Провадження № 1-кп/638/460/18
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

з участю цивільних позивачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові клопотання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000781 від 12 червня 2017 року відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

встановив:
В провадженні суду перебувають матеріали кримінального провадження №0000781 від 12 червня 2017 року відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

До суду надійшло клопотання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, яке належить обвинуваченому ОСОБА_7 . В обґрунтування клопотання посилаються на те, що в рамках кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 подано цивільний позов про стягнення спричиненої майнової та моральної шкоди.

В судовому засіданні заявники клопотання підтримали.

Представник потерпілої клопотання підтримав.

Прокурор в судовому засіданні вважав за неможливе накласти арешт, оскільки відсутні відомості щодо майна, яке належить обвинуваченому.

Обвинувачений проти задоволення клопотання не заперечував, однак пояснив, що ніякого майна в нього немає.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників провадження, дослідивши надані докази, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається у тому числі з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Згідно з ч.6 ст.170 КПК України, у цьому випадку арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
Згідно з вимогами ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, у тому числі правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. На думку органу досудового розслідування причинно-наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_7 та подією й наслідками у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_8 встановлено та підтверджено висновком комплексної експертизи матеріалів і засобів звуко- та відеозапису та автотехнічної експертизи №84/645/653/17 від 28.08.2017 року.
В кримінальному провадження потерпілою ОСОБА_4 заявлено цивільний позов на загальну суму 540 00 грн., з яких 40 000 грн. матеріальна шкода, 500 000 грн.- моральна шкода. ОСОБА_5 також до суду подано позовну заяву до ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди у розмірі 280 000 грн.
Разом із цим, матеріали клопотання не містять даних, які вказують на яке саме майно слід накласти арешт, не надано таких доказів і в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги підстави та мотиви клопотання, суд дійшов висновку про відмову в задоволення клопотання про арешт майна.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170-174, 309 КПК України, суд, -

постановив:
В задоволенні клопотання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 15 лютого 2018 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1