неповно, зокрема слідством не встановлено обставини, що мають суттєве значення, такі як кількість земельних ділянок, що перебувають у власності територіального центру та успадковані ним за заповітами осіб, які перебували у стаціонарному відділенні. Стверджував, що обов`язковою умовою перебування особи у стаціонарному відділенні територіального центру є складання заповіту цією особою щодо земельної ділянки (паю) на користь останнього. Тобто, на думку представника скаржника ОСОБА_4 , відбувається незаконне привласнення земельних ділянок шляхом обману чи зловживання довірою. Проте, слідством не надано належної правової оцінки вказаним обставинам.
Скаржник ОСОБА_3 підтримала позицію свого представника.
Слідчий СВ Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області
ОСОБА_5 проти задоволення скарги заперечила. Вказувала, що за результатами проведення слідчих дій, зокрема допиту потерпілих, свідків, серед яких допитані нотаріус, посадові особи територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Чорнобаївського району, особи, які проживають у стаціонарному відділенні вказаного центру, ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України, не встановлено. При цьому досудовим слідством вивчалися обставини щодо складання заповітів, отримання пенсії особами, що перебувають у територіальному центрі та орендної плати за користування земельними ділянками.
Прокурор ОСОБА_6 також проти задоволення скарги заперечував, вказуючи на повноту і об`єктивність досудового розслідування.
Розглянувши скаргу та додані до неї документи, а також дослідивши матеріали досудового розслідування, надані слідчим, заслухавши пояснення учасників судового засідання, суд встановив таке.
Постановою слідчого СВ Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області від 6 лютого 2018 року кримінальне провадження № 0000265, внесене до ЄРДР 27 березня 2017 року, - закрито у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно зі ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Частиною 3 цієї статті Кодексу встановлено, що рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
З матеріалів досудового розслідування та оскаржуваної постанови вбачається, що вона винесена слідчим передчасно.
Зокрема, в основу постанови про закриття кримінального провадження покладено покази свідків стосовно обставин, що були викладені у заяві ОСОБА_8 , яка також визнана потерпілою у даному кримінальному провадженні, та стосуються факту складення заповіту ОСОБА_9 на користь територіального центру. Натомість належної оцінки викладеним у заяві ОСОБА_3 обставинам щодо складання заповіту ОСОБА_7 оскаржувана постанова не містить.
Вказані обставини свідчать про те, що слідчий не забезпечив ефективного, ретельного, всебічного та сумлінного розслідування у даному кримінальному провадженні саме в частині обставин щодо складання заповіту ОСОБА_7 .
При цьому закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що його виключають, а тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження й оцінки слідчим доказів у сукупності.
Відповідно до п. 4 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, з-поміж іншого, обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (ч. 2 ст. 91 КПК України).
Разом з тим мотивувальна частина оскаржуваної постанови не містить мотивів прийняття рішення про закриття кримінального провадження в частині заяви ОСОБА_3 та їх обґрунтування, відсутні посилання на зібрані під час досудового розслідування докази, що свідчать про відсутність події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190
КК України, саме в частині обставин складення заповіту ОСОБА_7 .
Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
З огляду на вищезазначене, слідчому потрібно виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність події та складу кримінального правопорушення, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі та в залежності від встановленого, прийняти законне та обґрунтоване рішення, яке у будь-якому випадку має бути належним чином мотивованим з всебічним аналізом доводів заявника.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора.
За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку, що скарга ОСОБА_3 підлягає до задоволення.
На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 9, 303, 307 КПК України, суд -
у х в а л и в:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити.
Постанову слідчого СВ Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 6 лютого 2018 року про закриття кримінального провадження № 0000265, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 березня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, скасувати.
Матеріали кримінального провадження № 0000265 повернути до СВ Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області для подальшого досудового розслідування.
Копію ухвали направити до СВ Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області для виконання, ОСОБА_3 і прокурору Чорнобаївського відділу Золотоніської місцевої прокуратури для відома.
Ухвала суду набирає законної сили негайно і оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1