Справа №295/5924/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0001722 від 04.04.2017р. стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомира, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-07.11.2016р. Богунським районним судом м.Житомира за ч.1 ст.185КК України до штрафу в розмірі 850грн

по обвинуваченню за ч.2 ст.146, ч.2 ст.186, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Житомира, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-10.12.2015р. Богунським районним судом м.Житомира за ч.2 ст.185,75,76КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців

по обвинуваченню за ч.2 ст.146, ч.2 ст.186, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

перекладача ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 разом із ОСОБА_3 близько 02 години 04.04.2017року знаходились на перехресті вулиць Грушевського Небесної Сотні в м.Житомирі де помітили раніше незнайомого їм ОСОБА_6 та під надуманим приводом, що останній вчинив крадіжку їхньої драбини, почали його наздоганяти. Наздогнавши ОСОБА_6 , ОСОБА_3 зупинив його, а потім силоміць повів до автомобіля марки «ВАЗ 2104» червоного кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився поблизу вищевказаного перехрестя. Після чого ОСОБА_4 заштовхав ОСОБА_6 до вказаного автомобіля, чим фактично позбавив останнього свободи пересування.

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на незаконне позбавлення волі Головні з корисливих мотивів, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_3 на вказаному автомобілі привезли ОСОБА_6 до будинку АДРЕСА_2 , після чого завели його до під`їзду, де тримали приблизно з 3 години по 6 годину не даючи змоги втекти та таким чином продовжили позбавляти його волі.

У вказаний період часу, в зазначеному вище місці та за вказаних обставин у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна, що належить ОСОБА_6 , поєднаному із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого за попередньою змовою групою осіб.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 схопив правою рукою ОСОБА_6 за шию, а ОСОБА_4 в свою чергу наніс один удар правою рукою ОСОБА_6 в ліву частину голови, чим спричинили останньому тілесні ушкодження у вигляді синця, крововиливу та садна на обличчі, які належать до легких тілесних ушкоджень та таким чином подолали волю до опору ОСОБА_6 .. Після чого ОСОБА_4 відкрито викрав із кишені ОСОБА_6 гроші в сумі 50грн.

В подальшому ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , перевіряючи одяг ОСОБА_6 на наявність цінних речей, помітили в останнього в лівій внутрішній кишені куртки посвідчення інваліда 2 групи на ім`я ОСОБА_6 , який є його важливим особистим документом, а також банківську картку ПАТ КБ «Приват банк» № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , яка є офіційним документом та вирішили їх викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відкрито викрали у ОСОБА_6 посвідчення інваліда 2 групи на ім`я ОСОБА_6 та банківську картку ПАТ КБ «Приват банк» № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , з якої в подальшому в присутності ОСОБА_6 зняли в банкоматі, розташованому в м.Житомирі по вул.Покровській,43 гроші в сумі 1200грн, які належать ОСОБА_6 , чим спричинили останньому матеріальної шкоди на загальну суму 1250грн.

В подальшому ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, примусово повезли ОСОБА_6 на автомобілі марки «ВАЗ 2104» червоного кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 вулицями міста Житомира, де на одній з них, а саме поблизу будинку №45 по вул.Небесної Сотні, ОСОБА_6 спробував втекти, однак поблизу магазину «АТБ», розташованого в м.Житомирі по вул.Небесної Сотні,54, був затриманий ОСОБА_4 , після чого останній силоміць заштовхав ОСОБА_6 до вищевказаного автомобіля.

В подальшому ОСОБА_3 та ОСОБА_4 продовжили примусово возити ОСОБА_6 по місту Житомиру, де близько 10 години поблизу торгівельного центру «Дастор», розташованого в м.Житомирі по вул.Домбровського, були затримані працівниками поліції.

Своїми умисними діями, що виразились у незаконному позбавленні волі, вчиненому з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.146КК України.

Своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186КК України.

Своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.357КК України.

Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному заволодінні шляхом відкритого викрадення важливим особистим документом, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.357КК України.

Своїми умисними діями, що виразились у незаконному позбавленні волі, вчиненому з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.146КК України.

Своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186КК України.

Своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.357КК України.

Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному заволодінні шляхом відкритого викрадення важливим особистим документом, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.357КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, пояснив, що працював в рекламній агенції. Вночі 04.04.2017р. з братом ОСОБА_9 працювали, поставили драбину, пішли випити кави, коли повернулися виявили, що зникла драбина, стали шукати, запитували у перехожих чи не бачили злодіїв. На перехресті вулиць Грушевського-Небесної Соті побачили потерпілого, пішли до нього, останній злякався, став тікати. Подумали, що потерпілий причетний до зникнення драбини, тому побігли за ним. Наздогнали потерпілого, посадили в машину, стали запитувати чи не брав їх робочої драбини. Їздили до відділку поліції, хотіли туди завести потерпілого, щоб зізнався в крадіжці драбини, однак той не бажав йти в поліцію, сказав, що в нього є гроші заплатити за викрадене. Їздили на вул.Домбровського в будинок де проживала їх бабуся. Коли прийшли до під`їзду, спілкувалися з потерпілим шляхом переписки, оскільки останній не говорив, так як глухонімий. В під`їзді вдарив потерпілого рукою в обличчя, розбив губу, забрав з кишені 50грн. Крім того разом із братом ОСОБА_9 забрали у потерпілого посвідчення інваліда та банківську картку. Брат ходив в квартиру переодягнутися, а він був в під`їзді з потерпілим. Їздили до банкомату, зняв з картки 1200грн, ПІН-код до неї на їх вимогу сказав потерпілий. Утримували потерпілого та їздили по місту до ранку. Коли під`їхали до магазину «АТБ» та вийшли, потерпілий хотів втекти, але з братом його наздогнали, знову посадили в автомобіль. Потерпілий вказував, що заплатять гроші за викрадену драбину його родичі, вказував номер телефону своїх батьків. Поїхали до магазину «Дастор», щоб зустрітися з мамою потерпілого, але були затримані працівниками поліції. У вчиненому розкаявся.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю за обставин викладених в обвинуваченні, розкаявся у вчиненому, пояснив, що з братом ОСОБА_10 вночі 04.04.2017р. затримали потерпілого, так як вважали, що той причетний до крадіжки драбини за допомогою якої розклеювали рекламу. Силоміць посадили потерпілого до їх автомобіля марки «ВАЗ 2104» червоного кольору, возили по місту, вимагали повернути викрадену драбину. Погрожували завести потерпілого до поліції за крадіжку драбини, однак той просив туди його не везти, зізнався в крадіжці, пообіцяв, що заплатить гроші за драбину. Привезли потерпілого та завели до під`їзду будинку по вул.Домбровського в м.Житомирі, де проживає їх бабуся, тримали до ранку. Там брат ОСОБА_10 наносив удар рукою в обличчя потерпілого. Він перевіряв одяг потерпілого, чине було в того ножа. Забрали у потерпілого гроші, посвідчення інваліда, банківську картку. Їздили до банкомату, знімали з карки потерпілого гроші, суми не пам`ятає. Їздили вже перед ранком до магазину, де за зняті з картки потерпілого гроші, брат ОСОБА_10 купував продукти харчування. Так як потерпілий не говорив, то спілкувалися з ним шляхом переписки на папері. Потерпілий обіцяв, що гроші за драбину заплатять його рідні, тому вже вранці поїхали до магазину «Дастор», щоб зустрітися з матір`ю потерпілого, але там були затримані працівниками поліції.

Потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що вночі 04.04.2017р. разом з товаришем поверталися з нічного клубу. Проходячи до перехресті вулиць Небесної Сотні та Грушевського м.Житомира помітили, що за ними спостерігають два чоловіка (обвинувачені) та товариш сказав, що ці чоловіки щось хочуть з них, тому злякались та почали переходити вулицю Грушевського на інший бік. Побачили, що чоловіки стали їх наздоганяти, тому почали тікати. Товариш втік, а він перечепився та впав. Його наздогнав ОСОБА_11 , взяв за плече, потім підбіг ОСОБА_12 , який взяв його за одяг та повели до червоного автомобіля, який стояв біля трамвайної колії. Силою посадили в автомобіль на пасажирське сидіння біля водія, щось пояснювали, але він не розумів, так як глухонімий. З автомобіля вийти не міг, так його тримав ОСОБА_10 , а ОСОБА_9 був за кермом. Їздили містом, поїхали до будинку, де проживали обвинувачені. Вийшовши з автомобіля, зайшли в під`їзд будинку, там обвинувачені стали його обшукувати. ОСОБА_12 забрав в нього з кишені 50грн. Спілкувався з обвинуваченими шляхом переписки на папері, так як глухонімий. Обвинувачені запитували його де драбина та акумулятор. Не розумів, що з нього вимагають. Під час такого «спілкування», яке тривало до ранку, ОСОБА_11 взяв його за горло, а ОСОБА_10 вдарив кулаком в обличчя, знову стали обшукувати, погрожували, що будуть бити. З внутрішньої кишені кофти забрали пенсійне посвідчення та банківську картку. Вранці обвинувачені знову посадили його в автомобіль та повезли до магазину «АТБ», що знаходиться на вулиці Небесної Сотні. Там вийшли, підійшов ще якийсь невідомий чоловік, запитував про драбину, погрожував, вдарив по губі пляшкою з водою. В цей момент вивернувся та побіг в бік магазину «АТБ», але його наздогнали обвинувачені та стали тягнути назад до автомобіля. Посадили в автомобіль, повезли до банкомата по вулиці Покровській, 43. Там на вимогу обвинувачених написав ПІН-код і з його банківської картки ОСОБА_12 зняв 1200грн. На його прохання ОСОБА_10 дав йому 100грн, потім пішли в магазин, придбали продукти харчування, їли. Потім поїхали до магазину «Дастор», де обвинувачених затримали працівники поліції. Претензій до обвинувачених не має, родичами останніх йому відшкодована заподіяна шкода, просив суворо не покарати обвинувачених.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачені визнали фактичні обставини вчинення злочинів, не оспорюють їх, їх позиція є добровільною, а тому суд відповідно до ст.349КПК України за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів, що підтверджують ці обставини, роз`яснивши позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Призначаючи обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_3 покарання суд виходить із загальних засад призначення покарання ст.65КК України, та враховує ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, які згідно з ст.12КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості, середньої тяжкості та тяжкого злочину, дані про осіб обвинувачених, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнали повністю, розкаялися у вчиненому. Ці обставини суд визнає такими, що пом`якшують їх покарання.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Суд виключає з обвинувачення обтяжуючу покарання обом обвинуваченим обставину вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою, оскільки кваліфікуючими ознаками вчинених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кримінальних правопорушень за ч.2 ст.146 та ч.2 ст.186КК України вже зазначено про вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.

