Справа № 201/3290/17-к
Провадження № - 1кп/201/52/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2018 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000749 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Торез, Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_6

потерпілий ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:
13 вересня 2016 року приблизно о 08 годині 40 хвилин в Соборному (Жовтневому )районі м. Дніпро по пр. Героїв з боку бульвару Слави в напрямку вул. Яснопольської, рухався автомобіль марки «Богдан 211010» державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 .
Під час руху ОСОБА_3 , порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_8 , яка перетинала проїзну частину з ліва на право по ходу його руху, і яку він об`єктивно спроможній був виявити та заходів до своєчасного зменшення швидкості руху, аж до зупинки транспортного засобу не прийняв, а навпаки змінив напрямок руху автомобіля праворуч, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, де в районі будинку № 21 по пр. Героїв, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілій ОСОБА_8 , згідно висновку судово-медичної експертизи спричинено тілесні ушкодження у вигляді: синця на повіках лівого ока, садна на обличчі, крововилив у товщі м`яких покривних тканин голови, переломи лівих скроневої та лобної кісток з переходом на кістки основи черепу, крововиливи під м`якою мозковою оболонкою та речовини головного мозку, садна на гомілках та задній поверхні тулуба, лівих плечі та кісті, правому передпліччі, синець на правій гомілці, рани на стегнах, перелому лобної кістки, кровилив у підлеглих у підлеглих м`яких тканинах, переломи ребер праворуч та ліворуч, крововиливи у підлеглих м`яких тканинах, переломи правої плечової кістки, правих велико- та малогомілкової кісток, лівої малогомілкової кістки та лівої лопатки, остистих відростків хребців грудного відділу, крововиливи у м`яких тканинах кінцівок та задньої поверхні тулуба, що за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та від яких 13 вересня 2016 року о 22 годині 30 хвилин вона померла.
Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося у тому, що ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом автомобілем «Богдан 211010» державний номерний знак НОМЕР_1 , порушив згідно висновку судово авто-технічної експертизи вимоги п.10.1 правил дорожнього руху України, згідно якого: «Перед початком руху, перестроюванням та будь- якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде небезпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», невиконання якого перебуває у причинному зв`язку з наслідками, що настали.
Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 286 КК України, а саме, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

В судовому засіданні обвинувачений вину свою визнав та пояснив, що 13 вересня 2016 року приблизно о 09-00 годині ранку він на автомобілі «Богдан 2110» рухався в напрямку ж/м Перемоги-6 по пр. Героїв. Він рухався у крайній лівій смузі і коли проїжджав світлофор, то йому світило зелене світло. Авто, які їхали йому на зустріч, стояли на світлофорі тому, що їм горів червоний сигнал. Поряд їхала висока машина із-за якої вибігла жінка та стався удар. Він намагався уникнути зіткнення та різко натиснув на гальма, повернув кермо праворуч внаслідок чого авто кинуло на узбіччя, але зіткнення йому так і не вдалось уникнути. Після вдару він зупинився та побіг до цієї жінки та одразу викликав швидку допомогу.
Крім визнання свої вини обвинуваченим, його винність у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України об`єктивно знайшла своє підтвердження у наданих сторонами кримінального провадження і досліджених в судовому засіданні доказах, а саме.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що в той день вона керувала належним їй автомобілем ДЕУ Ланос по пр. Героїв в бік третього масиву і зупинилась на червоний сигнал світлофору на перехресті пр. Героїв та Бульвару Слави в крайній лівій смузі руху приблизно п`ятою за рахунком. Дорога була суха і покриття не пошкоджене. Це перехрестя вона добре знає, так як щодня їздить через нього і їй відомо, що в зустрічному напрямку зелений сигнал світлофора загоряється раніше, якийсь час автомобілі їдуть у зустрічному напрямку, а потім загоряється зелений сигнал світлофору їй. Коли вона стояла, то звернула увагу на жінку похилого віку, яка з сумкою почала перебігати (трусцою) проїжджу частину, лавруючи між автомобілями, з права на ліво по ходу руху свідка та по діагоналі більш ліворуч по ходу руху жінки. Свідок звернула на це увагу і висловилась про небезпечність такого переходу дороги. Жінка пробігла між стоячими автомобілями на смугах руху, що їхали в напрямку в якому стояла свідок і, свідок побачила, що вже розпочали рух автомобілі, які стояли в зустрічному напрямку, в тому числі і автомобіль обвинуваченого, який був першим. Однак в зв`язку з тим, що свідок була впевнена, що жінка бачить зустрічний транспорт і зупиниться, свідок перестала за нею спостерігати. Зненацька свідок почула звук гальм, удар, крики людей і тоді тільки побачила, що автомобіль збив цю жінку і при цьому автомобіль винесло на бордюр і він розбив передню частину, що свідчить про те, що обвинувачений намагався уникнути зіткнення. Вона зупинилась і викликала 103 і 102 о 8-54, що зафіксовано в її телефоні. Швидка приїхала швидко, а поліція довго не їхала. Жінка була без тями, а водій був у шоці, так як сів на бордюр і обхопив голову руками. Через деякий час свідка викликав слідчий і вона була на слідчому експерименті за участю слідчого, експерта та понятих в ході якого вона показувала як стояв її автомобіль і як потерпіла перебігала дорогу а все замірялось рулеткою та секундоміром на телефоні. На момент ДТП по оцінкам свідка автомобіль обвинуваченого рухався швидкістю 40-50 км/год. Чи давали свідкові на підпис схему до протоколу слідчого експерименту вона не знає, однак точно може сказати, що все що вона підписала відповідає дійсності.

