АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/593/18 Справа № 180/1083/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засуджених ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження, внесене 12 червня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000599, та кримінальне провадження, внесене 16 жовтня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000950, за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь при розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_9 на вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 17.11.2017 року щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , -

В с т а н о в и л а:
цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку міста Києва, із середньою освітою, маючу на утриманні малолітню дитину, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

-23.09.2014 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді штрафу, в розмірі 510 гривень. Штраф сплачено 11.09.2015 року,

визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ст.198 КК України, та призначено покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі;

- за ст.198 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,79 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання, з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_8 :- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця міста Запоріжжя, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , останнє місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-05.06.2009 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки на підставі ст.75 КК України;

-08.02.2010 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.186, ч.3 ст.186, ч.2 ст.296, 70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком від 15.06.2009 року, призначено остаточне покарання 5 років 3 місяці позбавлення волі. Звільнений 08.05.2015 року по відбуттю строку покарання;

-23.06.2016 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15-ч.3 ст.185, 70 КК України до покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим за вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 23 червня 2016 року, призначено остаточне покарання ОСОБА_7 у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця міста Рига, Латвія, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий:

-26.03.2009 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

-22.03.2010 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, 29.04.2013 року

-звільнений з Жовтоводської ВК № 26 у зв`язку з відбуттям строку покарання,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_10 звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановлено йому іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_10 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно вироку суду, що приблизно о 20 годині 11 червня 2015 року, ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, знаходячись поруч з гаражами, розташованими за будинком АДРЕСА_4 , діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, підійшла до ОСОБА_11 і, впевнившись, що за її діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, рукою, непомітно для останнього, викрала мобільний телефон «FLY IQ 4415 Quad», чорного кольору, вартістю 1274 гривень, та з місця злочину зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Крім цього, 15 жовтня 2015 року, приблизно о 16 годині, точного часу встановити не вдалося, потерпілий ОСОБА_12 зі своїм знайомим ОСОБА_13 перебували біля кіосків в районі Інституту в м.Марганець, вживали спиртні напої, де до них приєдналися ОСОБА_14 та ОСОБА_8 . На запрошення ОСОБА_12 всі четверо поїхали в гості до нього за адресою: АДРЕСА_5 , де на кухні вказаного будинку продовжили вживати спиртні напої та спілкуватися. Через деякий час до них приєднався ОСОБА_7 .. Приблизно о 18 годині, перебуваючи на кухні в будинку АДРЕСА_5 , ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, непомітно для оточуючих взяв зі столу два мобільних телефони: телефон «Samsung» GT- НОМЕР_1 і телефон «Sony Ericsson» T290і, які належали потерпілому ОСОБА_12 , поклав їх у кишеню і вийшов з кухні в коридор, де взяв мішок, склав в мішок хлібопічку торгової марки «Delfa» Bread Maker, музичну колонку з DVD-системи домашнього кінотеатру торгової марки «Panasonic», електричний перфоратор торгової марки «Ритм» і цифровий супутниковий приймач торгової марки «Evrosky», та виніс мішок з речами із будинку. Мішок з викраденим майном передав ОСОБА_10 , який знаходився на подвір`ї вказаного домоволодіння, і повернувся до будинку, де в коридорі взяв електричний радіатор торгової марки «Sun Wind», що також виніс на двір і залишив ОСОБА_10 , який переніс викрадені речі на територію за межами домоволодіння АДРЕСА_5 , дочекався ОСОБА_7 з ОСОБА_8 , і всі втрьох з викраденим попрямували до квартири ОСОБА_8 АДРЕСА_6 , де вказані речі залишалися до 16 жовтня 2015 року.

Кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_12 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 3 406,00 грн.

