Провадження №11-кп/772/454/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5
розглянув «14» вересня 2017 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002704 від 10.04.2016 року , за обвинуваченням,
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Хмельницького українця,
громадянина України, студента 1 курсу
ВНМУ ім.. М.І. Пирогова, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України,
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2
уродженця м. Бухара, Республіка Узбекистан,
громадянина Узбекистану , студента 1 курсу
ВНМУ ім. М.І. Пирогова, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_8
обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисників - адвокатів: ОСОБА_9 , ОСОБА_10
потерпілої: ОСОБА_11
представника потерпілих: ОСОБА_12
за апеляційною скаргою із доповненнями прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_13 , апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 олги та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_10 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від «09» грудня 2016 року, -
В с т а н о в и в :
Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 09 грудня 2016 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України та йому призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі.
Відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_6 зараховано строк попереднього ув`язнення з 12.04.2016 по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Даним вироком ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України та йому призначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі.
Відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення з 12.04.2016 по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_14 задоволено частково.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_14 25000 гривень у відшкодування завданої злочином моральної шкоди.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_14 25500 гривень у відшкодування витрат на правову допомогу.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 задоволено частково.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 19000 гривень у відшкодування завданої злочином моральної шкоди.
Стягнуто солідарно на користь ОСОБА_11 5158 гривень 34 копійки у відшкодування завданих злочином витрат на лікування.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 19600 гривень у відшкодування витрат на правову допомогу.
Вирішена доля речових доказів.
Як встановлено судом, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, з метою заволодіння чужим майном, вчинили напад на ОСОБА_14 та ОСОБА_11 , поєднаний з насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), за наступних обставин.
Так, 09.04.2016 року о 23.00 годині, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , перебуваючи біля проходу між будинками АДРЕСА_1 , підійшли до ОСОБА_14 та ОСОБА_11 , за якими спостерігали та знали маршрут їхнього пересування. ОСОБА_7 з метою вчинення розбійного нападу, з корисливих спонукань наблизився до ОСОБА_11 та ОСОБА_14 та завдав ОСОБА_11 удар кулаком в область голови, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми - забію головного мозку, травматичного субарахноїдального крововиливу, забійної рани м`яких тканин тім`яної ділянки, які згідно висновку судово-медичної експертизи №825/925 від 16.06.2016 року, належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Одночасно, ОСОБА_6 , з метою вчинення розбійного нападу, з корисливих спонукань, наблизившись до ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , тримаючи рукою ремінець сумки яка висіла на плечі ОСОБА_14 , намагався зрізати його ножем, який тримав у правій руці, однак не зміг цього зробити через опір потерпілої, та спричинив лезом ножа поріз в області шиї ОСОБА_14 , внаслідок чого завдав потерпілій ОСОБА_14 тілесні ушкодження у вигляді рани на передній поверхні шиї, в верхній третині зліва, яка згідно висновку судово-медичної експертизи №824 від 16.06.2016 року належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Внаслідок спротиву та активних дій ОСОБА_14 та ОСОБА_11 ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не заволодівши майном потерпілих втекли з місця вчинення злочину.
Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_13 в своїй апеляційній скарзі із доповненнями ставить питання про зміну вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 09.12.2016 року відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст. 187 КК України в частині призначення покарання. Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 6 років позбавлення волі, у мотивувальній частині вироку вказати про застосування щодо ОСОБА_7 обставини , які пом`якшують покарання щире каяття; вчинення злочину неповнолітнім.
В решті вирок залишити без змін.
Прокурор свої вимоги мотивував тим, що призначене покарання судом першої інстанції ОСОБА_7 за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а саме вчинення злочину останнім в неповнолітньому віці, позитивна характеристика за місцем проживання, а також те, що він раніше не судимий, на диспансерному обліку у Вінницькому обласному наркологічному диспансері «Соціотерапія» не перебуває. Крім того, тяжких наслідків від дій ОСОБА_7 потерпілій не наступило, ініціатором вчинення злочину являвся повнолітній ОСОБА_6 , ОСОБА_7 частково відшкодував завдану шкоду потерпілим, частково визнав свою вину у вчиненні злочину, вибачився у судовому засіданні перед потерпілими. На думку прокурора покарання ОСОБА_7 є необґрунтованим та суперечить нормам міжнародного законодавства.
В апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_6 ставиться питання про зміну вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 09.12.2016 року відносно нього. Просить застосувати до нього ст. 69 КК України та звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.
