Провадження № 1-кс/201/1562/2018
У Х В А Л А
іменем України

13 березня 2018 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР,-

ВСТАНОВИВ

До Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищевказана скарга, в обґрунтування якої скаржник зазначив, що ним 20.11.2017 року прокурору Дніпропетровської області було подано заяву про вчинення на його думку злочину суддею Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 , але його до ЄРДР внесена не була, що скаржник вважає неправомірним.

В судові засідання 22.01.2018 року, 05.02.2018 року, 27.02.2018 року скаржник ОСОБА_4 не з`являвся, про причини неявки суд не повідомляв. В судове засідання 13.03.2018 року скаржник ОСОБА_4 не з`явився, але надіслав суду заяву про розгляд справи без його участі, повідомив, що він вимоги скарги підтримує, доповнень не має.

Прокурор ОСОБА_3 проти розгляду скарги в судовому засіданні 13.03.2018 року без участі скаржника ОСОБА_4 не заперечував. Проти задоволення скарги ОСОБА_4 заперечував, посилаючись на її безпідставність і необгрунтованність, а також на відсутність складу злочину в діях осіб, щодо яких скаржник ОСОБА_4 просить внести відомості до ЄРДР. Пояснив, що дійсно скаржник звернувся до прокуратури Дніпропетровської області з заявою про вчинення злочину, яка не була внесена до ЄРДР з тієї причини, що в ній відсутні дані про вчинення злочину, а зміст заяви зводиться до незгоди скаржника ОСОБА_4 з рішеннями суду у конкретній справі. Просив відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі.

Вислухавши прокурора, дослідивши матеріали скарги, надані матеріали, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що скаржник 20.11.2017 року звернувся до прокуратури Дніпропетровської області з заявою про вчинення злочину, про що свідчить копія відповідної заяви з відміткою про її прийняття вказаною установою.

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Положення ч.1 ст.214 КПКУкраїни зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки таку заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.

Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч.1 ст.2 Кримінального Кодексу України, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах, або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).
Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Положення ст.214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
З фактичних обставин справи витікає, що скаржник звернувся до прокуратури Дніпропетровської області з заявою про вчинення, на його думку, злочину суддею Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 , оскільки вона винесла ухвалу про повернення скарги заявнику ОСОБА_6 , який оскаржував бездіяльність співробітників Павлоградського ВП, а також в іншій справі винесла ухвалу про часткове задоволення клопотання представника відповідача про залучення до справи як співвідповідача ТОВ « МН-Строй». Вказані особи є клієнтами ОСОБА_4 , який є адвокатом і надає адвокатські послуги у тому числі вказаним особам.

Враховуючи викладене, суд погоджується з твердженням прокурора ОСОБА_3 про відсутність у заяві скаржника необхідних даних, які б могли свідчити про наявність складу злочину в діях судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 і в цій частині суд приходить до висновку про те, що заява скаржника у даній справі не містить об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину, про наявність усіх необхідних ознак злочину, а зводиться до незгоди скаржника з рішеннями суду у конкретних справах і його суб`єктивної оцінки вказаних рішень.
Але, в той же час, аналізуючи вимоги ст.214 КПК України суд приходить до висновку про те, що у ст. 214 КПК України закріплено обов`язок слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Таким чином, на відміну від процесуального порядку реагування на заяви та повідомлення про злочин, який було встановлено в КПК 1960 року, згаданий обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Наведене підтверджується імперативними положеннями ч. 4 ст. 214 КПК, згідно з якою відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Таким чином, суд приходить до висновку про помилковість позиції прокуратури Дніпропетровської області в частині відмови у внесенні до ЄРДР заяви ОСОБА_4 з посиланням на відсутність складу злочину, оскільки відсутність складу злочину в таких випадках може бути підставою для закриття кримінального провадження, але не може бути підставою для відмови у внесенні до ЄРДР даних викладених в заявах про злочин.
Вказане у своїй сукупності є підставою для задоволення скарги.
Керуючись ст. ст. 214, 303-307 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність посадових осіб прокуратури Дніпропетровської області в частині невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_4 від 20.11.2017 року поданої до прокуратури Дніпропетровської області про вчинення кримінального правопорушеня.

Зобов`язати посадових осіб прокуратури Дніпропетровської області внести відомості, зазначені в заяві ОСОБА_4 від 20.11.2017 року про вчинення кримінального правопорушеня до Єдиного реєстру досудових розслідувань та з дотриманням правил підслідності передати матеріали до органу досудового розслідування, доручивши проведення досудового розслідування. Про що повідомити скаржника ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: слідчий суддя