В апеляції:

- прокурор, який приймав участь при розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_15 вважає, що вказаний вирок підлягає скасуванню, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, порушенням меж судового розгляду, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Вказує на те, що судом дії ОСОБА_8 перекваліфіковані з ч.2 ст.185 на ст.198 КК України. В даному випадку, суд, на думку прокурора, вийшов за межі судового розгляду, оскільки було висунуто інше обвинувачення, вказане в обвинувальному акті в ході судового розгляду кримінального провадження, суд не наділений правом змінити висунуте щодо особи обвинувачення, не вправі проводити розгляд щодо інших осіб, про причетність яких до кримінального правопорушення стало відомо під час судового провадження. Також вважає, що суд не вправі під час судового провадження, у будь-який спосіб поставити питання про внесення змін прокурором до обвинувачення. Оскільки судовий розгляд у кримінальному провадженні здійснюється лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, вважає, що суд не має права з`ясовувати обставини, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення особами, які не є обвинуваченими у конкретному кримінальному провадженні. У випадку якщо під час судового розгляду буде встановлено факт вчинення кримінального правопорушення особою, якій обвинувачення не висувалося, суд повідомляє про це прокурора.

На його думку, суд першої інстанції не дотримався положень вимог ст. 337, ч.1 ст.421 КПК України, ст. 50 КК України, та призначив покарання, яке виходить за межі висунутого їй обвинувачення, що порушує межі судового розгляду.

Також, на думку прокурора, судом проігноровано той факт, що обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_16 скоїли злочин за попередньою змовою групою осіб.

Просить вирок скасувати у зв`язку невідповідністю, на його думку, висновків обставинам кримінального провадження, істотним порушенням кримінального провадження, істотним порушенням кримінального процесуального закону, порушенням меж судового розгляду, а справу направити на новий судовий розгляд. В іншій частині вирок стосовно ОСОБА_8 , - залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які просили вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора, перевіривши надані матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні крадіжки 11.06.2015 року, мобільного телефону ОСОБА_11 , є правильними та обґрунтованими. Правильність юридичної кваліфікації скоєного по даному епізоду ніким не оспорюється, а тому апеляційним судом в цій частині, не перевіряється.

Що стосується доводів прокурора про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження по епізоду від 15.10.2015 року по епізоду заволодіння чужим майном потерпілого ОСОБА_17 , то вони спростовані:

-поясненнями свідка ОСОБА_18 , про те, що в жовтні 2015 року вона зустріла біля кіосків в районі Інституту в м.Марганець знайомих їй ОСОБА_19 і ОСОБА_20 , з якими прийшли в гості до ОСОБА_21 , де вживали спиртні напої. Потім прийшов ОСОБА_22 та разом продовжили розпивати спиртні напої. Вона також пояснила, що ОСОБА_21 не казав їй, що його побили, не жалівся ні на кого, а оскільки в нього був ремонт, то вона зробила висновок, що він впав та пошкодив обличчя, будучи дуже п`яним;

- протоколом огляду місця події від 21 жовтня 2015 року щодо викрадення у ОСОБА_12 мобільного телефону марки «Самсунг С 3050» (т.6, а.с.142-144);

- протоколом огляду місця події від 25 листопада 2015 року, що об`єктом огляду є документи на викрадене у потерпілого майно, а саме, на хлібопічку, електрорадіатор, перфоратр, цифровий супутниковий приймач, електричну пилу, ДВД систему домашнього кінотеатру, електричну дриль, кутошліфувальної машини, цифровий супутниковий приймач (т.6, а.с.145-146);

- протоколом огляду аркушу від 24 жовтня 2015 року, паперу, на якому відображені дані викраденого у потерпілого ОСОБА_12 мобільного телефону марки «Соні Еріксон» (т.6, а.с.147-149);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 16 жовтня 2015 року з фототаблицями, відповідно до яких потерпілий ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , (т.6, а.с.135-139,150-151, 152-153, 154-155);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 17 жовтня 2015 року з фототаблицями, відповідно до яких свідок ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (т.6, а.с.156-157, 158-159);

- протоколом огляду місця події від 16 жовтня 2015 року з фототаблицями, об`єктом якого є територія, що знаходиться позаду будинку АДРЕСА_7 , де на землі виявлено фрагмент корпусу хлібопічки білого кольору з написом «Delfa», музичну колонку марки «Панасонік» сірого кольору з № TNSFA002969, 2 фрагменти радіатору білого кольору, батарею, перфоратор чорно-зеленого кольору з взламаною ручкою, кришку хлібопічки, тюнер чорного кольору марки «Evrosky», дріт з ручкою від перфоратора, чоловічий гаманець чорного кольору, мобільний телефон марки «Соні Еріксон» Т29ОІ ІМЕІ НОМЕР_2 , які ОСОБА_8 , за її поясненнями, викинула з вікна своєї квартири з п`ятого поверху будинку АДРЕСА_7 , план-схема до протоколу огляду місця події (т.6, а.с.124-127, 130);