Свої вимоги обвинувачений ОСОБА_6 мотивує тим, що при призначені покарання судом першої інстанції не враховано ряд пом`якшуючих його вину обставин, а саме те, що він раніше не судимий, в ході судового засідання вину визнав, розкаявся та попросив вибачення у потерпілих, розповів детально всі обставини справи, сприяв слідству, крім того має позитивні характеристики, являється студентом Вінницького національного медичного університету ім. М. І. Пирогова. Також зазначає, що має намір відшкодувати шкоду потерпілим.
В апеляційній скарзі захисника адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 ставиться питання про зміну вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 09.12.2016 року , в зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Просить перекваліфікувати дії його підзахисного з ч.2 ст. 187 КК України на ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України та звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Свої вимоги захист мотивує тим, що як в обвинувальному акті так і у вироку зазначено, що тілесні ушкодження потерпілій було спричинено випадково, при спробі розрізати ремінь сумки для подальшого її викрадення, що стосується завданого насилля ОСОБА_11 воно не було пов`язане із заволодінням її майном, а склад злочину, передбачений с. 187 КК України , за яким кваліфіковано дії його підзахисного, наявний лише при наявності прямого умислу на застосування насилля, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого для досягнення мети розбійного нападу. Тобто вказує, що дії його підзахисного ОСОБА_6 та і ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України , тобто , як незакінчений замах на відкрите заволодіння чужим майном. Крім того, вказує, що не відповідає твердження суду те, що обвинувачений ОСОБА_6 не визнав свою вину, так як насправді останній свою вину визнав частково, тобто детально розказав про обставини скоєного ним злочину, а лише не визнав правову кваліфікацію інкримінованого йому злочину. Нанесення тілесних ушкоджень виникли у нього випадково, коли його ззаду потянула інша особа за капюшон куртки.
В апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_7 ставиться питання про зміну вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 09.12.2016 року відносно нього, в зв`язку з тим, що призначене судом покарання є невідповідним ступеню тяжкості злочину та особі засудженого і за своїм розміром є явно несправедливим внаслідок суворості. Просить застосувати до нього ст. 69 КК України та звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.
Свої вимоги обвинувачений ОСОБА_7 мотивує тим, що при призначені покарання судом першої інстанції не враховано ряд пом`якшуючих його вину обставин, а саме те, що він раніше не судимий, в ході судового засідання вину визнав, розкаявся та попросив вибачення у потерпілих, розповів детально всі обставини справи, сприяв слідству, крім того має позитивні характеристики, часткове відшкодування шкоди потерпілим, крім того є студентом Вінницького національного медичного університету ім. М. І. Пирогова.
В апеляційній скарзі захисника адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 ставиться питання про зміну вироку Вінницького міського суду від 09.12.2016 року щодо його підзахисного, перекваліфікувавши його дії на ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України та звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Свої вимоги захист мотивував тим, що суд першої інстанції при винесенні рішення неправильно застосував Закон України про кримінальну відповідальність, а саме вказує на те, що як в обвинувальному акті так і у вироку зазначено, що тілесні ушкодження потерпілій було спричинено випадково, при спробі розрізати ремінь сумки для подальшого її викрадення, що стосується завданого насилля ОСОБА_11 воно не було пов`язане із заволодінням її майном, а склад злочину, передбачений ст. 187 КК України , за яким кваліфіковано дії його підзахисного, наявний лише при наявності прямого умислу на застосування насилля, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого для досягнення мети розбійного нападу. Тобто вказує, що дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати, як незакінчений замах на грабіж. Також зазначає, що ОСОБА_7 не знав про наявність у ОСОБА_6 ножа та про намір його використання під час відкритого викрадення майна потерпілої, що свідчить про відсутність спільної попередньої домовленості. Крім того, вказує, що судом першої інстанції при винесені вироку було безпідставно не взято до уваги такі пом`якшуючи вину обставини як вчинення злочину неповнолітнім, активне сприяння в розкритті злочину, часткового відшкодування шкоди.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_10 , які підтримали доводи, викладені в апеляційних скаргах в повному обсязі, обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах ОСОБА_9 , які підтримали доводи викладені в апеляційних скаргах в повному обсязі, міркування прокурора ОСОБА_8 , яка підтримала апеляційну скаргу прокуроар у кримінальному провадженні та просила призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 69 КК України, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, суд вважає, що апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні, обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_9 задоволенню не підлягають.
Суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним та обгрунтованим і вмотивованим. Обгрунтоване рішення це таке, що достатньо, добре аргументоване, підтверджене науково, певним досвідом, переконливими доказами, доведеними фактами.
Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу обвинуваченого, що є ключовими поняттями для демократичної концепції кримінального судового розгляду.
Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу , вчинений за попередньою змовою групою осіб - є обґрунтованими.
Викладені у вироку висновки суду про винуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджені дослідженими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку доказами, яким суд дав всебічну і об`єктивну оцінку в їх сукупності та взаємозв`язку.
Кваліфікація дій обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч.2 ст. 187 КК України є правильною.
Посилання в апеляційних скаргах захисника адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , що попереднє слідство і судове слідство проведені неповно, не об`єктивно та упереджено, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність і ґрунтуються на припущеннях та на суперечливих і недостатніх, зібраних з порушенням вимог кримінально процесуального законодавства, доказах є безпідставними.
Перевіркою матеріалів справи встановлено, що органами досудового слідства і судом по даній справі дотримано вимог кримінально процесуального законодавства, спрямованих на встановлення в справі об`єктивної істини.
Суд ретельно перевіряв у судовому засіданні доводи захисників адвокатів аналогічні тим, які викладені в апеляційних скаргах про те, що обвинувачені не вчиняли злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.

Так, зокрема, мотивуючи висновки про винуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, суд першої інстанції обґрунтовано послався на покази потерпілої ОСОБА_14 , яка показала, що 09.04 2016 року вона разом із матірю ОСОБА_11 перебували на ринку «Урожай» де очікували її чоловіка До них підходили обвинувачені, які познайомившись розпитували про можливість обміну валюти, на що вона повідомила, що валюту можна обміняти в спеціалізованому пункті обміну валют. Дочекавшись її чоловіка ОСОБА_15 вони залишивши обвинувачених , пішли додому по вул. Литвиненка, чоловік з сумками в руках йшов попереду, а вона з матір`ю позаду. Близько 23.00 години біля будинку №30 до них з-за рогу будинку вийшли обвинувачені та до неї наблизився ОСОБА_6 , який намагався ножем зрізати сумку, однак ніж потрапив їй в область грудей, після чого вона закричала, після чого ОСОБА_6 вдарив її ножем в шию, де ніж зломився та лезо ножа залишилося в шиї. Її чоловік відтягнув ОСОБА_6 за капюшон та почав стріляти з пістолета після чого хлопці втекли. Вона самостійно дістала лезо ножа з шиї, та після чого побачила, що її мати ОСОБА_11 лежить на землі, а з її голови текла кров. Згодом приїхала швидка медична допомога та поліція. Крім того зазначила, що за декілька днів до нападу двоє хлопців слідкували за нею.

Потерпіла ОСОБА_11 в суді першої інстанції пояснила, що вона разом із донькою ОСОБА_14 стояла на ринку «Урожай» в очікуванні зятя ОСОБА_15 , який мав прийти до них з роботи. Під час очікування до них підійшли двоє хлопців обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та запитували чи вони обмінюють гроші, на що вона дала негативну відповідь. Потім хлопці пригостили їх кавою. Після чого дочекавшись ОСОБА_15 , близько о 22.55 вони з дочкою та зятем пішли додому, а хлопці пішли в іншому напрямку. Зять йшов попереду, а вона з донькою позаду, як до доньки підскочив ОСОБА_16 та смикав за її сумку, а ОСОБА_17 підійшов до неї та вдарив кулаком невідомим їй металевим предметом в голову, після чого вона впала на траву, а з її голови потекла кров. В її сумці було близько 15 000 доларів США, які вона хотіла обміняти на гривні, але курс валют її не влаштував. Крім того вказала, що обличчя хлопців вона чітко бачила.
Із показів свідка ОСОБА_18 , даними ним в судовому засіданні першої інстанції вбачається, що він ввечері із знайомою сидів у власному автомобілі на куті будинку АДРЕСА_2 , на дворі було темно, але він бачив, як біля будинку ходило двоє хлопців в темному одязі. Через 10-15 хвилин він почув крик, постріл, та вибіг з автомобіля, а коли підійшов на місце події, то побачив, що одна жінка лежала з розбитою головою, а двоє людей ходило біля неї. На місце події приїхали працівники поліції та знайшли на землі лезо ножа.
