Провадження № 1-кп/638/583/18

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 лютого 2018 року Дзержинський райсуд м. Харкова у складі : головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в с. Баранівка, Золочівського району, Харківської області, громадянина України, українця, з середньо спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, який зареєстрований та мешкає за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимого :
- 29.03.2002 вироком Орджонікідзевського райсуду м. Харкова за ст.ст. 307 ч. 2, 309 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі, з застосуванням ст. 96 КК України примусове лікування від наркоманії;
- 15.12.2006 вироком Київського райсуду м. Харкова за ст. 185 ч. 1 КК України до 2 років позбавлення волі, з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України з звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік;
- 12.11.2007 вироком Дзержинського райсуду м. Харкова за ст.ст. 307 ч. 2, 309 ч. 2, 317, 70, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого з місць позбавлення волі 04.02.2013 по відбуттю строку покарання,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч. 2 185 ч. 3 КК України, -
прокурора ОСОБА_4
підсудного ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В :
Підсудний ОСОБА_3 21 листопада 2017 року, близько о 18 годині 30 хвилин, діючи повторно, умисно, із корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в приміщення,прибув до будинку АДРЕСА_2 . Після чого, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом зриву навісного замка, розташованого на дверях підсобного приміщення зазначеного будинку, проник до приміщення, звідки таємно викрав розташоване в приміщенні майно належне потерпілому ОСОБА_5 , а саме : два металеві радіатори опалення, вартістю 540 гривень кожен, на загальну суму 1080 гривень; металеву трубу, яка не представляє матеріальної цінності для потерпілого, яке намагався винести з будинку з метою подальшої реалізації.
Однак, підсудний ОСОБА_3 , виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, довести свій злочинний намір, направлений на таємне викрадання вказаного майна до кінця не зміг з причин, які не залежали від його волі, так як на місці вчинення злочину, при транспортуванні викраденого майна, був затриманий потерпілим ОСОБА_5 , який припинив його злочинну діяльність та вилучив викрадене майно.
У судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч. 2 185 ч. 3 КК України визнала повністю. При цьому, підсудний ОСОБА_3 показав, що дійсно, при вищевказаних обставинах, він 21.11.2017, приблизно о 18 годині 30 хвилин, знаходячись біля гуртожитку, розташованого в будинку АДРЕСА_2 , вирішив проникнути до підсобного приміщення гуртожитку для вчинення крадіжки будь якого майна, так як йому було відомо, що раніше в приміщенні зберігалось старі речі. Відкривши рукою навісний замок, він проник до приміщення звідки викрав 2 металеві радіатори та металеву трубу, з метою здати їх на металобрухт. Однак під час транспортування викраденого майна, він на місці вчинення злочину був затриманий потерпілим, який припинив його злочинні дії. У вчинені вказаного злочину щиро кається, злочин вчинив у зв`язку з наявністю матеріальних ускладнень.
Оскільки підсудний ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження у судовому засіданні не оспорювали вказані вище фактичні обставини справи, суд відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, які ніким не оспорюються.
Аналізуючи вищевикладені докази суд вважає про те, що дії підсудного ОСОБА_3 за ст.ст. 15 ч. 2 185 ч. 3 КК України кваліфіковані вірно, так як він своїми умисними діями вчинив закінчений замах безпосередньо спрямований на вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану з проникненням у інше приміщення, при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі.
При визначенні підсудному ОСОБА_3 виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, данні про особу підсудного, який не працює, на диспансерному обліку в ОНД та МПНД не перебуває, за місцем мешкання характеризується з позитивної сторони, як особа, яка веде нормальний спосіб життя, раніше був засуджений за вчинення умисних злочинів, в тому числі і проти власності, при цьому судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання підсудного ОСОБА_3 судом визнається щире каяття.
Крім того, судом також враховується та обставина, що в результаті протиправних дій підсудного ОСОБА_3 наслідків, які могли бути віднесені до категорії тяжких не настало.
При вивченні особи підсудного ОСОБА_3 обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують його покарання, встановлено не було.
При таких обставинах, суд приходить до висновку про необхідність призначити підсудному ОСОБА_3 покарання, у межах санкцій ст. 185 ч. 3 КК України, з урахуванням положень ч. 3 ст. 68 КК України, а саме у виді позбавлення волі на відповідний строк.
Однак, приймаючи до уваги вищевказані обставини, дані, які характеризують особу підсудного ОСОБА_3 , враховуючи його щире каяття, а також те, що потерпілий ОСОБА_5 матеріальних претензій до підсудного не має, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_3 , можливо без ізоляції його від суспільства, з застосування до нього положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покладанням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Запобіжний захід у відношенні підсудного ОСОБА_3 не обирався.
Цивільний позов по справі потерпілим ОСОБА_5 не заявлений, у зв`язку з відшкодуванням матеріальної шкоди в повному обсязі, до судового розгляду кримінального провадження.
При проведенні судово товарознавчої експертизи, експертом державної спеціалізованої установи - Харківським науково дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса були витрачені 396 гривень, які цільовим призначенням були виділені цієї установі з Державного бюджету України, які судом відносяться, у відповідності зі ст. 122 КПК України, до процесуальних витрат.
Суд вважає, що дані документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів, відповідно до вимог ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з підсудного ОСОБА_3 на користь держави.
Речові докази : два металеві радіатори опалення та металева труба повернуті потерпілому ОСОБА_5 за належністю.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч. 2 185 ч. 3 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону у вигляді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування вказаного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 3 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід у відношенні засудженого ОСОБА_3 не обирався.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 396 гривень.
Речові докази : два металеві радіатори опалення та металева труба повернуті потерпілому ОСОБА_5 за належністю.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області, через Дзержинський райсуд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському райсуді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок надруковано в нарадчої кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1