З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13.09.2016 року, схеми до нього та фото таблиці (т.1 а.с 7-16) вбачається опис умов місця ДТП, а саме просп. Героїв, в районі б.12 ясно, без опадів, покриття сухе, асфальтоване. Видимість та оглядовість не обмежена, сліди гальмування на проїзній частині довжиною 1,2 м., залишеного переднім правим колесом автомобіля «ВАЗ 2110», р/н НОМЕР_1 . В даному транспортному засобі виявлені пошкодження на: капоті, лобовому склі, передньому правому колесі, передньої лівої фарі, задній бампер відсутній, пошкоджена задня частина. Розташування автомобіля встановлено на відстані 1,1 метри від бордюра після наїзду на пішохода.

Висновком експерта № 1719/520-Е (т.1 а.с. 45-48) при проведенні судово-медичної експертизи а саме, при дослідженні трупа ОСОБА_8 встановлені наступні тілесні ушкодження:
-синець на повіках лівого ока, садна на обличчі, крововилив у товщі м`яких покривних тканин голови, переломи лівих скроневої та лобної кісток з переходом на кістки основи черепу, крововиливи під м`якою мозковою оболонкою та речовині головного мозку;
-садна на гомілках та задній поверхні тулуба, лівих плечі та кисті, правому передпліччі, синець на правій гомілці, рани на стегнах;
-переломи лобкової кістки, крововилив у підлеглих м`яких тканинах;
-переломи ребер праворуч та ліворуч, крововиливи у підлеглих м`яких тканинах;
-переломи правої плечової кістки, правих велико-та малогомілкової кісток, лівої малогомілкової кістки та лівої лопатки, остистих відростків хребців грудного відділу;
крововиливи у м`яких тканинах кінцівок та задньої поверхні тулуба.
Вказані тілесні ушкодження спричинені прижиттєво, незадовго до настання смерті, від дії тупого предмету (предметів), чи о такий (такі), можливо за умови, яка вказана у постанові при контактуванні потерпілої з рухаючимся транспортним засобом, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, оскільки знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті потерпілої, що підтверджується характером та локалізацією маючихся тілесних ушкоджень на трупі. В момент первинного контакту з транспортним засобом ОСОБА_8 вірогідно знаходилась в вертикальному чи близькому до нього положенню та вірогідно була звернена правою бічною поверхнею тулуба транспортного засобу.
З протоколу слідчого експерименту від 10.12.2016 року та доданих фото копій (т.1 а.