АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/542/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2018 рокуколегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

власників майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8

представника власника майнаТОВ «ВН-Центр», ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги директора ТОВ «КОМПАНІЯ КМТ» ОСОБА_8 , директора ТОВ «ВН-Центр» ОСОБА_10 , директора ТОВ «Новий реєстр» ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23 листопада 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 та накладеноарештнагрошові кошти, що знаходяться в ВІННИЦЬКІЙ ФІЛІЇ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (код ЄДРПОУ код 14360570) код МФО 305299, за адресою: м. Вінниця, пр. Юності, 43А або в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (код ЄДРПОУ код 14360570) код МФО 305299, за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, 1 д, на рахунки наступних юридичних осіб: Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий реєстр» (6) на рахунки: № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ВН-Центр» () на рахунки: № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «КМТ» () на рахунки: № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 ,№ НОМЕР_13 , № НОМЕР_14 .

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність правових підстав для накладення арешту, та прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про арешт майна, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, директор ТОВ «КОМПАНІЯ КМТ» ОСОБА_8 , директор ТОВ «ВН-Центр» ОСОБА_10 , директор ТОВ «Новий реєстр» ОСОБА_7 , подали апеляційні скарги, в яких просять ухвалу слідчого судді скасувати в частині накладення арешту на грошові кошти товариств, директорами яких вони є, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Директор ТОВ «КОМПАНІЯ КМТ» ОСОБА_8 в обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає,що ухвала слідчого судді прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права через її невідповідність фактичним обставинам справита слідчим суддею, при ухваленні рішення, належним чином не досліджено матеріалів клопотання прокурора про арешт майна. Додає, що суд першої інстанції розглянув дане клопотаннябез повідомлення власника майна.

Також апелянт зазначає, що посадові особи товариства не мають статусу підозрюваних чи обвинувачених і не є такими, що несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, у розумінні ст. 170 КПК України. Додає, що судом застосовано захід забезпечення кримінального провадження, у вигляді арешту майна, за відсутності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та обґрунтованої потреби, що виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи.
Далі в апеляційній скарзі директор вказує на те, щосудом першої інстанції не обгрунтовано доцільність застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а наслідками накладення арешту є зупинення господарської діяльності товариства. Додає, щоподальше обмеження права товариства розпоряджатися грошовими коштами шляхом їх арешту, не відповідає вимогам розумності та не є співрозмірним з огляду на завдання кримінального провадження.
Апеляційні скарги директора ТОВ «ВН-Центр» ОСОБА_10 та директора ТОВ «Новий реєстр» ОСОБА_7 за змістом є аналогічною апеляційній скарзі директора ТОВ «КОМПАНІЯ КМТ» ОСОБА_8 .
Одночасно апелянтизазначають, що копію оскаржуваного судового рішення отримано 05.12.2017 року, апеляційні скарги подані до суду 08.12.2017 року, відповідно до штампу на конвертах.

Заслухавши доповідь судді, думку власників майна та представника власника майна, які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, позицію прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вимоги апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволеннюне підлягають, виходячи з наступного.
Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що власники майнаучастіусудовому засіданні не приймали, копію оскаржуваної ухвалиапелянтами отримано05.12.2017 року, апеляційні скарги подані до суду 08.12.2017 року,пятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді апелянтами не порушено, а тому і не підлягає поновленню.

Що стосується безпосередньо апеляційної скарги, то слід звернути увагу на такі обставини.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженнівідділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУ Національної поліції у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0000081, відомості про яке 10.11.2016 року внесені до Єдиного реєстру досудових рішень, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Прокурор відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту нагрошові кошти, що знаходяться в ВІННИЦЬКІЙ ФІЛІЇ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (код ЄДРПОУ код 14360570) код МФО 305299, за адресою: м. Вінниця, пр. Юності, 43А або в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (код ЄДРПОУ код 14360570) код МФО 305299, за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, 1 д, на рахунки наступних юридичних осіб: Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий реєстр» (6) на рахунки: № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ВН-Центр» () на рахунки: № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «КМТ» () на рахунки: № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 ,№ НОМЕР_13 , № НОМЕР_14 , яке ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва23 листопада 2017 рокузадоволено.

Жодних об`єктивних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів законність прийнятого слідчим суддею рішення колегія суддів в матеріалах судової справи по розгляду клопотання по накладенню арешту не вбачає, оскільки покладені в основу ухвали слідчого судді мотиви, що стали підставою для задоволення клопотання прокурора, слід визнати обґрунтованими, а доводи апеляційних скарг такими, що не заслуговують на увагу колегії суддів і не ґрунтуються на законі, виходячи з наступного.
КПК України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер.
Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ст. 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися.
Так, згідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.
Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Задовольняючи клопотання прокурора в межах кримінального провадження № 0000081про арешт майна, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення прокурора та, прийшов до правильного висновку, що клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить достатньо правових підстав для його задоволення.

З огляду на вищенаведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно зазначене в клопотанні, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Зважаючи на вищезазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно зазначене в клопотанні прокурора, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності.
Підстав сумніватися в співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження у колегії суддів не виникає.
Посилання апелянтів нате, щосуд першої інстанції розглянув дане клопотаннябез повідомлення власників майна, є необгрунтованими, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення власника майна, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна, що мало місце в даному випадку.

Твердження власників майна про те, що посадові особи товариства не мають статусу підозрюваних чи обвинувачених і не є такими, що несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, слід визнати непереконливими, оскільки увипадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.З цих же підстав не заслуговують на увагу і доводи апелянтів щодо відсутностіу даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, з урахуванням мети арешту, яка не вимагає доведення причетності особи до кримінального правопорушення.

Посилання апелянтів на відсутність доцільності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, є необгрунтованими, з урахуванням доданих ініціатором клопотання матеріалів на його обгрунтування. Крім того, відповідно до постанови про визнання речових доказів від 14 листопада 2017 року, грошові кошти, на які прокурор просить накласти арешт, визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні, з посиланням на те, що на зазначених у клопотанні рахунках перебувають грошові кошти, які можуть мати ознаки майна, отриманого внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Посилання апелянтів на те, щоарешт майна призведе до зупинення господарської діяльності товариств, як на підставу для скасування ухвали слідчого судді, не може бути визнано обґрунтованим, оскільки застосування будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, є втручанням у права і свободи особи, проте таке втручання можливе якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступень втручання, що у цьому випадку і мало місце, з огляду на ненадання апелянтами, всупереч вимог ч.5 ст.132 КПК України, відомостей про повне блокування роботи товариств.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.
Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170 173 КПК України, наклав арешт на грошові кошти, зазначені у клопотанні прокурора, з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому вимоги апелянтів, слід визнати непереконливими.

За таких обставин, ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційних скаргах, колегія суддів не вбачає.

Враховуючи встановлені обставини та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.
Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від23 листопада 2017 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 та накладеноарештнагрошові кошти, що знаходяться в ВІННИЦЬКІЙ ФІЛІЇ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (код ЄДРПОУ код 14360570) код МФО 305299, за адресою: м. Вінниця, пр. Юності, 43А або в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (код ЄДРПОУ код 14360570) код МФО 305299, за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, 1 д, на рахунки наступних юридичних осіб: Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий реєстр» (6), Товариства з обмеженою відповідальністю «ВН-Центр» (), Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «КМТ» (), - залишитибез змін, а апеляційні скарги директора ТОВ «КОМПАНІЯ КМТ» ОСОБА_8 , директора ТОВ «ВН-Центр» ОСОБА_10 , директора ТОВ «Новий реєстр» ОСОБА_7 ,залишити.без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

________________________ ________________________________________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4