Крім показань потерпілих, свідків, вина ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їм злочину, підтверджується іншими матеріалами кримінального провадження, які були предметом дослідження в суді першої інстанції і яким суд надав вірну правову оцінку.
- даними протоколу огляду місця події від 10.04.2016 року з фото таблицями. Під час огляду місця події було вилучено: - три марлеві пов`язки із нашаруваннями речовини бурого кольору; - змив речовини бурого кольору; два предмета ззовні схожих на гільзи; - металевий предмет ззовні схожий на лезо ножа. (т.1 а.с 168-170);
- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та довідки до протоколу, де потерпіла ОСОБА_11 впізнала особу під №3, яка намагалася заволодіти її речами та нанесла тілесні ушкодження по загальних рисах обличчя. Відповідно до довідки до протоколу на фотознімку №3 зображено гр.. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (т.1 а.с. 176-177);
- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 11.04.2016 року за участю свідка ОСОБА_15 , який впізнав чоловіка під №4, як чоловіка, що 09.04.2016 року вчинив напад на його тещу приблизно о 23.00 годині між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 . Під №4 було розміщено ОСОБА_7 (т.1 а.с.203-204);
- даними пред`явлення особи для впізнання від 11.04.2016 року за участю потерпілою ОСОБА_14 , відповідно до якого: « ОСОБА_14 серед пред`явлених їй для впізнання осіб вона впізнала хлопця під №4, як такого, що 09.04.2016 року приблизно о 23.00 годині вчинив напад на її матір». Під №4 в протоколі зазначено ОСОБА_7 (т.1 а.с. 205-206);
- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 11.04.2016 року за участю потерпілої ОСОБА_14 , відповідно до якого: « серед осіб, якій їй представлені для впізнання вона впізнає хлопця із табличкою №1і повідомила, що саме даний хлопець 09.04.2016 року приблизно до 23.00. годині між буд. АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 вчинив напад на неї в ході якого намагався вирвати з її рук належну їй сумку і наніс їй удар ножем у підборіддя». В протоколі під №1 зазначено ОСОБА_6 (т.1 а.с. 207-208);
- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 11.04.2016 року за участю свідка ОСОБА_15 , відповідно якого: « серед представлених йому осіб він впізнає хлопця із №1, який вчинив напад на його дружину ОСОБА_19 » (т.1 а.с. 209-210);
- даними протоколу огляду місця події від 11.04.2016 року в ході якого вилучено чоловічий перстень білого кольору із каменем у особи, що видала ОСОБА_7 (т.1 а.с. 211);
- даними протоколу огляду предмету від 11.04.2016 року каблучки сірого кольору діаметром 20 мм, із каменем чорного кольору діаметром 10 мм (т.1 а.с 212);
- даними проведення слідчого експерименту від 23.06.2016 року за участю ОСОБА_6 (т.1 а.с 243-245);
-даними висновку судово-медичної експертизи №640 від 19.05.2016 року, відповідно якого « У ОСОБА_14 було виявлено рубець на передній поверхні шиї в верхній третині, якій являється результатом загоєння рани. Вказана рана на шиї у ОСОБА_20 належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя, давністю утворення, можливо, в строк, вказаний у постанові про призначення експертизи - 09.04.2016 року. В зв`язку із тим, що на час судово-медичної експертизи ОСОБА_14 відбулося загоєння рани на шиї і відсутні медичні документи з відображенням морфологічних властивостей рани, не представляється можливим лише на підставі наявних даних визначитись щодо механізму її утворення» (т.1 а.с. 240);
- даними висновку додаткової судово-медичної експертизи №824 від 16.06.2016 року, відповідно до якого:
«1. У ОСОБА_14 при судово-медичному огляді 21.04.2016 року було виявлено рубець на передній поверхні шиї в верхній третині злів, що являється результатом загоєння рани, яка за своїм характером належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (понад 6, але не більше 21 дня) розлад здоров`я (п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень»,1995 року).
2-6. Дане ушкодження у ОСОБА_14 утворилось від дії предмету, групові чи індивідуальні особливості якого визначити за наявними даними неможливо, оскільки на час судово-медичної експертизи ОСОБА_14 відбулось загоєння рани на шиї і відсутні медичні документи з відображенням морфологічних властивостей рани, по давності утворення ушкодження відповідає строку, вказаному у постанові про призначення експертизи 09.04.2016 року.
