Справа № 344/2798/18
Провадження № 1-кс/344/1162/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2018 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в області щодо неповернення тимчасово вилученого майна та вчинення інших дій у кримінальному провадженні №0000642, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся із скаргою про визнання бездіяльності слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в області ОСОБА_4 щодо неповернення власнику ОСОБА_5 його автомобіля "ВАЗ 2107", реєстраційний номер НОМЕР_1 та зобов`язання слідчого повернути власнику його автомобіль.

Доводами клопотання заявник вказує, що ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 21.02.2018 року накладено арешт на автомобіль ОСОБА_5 "ВАЗ 2107", 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , лише шляхом заборони на його розпорядження. Однак на письмове клопотання власника про вимогу про повернення зазначеного майна та свідоцтва про його реєстрацію, залишено без розгляду. Станом на 05.03.2018 року відповідь не надано.

ОСОБА_5 та його представник в судове засідання не з`явились, однак подали суду заяву про розгляд справи без їх участі, просили скаргу задоволити.

Слідчий (уповноважена особа) будучи повідомленим належним чином в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, встановлено наступне.

Відповідно до статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження. Зокрема, за положеннями п. 1 ч. 1 вказаної статті на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

У відповідності з ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про, обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Відповідно до ч.7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Виходячи з правової природи даного інституту, згідно положень КПК України, тимчасове вилучення майна у кримінальному провадженні здійснюється не інакше як на підставі дозволу слідчого судді, суду або/та з подальшою перевіркою слідчим суддею, судом правових підстав для його вилучення та арешту, оскільки вилучення та арешт майна має наслідком обмеження прав власника цього майна та осіб, у володінні яких таке майно знаходиться.

Згідно положень ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною пятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

Зокрема за ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

З метою повернення свого незаконного утриманого майна, ОСОБА_5 самостійно з письмовою заявою звернувся до слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в області ОСОБА_4 про повернення йому автомобіля "ВАЗ 2107", 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтва про його реєстрацію. Арешт на зазначене свідоцтво не накладався.

Однак на письмове клопотання власника про вимогу про повернення зазначеного майна та свідоцтва про його реєстрацію, залишено без розгляду. Станом на 05.03.2018 року відповідь не надано.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що ухвалою суду від 21.02.2018 року заборонено тільки розпоряджатись транспортним засобом, слідчий суддя приходить до висновку, що скаргу слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 168, 169, 171, 303 - 307 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в області щодо неповернення тимчасово вилученого майна та вчинення інших дій у кримінальному провадженні №0000642 задоволити.

Зобов`язати слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в області ОСОБА_4 або іншого слідчого, який здійснюватиме розслідування у кримінальному провадженні №0000642 повернути ОСОБА_5 , його автомобіль "ВАЗ 2107", реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про його реєстрацію зазначеного автомобіля.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1