Справа №672/1599/17
Провадження №1-кп/672/16/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2018 р. м. Городок
Городоцький районний суд Хмельницької області в складі: головуючої - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городку в режимі відеоконференції з Хмельницького СІЗО № 29 кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0000418, по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Рокитне Новоселицького району Чернівецької області, національність румун, громадянина України, з неповною середньою освітою, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, раніше судимого- 18 липня 1996 року Ільїчівським міським судом Одеської області за ст. 86-1, ст. 44 КК України 1960 року до 3 років 6 місяців позбавлення волі;- 30 серпня 1999 року Борзнянським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 81, ст.. 17, ч. 3 ст. 81, ч. 1 ст. 89, ст. 42 КК України 1960 року до 3 років 6 місяців позбавлення волі;- 20 серпня 2002 року Дунаєвецьким районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі;- 14 травня 2009 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;- 17 грудня 2013 року Хотинським районним судом Чернівецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;- 06 лютого 2014 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, 19 жовтня 2016 року звільненого з місць позбавлення волі,

за ст.395 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Городоцького районного суду Хмельницької області з Городоцької місцевої прокуратури Хмельницької області надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000418 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що постановою Городоцького районного суду від 22 червня 2017 року йому, відповідно до п «в» ч. 1 ст. 3, ст. 5, 6 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі», як особі, яка звільнена з місць позбавлення волі, з урахуванням неодноразового притягнення до адміністративної відповідальності, встановлено адміністративний нагляд терміном на 1 рік з наступними обмеженнями поведінки:

1)заборони виходу з господарства за адресою: АДРЕСА_1 з 22.00 до 06.00 години;

2)заборони виїзду в особистих справах за межі Городоцького району Хмельницької області без дозволу ОВС України;

3)заборони перебувати в місцях, де продають спиртні напої на розлив;

4)реєструватись в поліції 2 рази на місяць, 5 та 25 числа з 9:00 до 10:00 год. в дільничного офіцера поліції, а в разі його відсутності у чергового Городоцького ВП ГУ НП в Хмельницькій області;

ОСОБА_5 , будучи особисто ознайомленим 22 червня 2017 року із вказаною постановою суду, не зважаючи на встановлені обмеження, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з метою ухилення від адміністративного нагляду, умисно порушив встановлені обмеження і в середині вересня 2017 року, не повідомивши про свій виїзд, без поважних причин, умисно, без відповідного дозволу працівників Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області самовільно залишив постійне місце проживання в с. Нове Поріччя Городоцького району Хмельницької області, виїхавши в с. Рокитне Новоселицького району Чернівецької області, де перебував до 31 жовтня 2017 року та не з`являвся на реєстрацію в Городоцький ВП ГУНП в Хмельницькій області з вказаного часу, тобто був відсутній по місцю свого проживання, чим порушив встановлені обмеження і ухилився від адміністративного нагляду.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винність в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав, на підставі ст. 63 Конституції України від давання показань відмовився.
На підтвердження обставин, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні у відповідності до ст. 91 КПК України, органом досудового розслідування були здобуті, а прокурором покладені в основу обвинувачення та подані в судовому засіданні, а судом досліджені наступні докази:

- витяг з кримінального провадження № 0000418 від 18.10.2017 р.,
- рапорт ДОП Городоцького ВП від 18.10.2017 року, з якого видно, що адмінпіднаглядний ОСОБА_5 не зявляється на реєстрацію в Городоцький РВ та за місцем свого проживання відсутній,
- матеріали справи адміністративного нагляду № 9 відносно ОСОБА_5 ,
- протокол огляду предметів від 23.10.2017 року, згідно якого проведено огляд справи адміністративного нагляду № 9 ,
- постанову від 23.10.2017 року про визнання речовими доказами справу адміністративного нагляду № 9.
В ході судового розгляду даного кримінального провадження захисник заявила клопотання про визнання недопустими вказаних доказів, оскільки під час проведення досудового розслідування та пред`явлення підозри порушено право ОСОБА_5 на захист.

Суд вважає такі доводи захисника обґрунтованими з наступних підстав.

Забезпечення обвинуваченому права на захист згідно зі ст.. 129 Конституції України є основною засадою судочинства, а відповідно до ст.. 7 КПК України віднесено до загальних засад кримінального провадження.

Ст.59 Конституції України проголошує право кожного на правову допомогу, а ст.. 63 Конституції України закріплює право на захист підозрюваного.

У ч.ч. 1,2 ст.20 КПК України, що розкриває зміст забезпечення права на захист як загальної засади кримінального провадження , закріплено право підозрюваного на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому його права та забезпечити право на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним або призначеного захисника.

В силу ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини та основоположних свобод, зокрема, такі діяння як порушення права особи на захист.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Належна реалізація права на захист у кримінальному провадженні вимагає застосування практики ЄСПЛ, згідно з правовою позицією якого, відображеною, зокрема, у п. 262 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «право кожного обвинуваченого у вчиненні злочину на ефективний захист, наданий захисником, є однією з основних ознак справедливого судового розгляду».

Необхідною умовою реалізації права на захист є забезпечення основних його гарантій на усіх стадіях кримінального провадження. Призначення захисника у судовому провадженні під час розгляду справи не може саме по собі відновити порушене право на захист. Правову позицію ЄСПЛ щодо початкового етапу забезпечення права на захист у кримінальному провадженні викладено, зокрема, у п. 63 рішення ЄСПЛ від 09.06.2011 року у справі «Лучанінова проти України», де зазначено, що для здійснення обвинуваченим свого права на захист йому зазвичай повинно бути забезпечено можливість отримати ефективну допомогу захисника із самого початку провадження».

У рішенні від 27.01.2011року у справі "Бортнік проти України" ЄСПЛ наголосив на «важливості стадії розслідування для підготовки кримінального провадження, оскільки докази, отримані під час цієї стадії, визначають рамки, в яких правопорушення, щодо вчинення якого було пред`явлено обвинувачення, буде розглядатись в суді першої інстанції. Таким чином, пункт 1 статті 6 Конвенції вимагає, як правило, щоб доступ до захисника надавався з першого допиту підозрюваного, здійснюваного працівниками органів внутрішніх справ, якщо неможливо продемонструвати з посиланням на конкретні обставини справи, що існують неспростовні підстави для обмеження такого права. ... Право на захист буде в принципі непоправно порушено, якщо при засудженні судом використовуватимуться зізнавальні покази, отримані працівниками органів внутрішніх справ під час допиту без участі захисника ...»(п.39).

Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 за національністю є румуном та не володіє українською мовою.

Відповідно до ч. 1 ст..29 КПК України кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Ч.ч. 2, 3 цієї статті визначає, що особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь-якою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення. Cлідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження , які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись, у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.. 52 КПК України обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні щодо осіб, які не володіють мовою, якою ведеться кримінальне провадження, - з моменту встановлення цього факту.

Однак, під час досудового розслідування не забезпечено обов`язкову участь захисника у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 , котрий не володіє мовою, якою ведеться кримінальне провадження.

Таким чином, оскільки докази, надані прокурором в підтвердження вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ст.. 395 КК України, отримані внаслідок істотного порушення прав людини, в силу ч.1 ст. 87 КПК України суд вважає за необхідне визнати такі докази недопустимими.

У відповідності до ч.ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме - верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, приходить до висновку, що ОСОБА_5 підлягає виправданню в зв`язку з недоведеністю стороною обвинувачення вчинення останнім злочину, передбаченого ст.. 395 КК України.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід не обирався. Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 395 КК України та виправдати на підставі п.2 ч.1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю вчинення особою кримінального правопорушення.

Речові докази по справі справу адміністративного нагляду № 9 відносно ОСОБА_5 залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000418 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Хмельницької області через Городоцький районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити прокурору негайно після його проголошення. Копію вироку у перекладі негайно направити в Хмельницьке СІЗО № 29, де на даний час перебуває ОСОБА_5 , для вручення останньому. Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Суддя ОСОБА_1