Характер і локалізація тілесного ушкодження у ОСОБА_14 свідчать про травматичну дію в ділянку шиї зліва, що за механізмом утворення не суперечить обставинам, вказаним у матеріалах кримінального провадження протоколах допитів ОСОБА_14 від 10.04.2016 року і від 11.04.2016 року, протоколі проведення слідчого експерименту від 29.04.2016 року за її участю, протоколі допиту ОСОБА_6 від 11.04.2016 року, - тобто могло утворитись від удару в ділянку шиї предметом, названим у протоколі огляду місця події від 10.04.2016 року як «металевий предмет, зовні схожий на лезо ножа» (т.1 а.с 241-242);
- даними протоколу слідчого експерименту від 29.04.2016 року за участю потерпілої ОСОБА_14 з проведення відео фіксації з СД-диском ( т.2 а.с.1-3) ;
-даними протоколу слідчого експерименту від 29.04.2016 року за участю свідка ОСОБА_15 із застосуванням відео зйомки(т.2 а.с.4-6 );
- даними проведення слідчого експерименту від 19.05.2016 року за участю потерпілої ОСОБА_11 із застосуванням відеозйомки (т.2 а.с. 7-9);
-даними висновку судово-медичної експертизи №825/925 від 16.06.2016 року стосовно тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , відповідно до якого:
«У ОСОБА_11 під час стаціонарного лікування у МКЛ ШМД м. Вінниця з 09 по 27.04.2016 року були виявлені тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма забій головного мозку, травматичний субарахноїдальний крововилив, забійна рана м`яких тканин тім`яної ділянки, які не являлись небезпечними для життя в момент спричинення і не супроводжувалось загрозливими для життя явищами, належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад (понад 6, але не більше 21 дня) розлад здоров`я (п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень»,1995 року).
Дані ушкодження у ОСОБА_11 утворилися від дії тупого твердого предмету по давності утворення відповідають строку, вказаному у постанові про призначення експертизи -09.04.2016 року.
Характер і локалізація даних тілесних ушкоджень у ОСОБА_11 свідчать про травматичну дію в тім`яно- потиличну ділянку голови, що за механізмом утворення не суперечить обставинам, вказаним у матеріалах кримінального провадження (протоколи допитів ОСОБА_11 від 10.04.2016 року і від 12.04.2016 року, протокол проведення слідчого експерименту від 29.04.2016 року за її участю, протокол допиту ОСОБА_21 від 12.04.2016 року), - тобто могли утворитись як від удару (ударів) в ділянку голови «кулаками руки, на пальцях яких знаходився предмет.... - каблучка»; так і внаслідок падіння зі співударянням даною ділянкою голови, що за механізмом утворення не суперечить обставинам, вказаним у матеріалах кримінального провадження (протоколи допитів ОСОБА_11 від 10.04.2016 року від 12.04.2016 року, протокол проведення слідчого експерименту від 29.04.2016 року за її участю, протокол допиту ОСОБА_22 від 12.04.2016 року), тобто могли утворитись як від удару (ударів) в ділянку голови «кулаками руки, на пальцях яких знаходився предмет.. - каблучка»; так і внаслідок падіння зі співударянням даною ділянкою голови об тупий твердий предмет» (т.2 а.с.16-17) ;
Посилання в апеляційній скаргах захисників адвокатів на те, що дії обвинувачених необхідно перекваліфікувати на ч.3 ст. 15 ч.2 ст.186 КК України, були перевірені апеляційним судом під час апеляційного розгляду.
Про наявність в діях обвинуваченх такої кваліфікуючої ознаки, як розбій, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, свідчить характер дій обвинувачених.
Відповідно до вимог п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 року небезпечне для життя чи здоров`я насильство (стаття 187, частина третя статті 189 КК) - це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. До них слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, придушення за шию, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо.
Згідно показів потерпілих, які вказали, що незадовго до нападу обвинувачені цікавились можливістю обміну валюти у них. Напад було вчинено в темну пору доби, раптово та одночасно, на двох потерпілих які, в результаті нападу, отримали легкі тілесні ушкодження, що, спричинили короткочасний розлад здоров`я у обох потерпілих. Крім того потерпіла ОСОБА_11 , в судовому засіданні чітко вказала, що ОСОБА_7 .Огли під час нападу, не штовхав її, а одразу завдав їй удару кулаком в голову на пальцях якого знаходився невідомий їй металевий предмет, в наслідок чого вона впала та в неї з голови потекла кров.
