АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
справа №635/3749/15-к Головуючий суду 1 інстанції
провадження №11-кп/790/1328/15 ОСОБА_1
категорія: ст. 81 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника Хролівського ВЦ № 140 ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду Харківської області провадження №11-кп/790/1328/15 за апеляційною скаргою прокурора Харківської міжрайонної прокуратури Харківської області ОСОБА_9 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 04 червня 2015 року у відношенні ОСОБА_8 ,-

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою у відношенні засудженого вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 лютого 2008 року за ст. ст. 187 ч. 4, 71 КК України до 11 років позбавлення волі

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Губарівка Богодухівського району Харківської області, громадянина України,-

задоволено подання начальника Хролівського виправного центру Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківський області /№ 140/ ОСОБА_10 та засудженого ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання, призначеного вироком від 15.02.2008 року умовно-достроково на не відбутий строк 2 роки 07 місяців 24 днів.

Як встановив суд, станом на 04 червня 2015 року засуджений ОСОБА_8 відбув 3/4 строку призначеного вироком покарання, характеризується адміністрацією установи відбування покарання позитивно, дотримується встановленого режиму тримання та розпорядку денного, був працевлаштований з жовтня 2014 року по березень 2015 року до майстерень виправного центру та птахофабрики «Зоря», останнім часом виконує роботи на городі вправного центру, до представників адміністрації установи ставиться з повагою і виконує їх вимоги, за характером спокійний, в колективі засуджених вживається, проявляє ініціативу у виконанні робіт з благоустрою території, підтримує стосунки з особами позитивної направленості, на заходи виховного характеру реагує задовільно і робить правильні висновки, висловлює позитивні наміри у подальшому житті після звільнення, за час відбування покарання мав одне стягнення 02 квітня 2009 року та яке погашено у встановленому законом порядку, заохочувався десять разів, два з яких протягом останнього року за час відбування у Хролівському ВЦ № 140, чим довів своє виправлення.

В апеляційній скарзі прокурор порушив питання про скасування судового рішення та про повернення матеріалів справи на новий судовий розгляд у зв`язку з невідповідністю ухвали суду нормам кримінального та кримінально-виконавчого права, посилаючись на вимоги ч. 8 ст. 154 КВК України, оскільки ухвалою Жовтневого районного суду міста Харкова від 05 вересня 2014 року щодо ОСОБА_8 було змінно режим відбування покарання з позбавлення волі на обмеження волі та з дня ухвалення цього рішення не минув один рік, а тому, на думку прокурора, засудженого було передчасно звільнено умовно-достроково. В апеляції прокурор також стверджує, що такий період часу відбування покарання в містах обмеження волі не є достатнім для можливості оцінки начальником установи поведінки засудженого з підстав, визначених у ст. 81 КК України, а саме з підстав достатньої сумлінності поведінки і ставлення до праці, оскільки в особовій справі відсутні матеріали про працевлаштування засудженого, окрім довідки про нарахування йому заробітної плати, що свідчить, на думку прокурора, про виконання засудженим незначних виробничих обсягів.

На апеляційну скаргу прокурора в силу ст. 402 КПК України від засудженого ОСОБА_8 надійшли заперечення, в яких він вказує про відповідність проведення судового розгляду вимогам кримінального і кримінально-виконавчого законодавства України та просить ухвалу суду першої інстанції залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши доповідача, вислухавши прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, а також вислухавши представника Хролівського ВЦ № 140 та засудженого про залишення ухвали суду без зміни, перевіривши наявні матеріали та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Стаття 81 КК України передбачає підстави та умови застосування щодо засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції, розглядаючи в порядку ст. 539 КПК України подання начальника Хролівського виправного центру Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківський області /№ 140/ ОСОБА_10 про застосування у відношенні засудженого ОСОБА_8 умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання, задовольнив клопотання, посилаючись на те, що засуджений відбув більш трьох чвертей призначеного строку покарання і сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Фактичне відбуття засудженим ОСОБА_8 більш трьох чвертей призначеного строку покарання в апеляційній скарзі не заперечується, але, на думку прокурора, під час відбування покарання засуджений не довів свого виправлення.

На обґрунтування такого твердження прокурор вказує на те, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, не надав належної оцінки доказам, дослідженим у судовому засіданні, або взагалі окремі докази до уваги не взяв.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Між тим, як вбачається з змісту мотивувальної частині ухвали, суд першої інстанції однобічно надав оцінку доказам по справі та не прийняв до уваги докази, які, на думку прокурора, свідчать про те, що ОСОБА_8 за час відбування покарання не довів свого виправлення.

Вчасності, в апеляційній скарзі прокурор вказує, що 29 вересня 2014 року ОСОБА_8 прибув до Хролівського виправного центру Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківський області № 140, а до роботи приступив лише 17 жовтня 2014 року, про що свідчить запис у щоденнику індивідуальної роботи з засудженим. Будь які інші записи, які б стосувались його працевлаштування, протягом перебування у виправному центрі, в щоденнику відсутні.

Дійсно суд першої інстанції в мотивувальної частині ухвали оцінки змісту цього документу не надав.

Як стверджує в апеляційній скарзі прокурор, в особовій справі засудженого ОСОБА_8 відсутні будь-які матеріали (накази, доручення, наряди тощо), які б підтверджували факт його працевлаштування.

Однак, суд першої інстанції в мотивувальної частині ухвали оцінки такому твердженню прокурора також не надав.

В апеляційній скарзі прокурор вказує і про те, що хоча відповідно до особовій справі ОСОБА_8 про його працевлаштування свідчить лише довідка про нарахування заробітної плати, але із її змісту встановлюється, що останньому нараховувалася заробітна плата тільки за період з жовтня 2014 року по грудень 2014 року, а також за лютий-березень 2015 року, при цьому за березень лише у сумі 72 гривень, то б то у січні 2015 року засуджений взагалі не працював. Виходячи з таких обставин, прокурор стверджує, що суд першої інстанції проігнорував виконання засудженим незначних виробничих обсягів, що, на думку прокурора, вказує на сумнівність застосованих заходів заохочення, а тому в даному випадку мова про сумлінне ставлення до праці взагалі йти не може.

Однак, суд першої інстанції в мотивувальної частині ухвали оцінки такому твердженню прокурора щодо змісту цього документу також не надав.

Отже, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що при постановленні рішення щодо ОСОБА_8 суд однобічно надав оцінку дослідженим у судовому засіданні доказам.

За таких обставин, ухвала суду суперечить вимогам ч. 1 ст. 370 КПК України, оскільки висновки суду, викладені у цьому процесуальному документі, не містять в належному обсязі переконливих мотивів постановленого по провадженню рішення.

Враховуючи вимоги ст. ст. 404, 415 КПК України, колегія суддів скасовує ухвалу суду та призначає новий розгляд подання начальника Хролівського виправного центру Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківський області /№ 140/ ОСОБА_10 у тому ж суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 412, 415, 532 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Харківської міжрайонної прокуратури Харківської області ОСОБА_9 задовольнити.
Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 04 червня 2015 року у відношенні ОСОБА_8 скасувати, призначити новий розгляд подання начальника Хролівського виправного центру Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківський області /№ 140/ ОСОБА_10 у тому ж суді першої інстанції в іншому складі.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
Судді