АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/515/18 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 640/2389/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
представника власника майна - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою представника власника майна адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2018 року, якою частково задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000215 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 212, ч. 1 ст. 205-1 КК України, та накладено арешт на майно, -
В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою слідчого судді було частково задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000215 та накладено арешт на майно, перелік якого вказаний в ухвалі, зокрема, накладено арешт на транспортний засіб ДАФ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , напівпричіп SCHMITZ, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Слідчий суддя дійшов висновку, що транспортний засіб та напівпричіп є знаряддям вчинення злочину, слідчим доведена необхідність арешту цього майна та наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України. Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді представник власника вказаного майна ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді від 23.02.2018 року на транспортний засіб та напівпричіп, що належать ОСОБА_8 , та зобов`язати слідчого повернути це майно власниці чи її представнику.
В апеляційній скарзі представник вказує, що автомобіль та напівпричіп безпідставно визнано речовими доказами. Користувачем на підставі договору оренди від 01.12.2017 року є ФОП ОСОБА_9 . Діяльність власника транспортних засобів та ФОП ОСОБА_9 з організації перевезень є законною та не є предметом кримінального провадження. Водій та ФОП ОСОБА_9 виконували лише роль перевізника, та не мають жодного відношення до товару, який перевозили. ОСОБА_8 набула це майно у власність законно та використовує його для підприємницької діяльності, тому вважає, що відсутня правова підстава для накладення арешту на майно. Крім того посилається на те, що при прийнятті рішення не було оцінено розумності та співрозмірності обмеження права власності.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника власника майна, який просив задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів встановила підстави для задоволення апеляційної скарги, виходячи х наступного: З наданих суду матеріалів вбачається, що в провадженні СУ ФР ГУ ДФС в Харківській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000215 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 212, ч. 1 ст. 205-1 КК України. Згудно наданих до суду матеріалів, досудовим розслідування було встановлено, що службові особи ТОВ «Фірма Тріумф» в період з 01.01.2014 року по 30.06.2016 року шляхом завищення об`єкту оподаткування занизили податок на прибуток на загальну суму 87 838 гривень, та шляхом неправомірного формування податкового кредиту занизили податок на додану вартість на суму 722 585 гривень, що призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету України грошових коштів в значних розмірах на загальну суму 810 423 гривень. Крім того, невстановленими особами організовано прикриття незаконної діяльності, пов`язаної з уникненням оподаткування прибутку, отриманого в готівковій формі за реалізацію товарно-матеріальних цінностей на непідконтрольній контролюючим органам України території, шляхом перевезення ТМЦ від імені «фіктивного» підприємства та подальшого збуту на території Російської Федерації. В ході відпрацювання отриманої інформації, з метою збереження речових доказів, 17.02.2018 року в період з 00:05 по 02:54 співробітниками ГУ ДФС у Харківській області на автодорозі Харків-Щербаківка 308 км+300 м (біля МП «Щербаківка») проведено огляд транспортного засобу DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , напівпричепу SCHMITZ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 , який намагався через МП «Щербаківка» Харківської митниці ДФС в нічний час незаконно вивезти за підробленими документами до Російської Федерації продукти харчування від імені «фіктивного» підприємства-експортера ТОВ «Сінторг груп». Звертаючись з клопотання про арешт вилученого вказаного вище майна, слідчий посилався на його відповідність ознакам речових доказів, а саме критеріям ст. 98 КПК України, що є підставою для накладення арешту на майно. Слідчий суддя погодився з доводами органу досудового розслідування в частині необхідності накладення арешту на майна належне ФОП ОСОБА_9 , вилучене 17.02.2018 року, та ОСОБА_8 , а саме: транспортний засіб ДАФ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та напівпричіп SCHMITZ, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Представником власника майна ухвала слідчого судді оскаржується в частині накладення арешту на майно, належне ОСОБА_8 , тому, враховуючи вимоги ч.1 ст. 404 КПК України, апеляційний суд переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Дослідивши матеріали, надані суду, колегія суддів приходить до висновку про те, що слідчим суддею необгрунтовано накладено арешт на майно, належне ОСОБА_8 . З фотокопії договору оренди автомобіля від 01.12.2017 року вбачається, що ОСОБА_8 передала в оренду ФОП ОСОБА_9 транспортний засіб ДАФ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та напівпричіп SCHMITZ, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Строк дії договору визначений до 01.12.2018 року. Відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу та напівпричепа, фотокопії яких наявні матеріалах справи (а.с. 32), власником транспортного засобу ДАФ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та напівпричепу SCHMITZ, реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_8 . Достовірність цих документів органом досудового розслідування не спростована. Зміст клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором не містить доводів, які б в достатній мірі обгрунтовували причетність до даного кримінального провадження самої власниці вилученого автомобіля та напівпричепа, їх орендарів, та необхідність накладення арешту на це майно. Та обставина, що цим транспортним засобом було здійснено перевезення харчових продуктів нібито від імені «фіктивного» підприємства-експортера ТОВ «Сінторг груп», як про це вказано у клопотанні, не є безумовною підставою для накладення арешту на автомобіль та напівпричіп, враховуючи, що даних про причетність їх власниці, та особи, яка орендує це майно, до обставин, які розслідуються у цьому кримінальному провадженні згідно інформації з Єдиного реєстру досудових розслідувань та правової кваліфікації дій причетних осіб, матеріали клопотання не містять. З огляду на те, що слідчим та прокурором не доведено необхідності накладення арешту на транспортний засіб та напівпричіп, надані до суду матеріали не містять інформації, що вказане майно слідчим визнано як речовий доказ, колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчого судді в цій частині є передчасним. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. Враховуючи вимоги вказаної статті, викладені вище обставини, зміст клопотання та кваліфікацію злочинних дій, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на транспортний засіб та напівпричіп.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2018 року, якою частково задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000215 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 212, ч. 1 ст. 205-1 КК України, та накладено арешт на майно скасувати в частині арешту транспортного засобу ДАФ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , напівпричепу SCHMITZ, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Та відмовити в задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на це майно.
В решті вказану ухвалу залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий
Судді