Крім того суд враховує, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, дає критичну оцінку своїм діям, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, збитки потерпілому відшкодував, думку потерпілого щодо призначення не суворого покарання, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, будучи засудженим за вчинення умисного злочину та звільненим від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинив умисні злочини, що свідчить про те, що він належних висновків для себе не зробив та вперто не бажає стати на шлях виправлення. Враховуючи наведене, висновок представника органу пробації про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 неможливе без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції статтей за якими він визнається винуватим.

Суд враховує, що ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, дає критичну оцінку своїм діям, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, збитки потерпілому відшкодував, думку потерпілого щодо призначення не суворого покарання, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного корисливого злочину, висновок представника органу пробації, яким оцінено ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення як високий, ризик небезпеки для суспільства визначено як високий, а також те, що виправлення ОСОБА_3 можливе без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції, тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції статтей за якими він визнається винуватим. З урахуванням пом`якшуючих обставин покарання та наведених мотивів, суд вважає за можливе при призначенні ОСОБА_3 покарання застосувати ст.69КК України і призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленою санкцією ч.2ст.186КК України у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст.5КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

З огляду на вказане суд застосовує до обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вимоги ч.5 ст.72КК України зі змінами внесеними Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015року №838-УІІІ та зараховує їм строк попереднього ув`язнення у строк покарання з 04.04.2017року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Питання стосовно речових доказів судом вирішуються в порядку ст.100КПК України.

Керуючись ст.ст.371,373,374КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.186, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357КК України і призначити йому покарання:

за ч.2 ст.146КК України 2 (два) роки позбавлення волі;

за ч.2 ст.186КК України із застосуванням ст.69КК України 3 (три) роки позбавлення волі;

за ч.1 ст.357КК України 1(один) рік обмеження волі;

за ч.3 ст.357КК України 1 (один) рік 6 (шість) місяців обмеження волі.

На підставі ч.1ст.70КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

Строк відбуття ОСОБА_3 покарання рахувати з часу набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч.5 ст.72КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 04.04.2017р. по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу ОСОБА_3 залишити без змін.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.186, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357КК України і призначити йому покарання:

за ч.2 ст.146КК України 2(два) роки 06 (шість) місяців позбавлення волі;

за ч.2 ст.186КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі;

за ч.1 ст.357КК України 1(один) рік обмеження волі;

за ч.3 ст.357КК України 1 (один) рік 6 (шість) місяців обмеження волі.

На підставі ч.1ст.70КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71КК України частково приєднати до покарання невідбуте ОСОБА_4 покарання за вироком Богунського районного суду м.Житомира від 10.12.2015р. та призначити остаточне покарання 4 (чотири) роки 3 (три) місяці позбавлення волі.

Строк відбуття ОСОБА_4 покарання рахувати з часу набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч.5 ст.72КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 04.04.2017р. по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 залишити без змін.

Речові докази:

- банківську картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , грошові кошти в сумі 826грн передані потерпілому, залишити останньому як власнику;

- диск з відеозаписом з камери відео спостереження з магазину «Продукти-530» залишити в матеріалах кримінального провадження;

- автомобіль марки «ВАЗ 2104» червоного кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться в дворі Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1