АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/6002/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2017 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2017 року,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

представника ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 03.10.2017 року задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_10 та накладено арешт на автомобіль марки " AUDI A4 ALLROAD QUATRO" д.н.з. НОМЕР_1 , 2013 року випуску, чорного кольору, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , а саме накладено обтяження на майно з метою запобігання можливості його перереєстрації, зняття його з обліку, на час досудового розслідування.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник власника майна подав апеляційну скаргу в якій, просять скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволені клопотання слідчого.

В обґрунтування своєчасного звернення з апеляційною скаргою, представник ОСОБА_7 зазначає, що розгляд клопотання слідчого був здійснений без повідомлення та участі власника майна, а про факт існування ухвали про накладення арешту на майно власнику майна стало відомо лише 08.11.2017 року під час ознайомлення з матеріалами справи.

ОСОБА_7 мотивуючи апеляційні вимоги, зазначає, що кримінальне провадження № 007819 розпочато за ст. 358 КК України, тому арештований автомобіль не може бути речовим доказом згідно ст. 98 КПК України. Також зазначає, що ОСОБА_6 в кримінальному провадженні не має жодного статусу та дій з підробленням документів не вчиняв.

Представник стверджує, що слідчий звернувся із клопотанням про накладення арешту на майно до суду поза межами процесуальних строків, жодних слідчих дій на сьогоднішній день не проводиться та доказів можливої загрози знищення, приховання, відчуження автомобіля не зазначено.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до положень ч. 1. ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, клопотання слідчого про арешт майна було розглянуто слідчим суддею без повідомлення та участі власника майна. Про наявність оскаржуваної ухвали як зазначає апелянт, він дізнався лише 08.11.2017 року під час ознайомлення із матеріалами справи, тобто строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді пропущено з поважних причин, у зв`язку з чим такий строк підлягає поновленню.
Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, що у провадженні слідчого відділу Святошинського УП ГУ НП у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0007819 від 06.09.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням зазначено, що 06.09.2017 року, приблизно о 12 год. по вул. Клавдіївська 22 в м. Києві, працівника патрульної поліції було зупинено автомобіль" AUDI A4 ALLROAD QUATRO" д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , який пред`явив свідоцтво про реєстрацію зазначеного автомобіля серії НОМЕР_3 з ознаками підробки.

В ході огляду місця події від 06.09.2017 року по вул.Клавдіївська 22 в м.Києві було оглянуто автомобіль" AUDI A4 ALLROAD QUATRO" д.н.з. НОМЕР_1 , в ході огляду якого, останній було поміщено на майданчик тимчасового тримання ТЗ, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Військовий проїзд 8.

13.09.2017 року слідчий слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва, за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_10 про накладення арешту на автомобіль марки " AUDI A4 ALLROAD QUATRO" д.н.з. НОМЕР_1 , 2013 року випуску, чорного кольору, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , а саме з метою застосування обтяження на майно з метою його перереєстрації, зняття його з обліку, на час досудового розслідування.

03.10.2017 року ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва клопотання слідчого задоволено.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 цього Кодексу речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0007819, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення слідчого ОСОБА_9 та, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що існують достатні підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для накладення арешту на вказане майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, матеріали провадження, додані до клопотання слідчого, які обґрунтовують необхідність накладення арешту на майно, колегія суддів приходить до висновку, що незастосування арешту на вказаний об`єкт нерухомого майна може призвести до приховування, а також його подальшого незаконного відчуження.

З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч твердженням апелянта, встановив належну правову підставу, передбачену ч. 1 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вищевказаний об`єкт нерухомого майна, оскільки він, як встановила колегія суддів, відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на об`єкт незавершеного будівництва, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання органу досудового розслідування, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апеляційної скарги стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими. При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати достатньою підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не виявлено, і не вбачаються такі підстави і зі змісту апеляційної скарги.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника власника майна ОСОБА_7 , з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Поновити представнику власника майна ОСОБА_6 - адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2017 року.

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_10 про накладення арешту на автомобіль марки " AUDI A4 ALLROAD QUATRO" д.н.з. НОМЕР_1 , 2013 року випуску, чорного кольору, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , а саме накладено обтяження на майно з метою запобігання його перереєстрації, зняття його з обліку, на час досудового розслідування., залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 ., залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4