АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/2031/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2018 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 22 березня 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_6 , про накладенняу кримінальному провадженні № 0009319, арешту на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , (кадастровий номер :91:109:0163) загальною площею 0,1 га, що належить ОСОБА_8 .

Відповідно до ухвали, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових

підстав для задоволення клопотання слідчого про арешт майна.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про арешт земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , (кадастровий номер :91:109:0163) загальною площею 0,1 га, що належить ОСОБА_8 .

Мотивуючи вимоги апеляційної скарги прокурор зазначає, що у даному кримінальному провадженні 25.01.2015 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру. Додає, що у справі прокурором заявлено цивільний позов в інтересах держави в особі Київської міської ради про стягнення з підозрюваного ОСОБА_8 матеріальної шкоди, заподіяної злочином на суму 231 698 грн. 31 коп.

Також апелянт вказує на те, що земельна ділянка, на яку прокурор просить накласти арешт з метою відшкодування шкоди, заавданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, належить ОСОБА_8 .
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого відділу Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0009319, відомості про яке 02.09.2014 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 197-1, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Слідчий Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_6 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , (кадастровий номер :91:109:0163) загальною площею 0,1 га, яка належить ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 22 березня 2018 року у задоволенні даного клопотання слідчого про арешт майна відмовлено.
Дане рішення слідчого судді суду першої інстанції не може бути визнано обґрунтованим, а тому підлягає скасуванню, з огляду на наступне.
Зокрема, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170 173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Аналіз клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 про накладення арешту на майно, дає підстави для висновку, що дане клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Висновок слідчого судді стосовно відсутності правових підстав для накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, не може бути підставою для відмови у задоволенні клопотання, оскільки такий висновок не підтверджується доданими до клопотання матеріалами, з яких вбачається наявність підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Як вбачається з клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 метою для накладення арешту на майно, а саме земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_8 , є забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (а.с. 1-8).

Аналізуючи наведені правові норми та враховуючи, що до клопотання додані документи та матеріали, якими ініціатор клопотання обґрунтовує доводи клопотання, і якими апелянт, в свою чергу, обґрунтовує подану апеляційну скаргу, враховуючи те, що 25.01.2015 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру та прокурором у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов в інтересах держави в особі Київської міської ради, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.
На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про необ`єктивність судового розгляду, істотне порушення вимог КПК України та з урахуванням положень ч. 2 ст. 404 КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно, а саме земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_8 , з мотивів викладених апеляційним судом.

Керуючись ст.ст. 170 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_6 , задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 22 березня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 про накладенняу кримінальному провадженні № 0009319 арешту на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , (кадастровий номер :91:109:0163) загальною площею 0,1 га, що належить ОСОБА_8 , скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_6 , про арешт майна, задовольнити.
Накласти арешт на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , (кадастровий номер :91:109:0163) загальною площею 0,1 га, що належить ОСОБА_8 , шляхом заборони її відчуження.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4