с. 68-77) за участі свідка ОСОБА_10 вбачається, що останній був на місці скоєння ДТП 13.09.2016 року. Того дня він керував автомобілем Нісан по пр. Героїв в напрямку вулиці Космічної в лівій смузі руху та під`їхав до перехрестя з Бульваром Слави, де зупинився на червоний сигнал світлофора. В цей момент він побачив пішохода - престарілу жінку, яка стала перетинати проїзну частину дороги між стоячими машинами в темпі спокійного бігу з тротуару пр. Героїв без зупинки. В цей час в зустрічному напрямку рухався автомобіль ВАЗ, який став сигналити пішоходу та намагався її об`їхати, прийнявши праворуч, але йому це не вдалось і він скоїв наїзд на жінку передньою частиною автомобіля та виїхав правими колесами на тротуар. Свідок ОСОБА_10 вказав, що відстань між його автомобілем передньої лівої частини до лівого краю проїзної частини за напрямком його руху складала 7,6 м. Також вказав, що відстань від передньої частини її машини та пішохода престарілої жінки складала 1 метр. Місце наїзду автомобіля на пішохода 0,7 м. до лівого краю проїзної частини дороги, за напрямком руху свідка. Також свідок вказав траєкторію руху пішохода, яка склала 12,2 м. з моменту появи пішохода жінки із-за передньої частини його автомобіля до наїзду до неї автомобілем ВАЗ. Потім свідок за допомогою статиста вказав темп руху пішохода на даній траєкторії, що складало t1=6.0 c., t2=6.2 c., t3=6.3 c. Свідок вказав, що швидкість автомобіля ВАЗ була допустимою в межах населеного пункту.

З протоколу слідчого експерименту від 10.12.2016 року та доданих фото копій (т.1 а.с. 78-88) за участі свідка ОСОБА_11 вбачається, що даний свідок знаходився в автомобілі Нісан, яким керував її чоловік ОСОБА_10 та яка знаходилась на передньому сидінні автомобіля Нісан, який рухався по пр. Героїв в напрямку вулиці Космічної в лівій смузі руху. Автомобіль під`їхав до перехрестя з Бульваром Слави, де зупинився на червоний сигнал світлофора. В цей момент свідок побачила пішохода - престарілу жінку, яка стала перетинати проїзну частину дороги між стоячими машинами в темпі спокійного бігу з тротуару пр. Героїв без зупинки. В цей час в зустрічному напрямку рухався автомобіль ВАЗ, який став сигналити пішоходу та намагався її об`їхати і прийняв праворуч, але об`їхати не вдалось та водій автомобіля скоїв наїзд на жінку передньою частиною автомобіля і виїхав правими колесами на тротуар. Свідок вказала відстань з якої свідок бачила ДТП, а саме від передньої лівої частини автомобіля до правого краю проїзної частини дороги за напрямком руху складав 8,2 метри. ОСОБА_11 вказала місце наїзду автомобіля на пішохода та встановлена замірами відстань 1,4 м. до лівого краю проїзної частини дороги, за напрямком руху свідка. Також вказала, що відстань від передньої частини її машини та пішохода складала 0,8 м. Також свідок вказав траєкторію руху пішохода, яка склала 11,9 м. з моменту появи жінки із-за передньої частини його автомобіля до наїзду до неї автомобілем ВАЗ. Потім свідок за допомогою статиста вказала темп руху пішохода на даній траєкторії, що складало t1=6.2 c., t2=6.2 c., t3=6.2 c. Свідок вказав, що швидкість автомобіля ВАЗ була допустимою в межах населеного пункту.

З протоколу слідчого експерименту від 13.12.2016 року та доданих фото копій (т.1 а.с. 91-105) за участі свідка ОСОБА_12 вбачається, що 13.09.2016 року близько з 08-00 - 08-40 годині свідок знаходилась на пр. Героїв. В цей час вона побачила пішохода - престарілу жінку, яка перебігала проїзну частину дороги на протилежну сторону в невстановленому місці. Жінку свідок побачила на середині дороги із-за стоячих перед світлофором в напрямку вул. Космічної. В цей час по пр. Героїв з боку вул. Космічної рухався автомобіль ВАЗ, який, побачивши пішохода, намагався його об`їхати та прийняв вправо, однак скоїв наїзд на пішохода передньою частиною автомобіля, заїхавши двома колесами на тротуар. Пішохід в момент руху спокійно бігла зліва на право за напрямком руху автомобіля на момент ДТП попереду ВАЗа. Після ДТП свідок намагалась допомогти потерпілій. Свідок вказала, що місце наїзда на пішохода і встановлена замірами відстань 1,80 м. до правого краю проїзної частини дороги за напрямком автомобіля, а місце де свідок побачила пішохода розташовано на відстані 7,10 м. до правого краю проїзної частини дороги до правого краю проїзної частини дороги за напрямком руху автомобіля. Також вказала, що до наїзда пішохід подолала відстань 8,2 м. без зупинки. Відстань від місця знаходження свідка до наїзду до пішохода складала 10,70м. Потім свідок за допомогою статиста вказав темп руху пішохода на даній траєкторії, що складало t1=5.0 c., t2=5.0 c., t3=5.0 c.

З протоколу слідчого експерименту від 15.02.2017 року та доданих фото копій (т.1 а.с. 116-122) за участі свідка ОСОБА_9 , вбачається, що в ході слідчого експерименту свідок розмістила свій авто та було встановлено, що 13.09.2018 року її автомобіль «Деу Ланос» знаходився на відстані 8 метрів до лівого краю проїзної частини по ходу руху автомобіля «Деу Ланос». Перед нею стояв нерухомо ще один легковий автомобіль та було встановлено його відстань від лівого краю проїзної частини по ходу руху свідка, яка складала 8,3 метрів. Потім свідок вказала місце виходу пішохода на проїзну частину. Також вказала місце наїзду на пішохода, яке встановлено замірами на відстані 2,5 метрів від лівого краю проїзної частини. Також свідок ОСОБА_9 вказала траєкторію руху пішохода, яка рухалась під кутом та з моменту пересікання розділової смуги для руху до моменту наїзду пішохід подолав відстань 3,7 метри. Потім свідок подолала відстань 3,7 метри в темпі якого бігла пішохід та було встановлено, що темп руху пішохода на даній траєкторії складало t1=3,1 c., t2=3.1 c., t3=3.2 c.

Висновком експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи №6/10.1-157 від 21.02.2017 року встановлено, що у даній дорожній обстановці водій автомобіля «Богдан-211010» ОСОБА_3 повинен був діяти згідно до вимог п.10.1 Правил дорожнього руху. У даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «Богдан-211010» ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди. Технічна можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_8 для водія автомобіля «Богдан-211010» ОСОБА_3 встановлювалася виконанням ним вимог п.10.1 Правил дорожнього руху та для чого не було яких-небудь перешкод технічного характеру, які не дозволяли би йому їх виконати.

сі вищеперелічені докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що вина ОСОБА_3 , у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого, доведена в повному обсязі і дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 , покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії необережних тяжких, дані про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_14 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає за можливе визнати щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_14 відповідно до ст. 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого, встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що пом`якшують його покарання, а також, на думку суду, посприяє подальшому виправленню останнього та попередження вчинення ним нових злочинів.

В той же час, враховуючи, що обвинувачений має на утриманні малолітню дитину, а саме доньку ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1 а.с.154), суд вважає за можливе на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі та позбавлення права керувати транспортними засобами.

Питання про речові докази та судові витрати слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100, 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки та додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Речовий доказ автомобіль «Богдан 211010» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів «Автоклуб» - повернути ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта на проведення судової авто-технічної експертизи у розмірі 703 гривень 68 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.
Вирок після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.
Головуючий - суддя: ОСОБА_1