Два сліди пальців рук, відкопійовані на липкій стрічці № 2, залишені середнім пальцем лівої руки ОСОБА_10 , сліди пальців рук, відкопійовані на липкій стрічці № 3 залишені відповідно безіменним та середнім пальцями лівої руки ОСОБА_12

- довідками про визначення вартості рухомого майна від 27 жовтня 2015 року, згідно якої вартість хлібопічки марки «Дельфа» складає 855 грн., музичної колонки з ДВД системи домашнього кінотеатру «Панасонік» - 435 грн., електричного радіатора марки «Sun Wind»» - 680 грн., електричного перфоратора марки «Ритм» ПЕ-1050 780 грн., цифрового супутникового приймача марки «Євроскай» - 370 грн., мобільного телефону марки «Самсунг» - 286 грн. (т.6, а.с.177);

- протоколами затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 15 грудня 2015 року, що ОСОБА_7 затриманий о 14 годині 30 хвилин 15 грудня 2015 року. ОСОБА_10 був затриманий о 14 годині 10 хвилин 15 грудня 2015 року (т.6, а.с.194-197, 198-201).

Як видно з журналу судових засідань, районний суд не мав можливості допитати в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_12 , оскільки останній на момент розгляду справи помер.

Тому районний суд, враховуючи вимоги ст.62 Конституції України, що всі сумніви трактуються на користь обвинуваченого, обґрунтовано дійшов висновку, що вину ОСОБА_8 , у вчиненні інкримінованого їй за ч.2 ст.185 КК України злочину за епізодом крадіжки майна у ОСОБА_12 ,- не доведено.

Перевіряючи доводи прокурора щодо перекваліфікації скоєного ОСОБА_8 з ч.2 ст.185 КК України, по епізоду крадіжки майна щодо ОСОБА_17 , на ст.198 КК України, як заздалегідь не обіцяне зберігання майна, завідомо одержаного злочинним шляхом, колегія суддів вважає обґрунтованою вказану перекваліфікацію, виходячи зі слідуючого.

Відповідно до ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, у тому числі, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, у відповідності до положень ч.1 ст.92 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно зі ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 попередньо домовились про викрадення майна потерпілого ОСОБА_12 , і що вона була присутня при викраденні ОСОБА_23 майна з коридора будинку АДРЕСА_5 . Також, прокурором не доведено, що ОСОБА_8 бачила, як ОСОБА_7 викрадав телефон ОСОБА_12 зі столу в кухні і сприяла вчиненню злочину, відволікаючи увагу потерпілого. Також, не надано доказів того, що ОСОБА_8 викрала мобільний телефон «Sony Ericsson T290і», належний Папіну, зі столу в кухні. Свою причетність до даної крадіжки ОСОБА_8 категорично заперечувала. ОСОБА_7 , ОСОБА_10 пояснювали в районному суді про відсутність змови з ОСОБА_8 на викрадення майна ОСОБА_12 , що вона участі в крадіжці майна даного потерпілого, - не приймала.

Тому дії ОСОБА_8 суд правильно перекваліфікував на ст.198 КК України , як заздалегідь не обіцяне зберігання майна, завідомо одержаного злочинним шляхом, остільки судом об`єктивно було встановлено, що ОСОБА_8 , ОСОБА_7 і ОСОБА_10 прибули до домоволодіння АДРЕСА_5 без речей, участі в крадіжці Сухорська не приймала. Пізніше, сам ОСОБА_10 , ніс мішок з викраденим майном, а ОСОБА_7 ніс радіатор. Вказане майно вони занесли до квартири ОСОБА_8 , де воно зберігалося до прибуття працівників міліції. Побачивши працівників міліції, ОСОБА_8 намагалася позбутися викраденого майна, викинувши його з квартири. ОСОБА_8 усвідомлювала, що зберігає в своїй квартирі майно, одержане злочинним шляхом, добровільно працівникам міліції майно не видала, потерпілому ОСОБА_12 не повернула. Вина ОСОБА_8 у вчиненні злочину за ст.198 КК України встановлена дослідженими в ході судового розгляду протоколом огляду місця події від 16 жовтня 2015 року з фото таблицями, планом-схемою, об`єктом якого є територія, що знаходиться позаду будинку АДРЕСА_7 (т.6, а.с.124-127, 130), показами обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_10 , які узгоджуються між собою. Суд правильно прийшов до висновку, що обвинувачення ОСОБА_8 за ч.2 ст.185 КК України за епізодом з потерпілим ОСОБА_12 не ґрунтується на належних та допустимих доказах. ОСОБА_12 помер, та можливості для його допиту для з`ясування фактичних обставин справи відсутні.

В зв`язку з цим колегія суддів вважає, що доводи прокурора з приводу неправильності перекваліфікації скоєного Сухорської за ч.2 ст.185 на ст.198 КК України, є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Також суд обгрунтовано не погодився зі стороною обвинувачення, що в діях ОСОБА_7 і ОСОБА_10 є така кваліфікуюча ознака, як вчинення крадіжки за попередньою змовою групою осіб, оскільки дана обставина під час судового слідства не встановлена. В той же час суд вірно прийшов до висновку, що вина ОСОБА_7 , ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого їм за ч.2 ст.185 КК України злочину доведена та підтверджена сукупністю зібраних доказів, належно проаналізованих та наведених у вироку.

Дії ОСОБА_7 , ОСОБА_10 суд вірно кваліфікував за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Колегія суддів перевірила і обґрунтованість призначеного обвинуваченим покарання.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченим, як видно з вироку, судом враховано вимоги ч.1 ст.65 КК України: ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Положеннями ч.2 ст.65 КК України визначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Судом враховано те, що злочини, які вчинили ОСОБА_8 , ОСОБА_7 і ОСОБА_10 , відповідно до ст.12 КК України є злочинами середньої тяжкості.

При обранні виду та міри покарання ОСОБА_8 , суд врахував її відношення до вчиненого, дані про її особу, те що вона раніше судима за корисливий злочин, призначене їй покарання у виді штрафу відбула, штраф сплачено, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, але перебуває на профілактичному обліку у лікаря-нарколога з 2012 року (т.1 а.с.29, 30). За місцем проживання скарг від сусідів на неї немає, на утриманні знаходиться малолітня дитина, - ІНФОРМАЦІЯ_4

Обставин, що пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України, та обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, для ОСОБА_8 судом не встановлено.

Тому суд обґрунтовано призначив їй покарання з застосуванням ст.ст.75,76,79 КК України, звільнення її від відбування покарання з іспитовим строком.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 суд врахував, що він раніше судимий за корисливі злочини, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та місце проживання, за місцем проживання скарг на нього не надходило.

Обставин, що пом`якшують покарання чи обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Тому суд призначив йому покарання у вигляді позбавлення волі реально.

Призначаючи покарання ОСОБА_10 судом було враховано, що він раніше судимий за корисливі злочини, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та місце проживання.

Обставин, що пом`якшують покарання відповідно або обтяжують покарання ОСОБА_10 , судом не було встановлено.

Тому суд йому призначив покарання з застосуванням ст..75.76 КК України.

За своїм видом та розміром призначені обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 відповідні покарання, є справедливими, необхідними, достатніми для виправлення кожного та попередження скоєнню нових злочинів.

Істотних порушень вимог КПК України, які б могли слугувати підставою для скасування чи зміни вироку, перевіркою матеріалів кримінального провадження, - не встановлено.

Колегією суддів, обговорено клопотання ОСОБА_7 , про необхідність зарахування йому на підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання з 15 грудня 2015 року по 20 червня 2017 року включно із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, та вважає за необхідне його задовольнити, остільки у вказаний період та до цього часу він перебуває під вартою, та враховуючи. що на теперішній час він фактично відбув призначене покарання, то колегія суддів приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_7 з-під варти в залі суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404,405,407,419 КПК України,колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь при розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_9 ,- залишити без задоволення.

Вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 17.11.2017 року щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 ,- залишити без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк попереднього ув`язнення з 15 грудня 2015 по 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 року по 29.03.2018 року із розрахунку 1 день позбавлення волі за 1 день позбавлення волі.

У зв`язку з повним відбуттям призначеного покарання, звільнити ОСОБА_7 з-під варти в залі суду, негайно.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу до Верховного Суду протягом 3 місяців з моменту проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді