Справа № 350/1759/17
Провадження № 11-сс/779/298/2017
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 10 листопада 2017 року про застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

за участю прокурора ОСОБА_9

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати дану ухвалу, застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту або інший більш м`який запобіжний захід.

Такі вимоги обґрунтовує тим, що висновки слідчого судді не відповідають об`єктивним обставинам справи. На його думку, підозрюваний не може впливати на родичів потерпілого, хоча б з тих підстав, що всі родичі переконані у невинуватості його підзахисного з моменту, коли дізналися про смерть ОСОБА_10 . Зазначає, що самим близьким родичем померлого є саме підозрюваний ОСОБА_8 , який є його сином, постійно з ним проживав та доглядав за ним. Вказує, що при винесенні оскарженої ухвали не враховано характеристику померлого батька, який систематично зловживав спиртними напоями, був конфліктною людиною і неодноразово приходив додому із різноманітними тілесними ушкодженнями. Вважає, що судом не враховано позитивну характеристику підозрюваного. На його думку, в матеріалах досудового розслідування не об`єктивно і не повно викладено обставини справи, які є надуманими і припущенням, не підтверджуються жодними доказами. Вказує, що органами досудового розслідування проігноровано той факт, що таксист привіз потерпілого у стані сильного алкогольного сп`яніння з численними травмами, які той отримав в результаті падіння зі сходів біля магазину в с. Дуба, і вже в такому стані ОСОБА_8 разом з сусідом завів батька до хати, роздягнув і положив спати в ліжко. Зазначає, що ОСОБА_8 сам викликав фельдшера. Наголошує, що ці обставини не були враховані слідчим суддею. Зазначає, що ОСОБА_8 своєї вини у вчиненні злочину, в якому підозрюється, не визнає. Вважає, що пред`явлена підозра є недостатньо обґрунтованою, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, відсутні. Зауважує, що підозрюваний має постійне місце проживання, з якого не буде відлучатись, сприятиме слідству у з`ясуванні обставин кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 10 листопада 2017 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, до 08 січня 2018 року включно.

Слідчий суддя виходив з того, що підозра у вчиненні злочину обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події, речовими доказами, показами свідків по даному кримінальному провадженню. ОСОБА_8 офіційно не працює, сезонний робітник, на утриманні нікого немає. Підозрюваний, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення злочину, пов`язане з позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, та незаконно впливати на родичів потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, які є його сусідами. На даний час запобігти цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу не можливо. Послався на те, що згідно з ч. 4 ст. 183 КК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, учиненого із застосуванням насильства.

Під час апеляційного розгляду:

- захисник ОСОБА_7 просив задовольнити апеляційну скаргу та обрати ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід;

- підозрюваний ОСОБА_8 підтримав вимоги апеляційної скарги захисника, з мотивів, викладених у ній;

- прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просив залишити її без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали клопотання, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги належить відмовити, а ухвалу слідчого судді залишити без змін, з наступних підстав.

На думку колегії суддів висновок слідчого судді про наявність достатніх підстав для обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованим.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею в повній мірі дотримані вимоги ст. ст. 176, 177, 178, 183 КПК України.

Так, 09 листопада 2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України (а.п. 18-19), про те, що він вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Колегія суддів, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. За відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови», N 35615/06, п. 48, від 13 листопада 2007 року)» та те, що ч. 3 ст. 17 КПК України імперативно визначено, що підозра не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.

Так, відомості про вчинений злочин внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000465 від 09 листопада 2017 року (а.п. 4).

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, саме копією витягу з кримінального провадження, копією протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, копією протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння, копією заяви ОСОБА_8 , копією протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_8 та іншими матеріалами кримінального провадження.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку дійшов правильного висновку, що наявні у провадженні докази, свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

В той час, захисник заперечуючи в апеляційній скарзі наявність обґрунтованої підозри, не наводить жодних переконливих тверджень, які б спростовували підозру про причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину.

Також, як підтверджують матеріали клопотання слідчого та зміст оскарженої ухвали, слідчий суддя вмотивовано прийшов до висновку, дотримавшись вимог закону, навівши це по тексту ухвали, що в даному випадку мають місце відповідні ризики, а саме спроби підозрюваного здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Позиція захисника про недоведеність наявності у кримінальному провадженні ризиків, визначених ст. 177 КПК України, спростовується сукупністю відомостей, які містяться в клопотанні та долучених до нього доказах, якими доведено наявність відповідних ризиків.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається із матеріалів, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, санкція якого передбачає показання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Суд першої інстанції в повній мірі взяв до уваги відомості, що були в матеріалах клопотання відносно особи підозрюваного.

Щодо доводів захисника про те, що підозрюваний характеризується позитивно, колегія суддів зазначає, що цей факт сам по собі не є підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Із змісту ухвали слідчого судді вбачається, що сторона обвинувачення навела переконливі доводи того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, у якому підозрюється ОСОБА_8 , буде недостатнім та не забезпечить запобігання цим ризикам.

Апелянтом не зазначено належного обґрунтування про можливість запобігання ризикам, встановлених стороною обвинувачення, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Таким чином, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 слідчий суддя, правильно встановив, що наведені у ньому дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та вмотивовано прийшов до висновку, дотримавшись вимог закону, навівши це по тексту ухвали, що в даному випадку мають місце відповідні ризики, при наявності яких застосування іншого запобіжного заходу, в тому числі і з врахуванням тяжкості злочину, у якому підозрюється ОСОБА_8 , буде недостатнім та не забезпечить запобігання цим ризикам.

Доводи захисника ОСОБА_7 про те, що підозрюваний своєї вини у вчиненні злочину, в якому підозрюється, не визнає, не має на меті уникати кримінальної відповідальності, оскільки злочину не вчиняв, має постійне місце проживання, з якого не буде відлучатись, сприятиме слідству у з`ясуванні обставин кримінального провадження, жодним чином не виключають наявних та достатніх підстав для обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та не впливають на правильність висновків суду в цій частині.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню виникненню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з врахуванням даних про його особу, відповідно до вимог кримінального процесуального закону обґрунтовано прийняв рішення про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Слідчий суддя дотримався вимог закону та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не порушує прав, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

На даний час підстав для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_8 інших більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі у виді домашнього арешту, колегія суддів не вбачає, що не перешкоджає у подальшому прийняття такого рішення в порядку передбаченому КПК України.

На думку колегії суддів, враховуючи те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину із застосування насильства, слідчий суддя дійшов до правильного висновку, керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, та не визначив розмір застави.

Інших підстав для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 12, 176-178, 182, 183, 194, 376, 404, 407, 419, 422 КПК України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - відмовити.

Ухвалу слідчого судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 10 листопада 2017 року про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_3