Провадження №11-кп/772/215/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2018 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

з участю прокурора: ОСОБА_6 ,

неповнолітнього ОСОБА_7 , його законного представника ОСОБА_8 ,

захисника- адвоката ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

його законного представника ОСОБА_11

та представника потерпілого адвоката ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_12 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_13 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 9 листопада 2017 року, яким відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, учня ЗОШ № 19 Вінницької міської ради, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, застосовані примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд матері ОСОБА_8 терміном один рік,

в с т а н о в и в:
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 9 листопада 2017 року до неповнолітнього ОСОБА_7 застосовано примусовий захід виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, за таких обставин.

ОСОБА_7 13 квітня 2017 року близько 14 год. 15 хв., перебуваючи неподалік СЗОШ № 11, по вулиці Тараса Сича, в ході словесного конфлікту, який у нього виник з неповнолітнім ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючись емоційним почуттям ревнощів, які виникли через спільну знайому, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, розпилив в очі потерпілому заздалегідь приготовлений сльозоточивий газ та наніс п`ять ударів правою рукою в ділянку обличчя, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_10 , були завдані тілесні ушкодження, у вигляді: забитої рани ділянки лівої брови, синці на обличчі, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 442 від 28.04.2017 належать до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (понад 6, але не більше 21 дня) розлад здоров`я.
В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_12 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та ухвалити нову, якою клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру залишити без задоволення. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ОСОБА_7 на момент вчинення кримінального правопорушення досяг віку кримінальної відповідальності, а тому його діяння слід визначати як кримінальне правопорушення, крім того, під час судового розгляду не надано жодного доказу, що ОСОБА_7 щиро розкаявся.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_13 , не оспорюючи висновків суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_7 , просить ухвалу суду першої інстанції скасувати в частині правової кваліфікації дій ОСОБА_7 у зв`язку з невідповідністю висновків суду викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та необхідності правової кваліфікації діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, як більш тяжкого та постановити нову ухвалу, якою кваліфікувати дії ОСОБА_7 за ч.2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, застосувати відносно нього примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_8 строком на 1 рік. Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що неповнолітній вчинив кримінальне правопорушення у віці 16 років, тобто досяг віку, з якого може настати кримінальна відповідальність за ч.2 ст. 125 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, потерпілого ОСОБА_10 , його законного представника ОСОБА_11 та представника адвоката ОСОБА_12 , які підтримали свою апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, неповнолітнього ОСОБА_7 , його законного представника ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 , які погодились з апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні та заперечили проти задоволення апеляційних вимог представника потерпілого, перевіривши матеріали клопотання та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги задовольнити частково.

Так, суд, застосовуючи до ОСОБА_7 примусові заходи виховного характеру, у судовому рішенні вказав, що ОСОБА_7 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, пославшись на норми ст.ст. 498, 499 КПК України, які регулюють порядок застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітніх, які не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність.
Проте, поза увагою суду залишилось те, що неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ст. 22 КК України досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, а тому діяння, вчинене ним відповідно до ст. 11 КК України є злочином.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру щодо ОСОБА_7 неправильно застосований закон України про кримінальну відповідальність та допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, що відповідно до вимог ст. 415 КПК України є підставою для його скасування та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 405, 407, 412, 415 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційні скарги представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_12 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_13 задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 9 листопада 2017 року, якою застосовано до ОСОБА_7 примусовий захід виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд матері, скасувати.

У кримінальному провадженні за клопотанням прокурора ОСОБА_13 про застосування до неповнолітнього ОСОБА_7 примусових заходів виховного характеру призначити новий судовий розгляд у Вінницькому міському суді Вінницької області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: (підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

Згідно з оригіналом: