Провадження №1-кс/523/42/18
УХВАЛА

04.01.2018 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання слідчого СВ Суворовського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про накладення арешту на автомобіль марки «Мерседес Віто», д/н НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , сірого кольору, ключі від нього та свідоцтва про реєстрацію на даний автомобіль № НОМЕР_3 , -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Суворовського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , розглянувши матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0001152 від 11.03.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.1 КК України, звернувся до Суворовського районного суду м.Одеси із клопотанням, затвердженим прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , про накладення арешту на автомобіль марки «Мерседес Віто», д/н НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , сірого кольору, ключі від нього та свідоцтва про реєстрацію на даний автомобіль № НОМЕР_3 , із визначенням місця зберігання вищевказаного автомобілю.

Відповідно до поданого клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що 10.03.2017 року до Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області поштою надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що 24.12.2016 року невідома особа, знаходячись за адресою: м.Одеса, вул.Паркова, 1, незаконно заволоділа транспортним засобом марки "Мерседес" Віто Д/Н НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить фірмі «MIDBO» та був в користуванні в заявника на основі довіреності (ЖЕО №3059). 11.03.2017 року дана подія була внесена до ЄРДР за №0001152 за ст.289 ч.1 КК України, за правовою кваліфікацією: незаконне заволодіння транспортним засобом.

Згідно поданого клопотання в ході досудового розслідування та проведення слідчо-розшукових дій спрямованих на встановлення особи, яка скоїла дане правопорушення, було допитано в якості потерпілого ОСОБА_5 , який вказав, що на початку 2016 року познайомився з ОСОБА_6 та її чоловіком ОСОБА_7 . Після знайомства вони вирішили спільно відкрити свій бізнес, а саме возити товари з Польщі в Україну. Для цього ОСОБА_6 передала йому гроші в сумі 19000 доларів США для відкриття спільного бізнесу. За спільні гроші він відкрив фірму «MIDBO» в Польщі для продажу товару в Україні. Для ведення бізнесу він купив автомобіль марки "Мерседес" Віто Д/Н НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , сірого кольору, який був оформлений на «MIDBO» та на основі довіреності він мав право керувати та розпоряджатись авто. В ході ведення підприємницької діяльності він возив одяг з Польщі в Україну, де реалізовував. Однак в кінці 2016 року почались проблеми з продажем та поставкою продукції, в зв`язку з чим дану підприємницьку діяльність було припинено. 24.12.2016 року до його орендованого приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , зайшла ОСОБА_6 разом з сином ОСОБА_8 та незаконно заволоділи даним автомобілем, ключами від нього та свідоцтвом про реєстрацію на даний автомобіль № НОМЕР_3 , аргументуючи це тим, що він нібито повинен їм повернути гроші, які вона йому передала, тому, що спільне ведення бізнесу в них не вийшло, а гроші він їй так і не повернув. Після чого на даному автомобілі вони з місця події зникли.

В складеному слідчим та погодженому прокурором клопотанні вказано, що органам досудового розслідування з метою всебічного, повного та об`єктивного розслідування всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, необхідно накласти арешт на майно, а саме на автомобіль марки "Мерседес" Віто Д/Н НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , сірого кольору, свідоцтва про реєстрацію на даний автомобіль № НОМЕР_3 , який знаходиться у ОСОБА_6 , оскільки він являється одним з основних речових доказів. Та, посилаючись на те, що відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, а також з огляду на наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення вищезазначеного автомобіля, ключів від нього та свідоцтва про реєстрацію № НОМЕР_3 , тому слідчий в погодженому прокурором клопотанні просив накласти арешт на автомобіль марки «Мерседес Віто», д/н НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , сірого кольору, ключі від нього та свідоцтва про реєстрацію на даний автомобіль № НОМЕР_3 , із визначенням місця зберігання вищевказаного автомобілю та ключів від нього спеціалізованого майданчику тимчасового затримання автомобілів та мототранспорту № НОМЕР_4 , розташованого за адресою: м.Одеса, вул..Тираспольське шосе, 31а/1.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання в повному обсязі, мотивуючи тими ж підставами, що вказані в самому клопотанні.
Слідчий суддя, ознайомившись із клопотанням та долученими до нього документами, керуючись ст.170-173 КПК України, приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню на підставі слідуючого.

Відповідно до ст.170 ч.1 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Статтею 170 ч.11 КПК України передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно ст.170 ч.2 п.1, ч.3 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Таким чином, дослідивши матеріали поданого клопотання, приймаючи до уваги необхідність всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, враховуючи, що вказане в клопотанні майно (речі) могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, за таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що вказане майно становить важливу цінність для встановлення істини у кримінальному провадженні, адже існує об`єктивна потреба фіксації та збереженні даних слідів, а тому встановлено наявність підстав для задоволення клопотання слідчого про накладення зазначеного арешту.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Суворовського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про накладення арешту на автомобіль марки «Мерседес Віто», д/н НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , сірого кольору, ключі від нього та свідоцтва про реєстрацію на даний автомобіль № НОМЕР_3 , - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Мерседес Віто», д/н НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , сірого кольору, ключі від нього та свідоцтва про реєстрацію на даний автомобіль № НОМЕР_3 .

Визначити місце зберігання автомобілю марки «Мерседес Віто», д/н НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , сірого кольору, ключів від нього спеціалізований майданчик тимчасового затримання автомобілів та мототранспорту №8, розташованого за адресою: м.Одеса, вул..Тираспольське шосе, 31а/1.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1