Подільський районний суд міста Києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.01.2018 року Подільський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження №0000911 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 02.03.2012 р. Бориспільським міськрайонним судом в Київській області за ч. 1 ст. 121 КК України на 5 років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 03.10.2016, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1

якому інкриміновано вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи у приміщенні квартири за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою персонального комп`ютера через Всесвітню мережу «Інтернет», знайшов оголошення з надання послуг по виготовленню та продажу водійських прав. Того ж дня він, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на підроблення офіційного документу, а саме водійських прав, зателефонував за вказаним на сайті номером телефону та у ході розмови домовився із невстановленим досудовим розслідуванням чоловіком про зустріч за адресою м. Київ вул. Туполева 19, для надання своїх анкетних даних з метою внесення їх до підробленого водійського посвідчення, та оплату вартості підробленого водійського посвідчення у сумі 100 доларів США. Наступного дня ОСОБА_4 прибув за адресою м. Київ вул. Туполева, 19, де зустрівся із невстановленим досудовим розслідування чоловіком та передав свої анкетні дані, для внесення їх до підробленого водійського посвідчення.
Після цього, невстановлена досудовим розслідуванням особа, перебуваючи в невстановленому місці, в невстановлений досудовим розслідуванням час, внесла неправдиві відомості до посвідчення водія НОМЕР_2 від 10.01.2017.
Цього ж дня, невстановлена слідством особа, перебуваючи біля будинку 19, по вулиці Туполева в місті Києві, передала ОСОБА_4 посвідчення водія НОМЕР_2 від 10.01.2017 з внесеними до нього його анкетними даними. Таким чином, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що він не проходив установленого законом поряду отримання посвідчення водія, залишив дане посвідчення, в себе, та в подальшому почав його використовувати для можливості керувати транспортними засобами.
Відповідно до висновку експерта №8-4/811 від 03.05.2017 встановлено, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане 10.01.2017 на ім`я ОСОБА_4 , не відповідає аналогічним дійсним бланкам посвідчень водія, які знаходяться в офіційному обігу на території України.
Крім цього, 03.03.2017, приблизно о 05 год. 00 хв., ОСОБА_4 рухаючись на автомобілі «Volkswagen Bora» із державним номерним знаком НОМЕР_3 по проспекту Правди в м. Києві, біля будинку 66, був зупинений працівниками поліції з метою перевірки документів, на вимогу останніх, ОСОБА_4 , пред`явив посвідчення водія НОМЕР_2 від 10.01.2017, при огляді посвідчення водія працівниками патрульної поліції було виявлено ознаки підробки, та при перевірці в інформаційній системі «НАІС», встановлено, що посвідчення водія за номером НОМЕР_2 від 10.01.2017, належить ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Таким чином ОСОБА_4 використав його. В подальшому вказане посвідчення водія було вилучено працівниками поліції.
Відповідно до висновку експерта №8-4/811 від 03.05.2017 встановлено, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане 10.01.2017 на ім`я ОСОБА_4 , не відповідає аналогічним дійсним бланкам посвідчень водія, які знаходяться в офіційному обігу на території України.

Ці дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.5 ст.27, ч.1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України.

27 вересня 2017 р. між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.5 ст.27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначених діяннях. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести останній у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. В угоді також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, які згідно ст. 12 КК України, є злочинами невеликої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.п. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:

затвердити угоду від 27 вересня 2017 року про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України.
Призначити узгоджене сторонами цієї угоди покарання у виді штрафу:
- за ч.5 ст.27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;
- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно ст.124 КПК України зобов`язати ОСОБА_4 сплатити судові витрати за проведення експертизи в сумі 494 гривні 80 копійок на користь держави.

Відповідно до ст.100 КПК України вилучене у ОСОБА_4 посвідчення водія, яке зберігається у камері схову Подільського управління поліції ГУНП у м.Києві знищити

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суду м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1