Дані покази узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_15 , даними в ході судового слідства, який повідомив, що на його дружину ОСОБА_14 та тещу ОСОБА_11 вичнили напад двоє хлопців.
Оцінюючи докази по кримінальному провадженню, які були досліджені та перевірені судом першої інстанції, враховуючи що в епізоді злочинної діяльності, був вчинений напад, який був несподіваний для потерпілих, поєднаний із застосуванням до них насильства, небезпечного для життя та здоров`я, що була покликана на придушення їх опору з метою заволодіння майном і потерпілі реально сприйняли погрозу, про що зазначили у своїх показаннях, апеляційний приходить до висновку що суд першої інстанції вірно зробив висновок, що був вчинений розбій, а не злочин передбачений ст. 186 КК України(грабіж).
Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться в абз.3 п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.
Під нападом у складі розбою слід розуміти раптову, несподівану для потерпілого, короткочасну, агресивну, насильницьку дію, спрямовану на протиправне заволодіння чужим майном. Саме за цією ознакою розбій відрізняється, з одного боку, від крадіжки, з іншого, - від грабежу.
До насильства небезпечного для життя і здоров`я особи, що зазнала нападу відносять легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, при цьому не має значення одне таке тілесне ушкодження чи декілька, середньої тяжкості тілесні ушкодження, тяжкі тілесні ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент заподіяння.
Отже, відсутність конфлікту між обвинуваченими та потерпілими, раптовість нападу, з метою заволодіння сумкою з грішми, заподіяння легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я у ОСОБА_11 у вигляді закритої черепно-мозкової травми - забію головного мозку, травматичного субарахноїдального крововиливу, забійної рани м`яких тканин тім`яної ділянки, які згідно висновку судово-медичної експертизи №825/925 від 16.06.2016 року, та у потерпілої ОСОБА_14 у вигляді рани на передній поверхні шиї, в верхній третині зліва, яка згідно висновку судово-медичної експертизи №824 від 16.06.2016 року , свідчать про правильність висновків суду про винуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні розбійного нападу на потерпілих.
Версія обвинувачених про те, що вони не мали наміру на вчинення розбійного нападу, завдання тілесних ушкоджень потерпілим, відсутності попередньої змови не відповідає дійсності.
Враховуючи наведене апеляційний не вбачає підстав для перекваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з ч. 2 ст.187 КК України на ч.3 ст. 15 ч.2 ст.186 КК України

Посилання захисників адвокатів в апеляційних скаргах про те, що докази визнання вини їх підзахисних є неналежними та недопустимими, перевірені апеляційним судом апеляційної інстанції і визнані такими, що не відповідають дійсності.
Істотних порушень вимог КПК України, які б тягли за собою зміну або скасування вироку, апеляційним судом , не встановлено.
Доводи в кримінальному провадженні оцінені судом у відповідності до вимог ст.ст.85,86,87 КПК України і вірно покладені в основу обвинувального вироку.
Твердження обвинувачених про те що судом в повній мірі не було дотримано загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, не знайшло свого підтвердження.
Так, призначаючи обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покарання , суд на виконання вимог ст. 50 і ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.03 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд належно врахував характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого останніми кримінального правопорушення, осіб обвинувачених. Судом першої інстанції взято до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимі, вину у вчиненні злочину визнали частково та не розкаялися, за місцем проживання характеризуються позитивно, також судом першої інстанції взято до уваги те, що ОСОБА_7 на час вчинення злочину був неповнолітнім, а тому доводи прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 ст. 69 КК України є безпідставними.
За відсутності щирого каяття обвинувачених, з чим погоджується апеляційний суд, інших обставин, що пом`якшують їм покарання, суд призначив що суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинувачених можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та призначив їм покарання яке є близьким до мінімального передбаченого санкцією частини закону за яким вони засуджені.

Підстав для пом`якшення покарання обвинуваченим, апеляційний суд не вбачає
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу із доповненнями прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_13 залишити без задоволення.
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 олги та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_10 залишити без задоволення.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 09 грудня 2016 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_6 - залишити без змі.
На ухвалу суду може бути подана касаційна скарга на протязі 3-х місяців, з моменту її оголошення, а засудженими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Згідно з оригіналом: