Справа № 646/1011/18
№ провадження 1-в/646/90/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.04.18 року м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Камінь Риболов Ханкайського району Приморського краю РФ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого: 22.12.2017р. Козелецьким районним судом Чернігівської області за ч.4 ст.407, ч.1 ст. 69, ч. 4 ст. 70 (05вересня 2016 року Олександрівським районним судом Кіровоградської області за ч. 4 ст. 407 КК України) до трьох років та одного місяця позбавлення волі, про застосування Закону України «Про амністію в 2016році»,-

В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_4 , який натепер відбуває покарання в Диканівській виправній колонії № 12, звернувся до суду із заявою про застосування до нього ст. 4 Закону України «Про амністію в 2016 році» та звільнення від подальшого відбування покарання.

У судове засідання засуджений не прибув, надав заяву про розгляд справи без його учаcті.
Вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти задоволення заяви, вивчивши надані матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.
07 вересня 2017 року набув чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.
Відповідно до статті 85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Згідно ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов*язаних з позбавленням волі, підлягають особи, зазначені у статті 1 цього Закону, засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання. Пунктом «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк зокрема осіб, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Перевіркою судом матеріалів особової справи засудженого та відомостей про його поведінку за час відбування покарання встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 22.12.2017р. Козелецьким районним судом Чернігівської області за ч.4 ст.407, ч.1 ст. 69, ч. 4 ст. 70 до трьох років та одного місяця позбавлення волі. Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 25.05.2016 по 23.11.2016 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання - 25.05.2016; закінчення строку 27.12.2018.
За період відбування покарання в колонії засуджений ОСОБА_4 характеризується посередньо.
Крім того, як вбачається з відповіді головного спеціаліста служби у справах дітей Печенізької районної державної адміністрації, питання щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , службою у справах дітей не порушувалось, матеріали до суду службою не направлялись, тим самим має ознаки зазначені в п. «в» статті 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році». З копії відповіді ДРАЦС по м. Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах ГТУЮ у Харківській області від 28.11.2017р. вбачається, що ОСОБА_4 не позбавлений батьківських прав відносно своєї неповнолітньої дитини.
З інформаційної довідки начальника відділу по контролю за виконанням судових рішень ДУ «Диканівська виправна колонія № 12» від 26.03.2018р. вбачається, що станом на 07.09.2017р. ОСОБА_4 відбув 01 рік 09 міс. 10 днів, залишилось 01 рік 03 міс. 20 днів., тобто станом на 07.09.2017р. відбув половину строку відбування покарання за вироком Козелецького районного суду Чернігівської області.
За таких обставин, оскільки ОСОБА_4 відбув половину строку покарання за тяжкий злочин та має неповнолітню доньку, відносно якого батьківських прав не позбавлений, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для застосування до ОСОБА_4 положень ст.4 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Керуючись ст.ст. 85, 86 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, нормами Законів України «Про застосування амністії в Україні» та «Про амністію у 2016 році», суд,-
У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_4 задовольнити.
Відповідно до вимог ст. 4 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року звільнити ОСОБА_4 від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 22 грудня 2017 року за ч.4 ст.407, ч.1 ст. 69, ч. 4 ст. 70 КК України у виді трьох років та одного місяця позбавлення волі.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд міста Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1