Справа № 734/2377/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/70/2018
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 квітня 2018 року апеляційний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 12.017.270.130.000.314, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та прокурора на вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 10 серпня 2017 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Цим вироком ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Змінено запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на запобіжний захід у виді взяття під варту та взято під варту негайно із зали суду.

Строк покарання обвинуваченому ухвалено рахувати з 15 год. 30 хв. 10 серпня 2017 року, тобто із часу його фактичного затримання.

Стягнуто із ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_9 кошти в розмірі 25880 грн. 50 коп. на відшкодування майнової шкоди.

Стягнуто із ОСОБА_6 на користь держави кошти у розмірі 2376 грн. 00 коп. процесуальних витрат.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

На вирок місцевого суду обвинуваченим подано апеляційну скаргу з доповненнями до неї, в якій він просить його змінити та пом`якшити покарання, із застосуванням ст. 69 КК України. Не оспорюючи фактичних обставин справи, доведеності своєї вини у скоєнні злочину та кваліфікації дій вважає, що при призначенні покарання суд не в повній мірі врахував його особу та наявність пом`якшуючих обставин, а саме: потерпілому ОСОБА_9 частково повернуто викрадене майно; щире каяття та активне сприяння у розкритті злочинів. Окрім того вказує, що він не згоден з пред`явленим у кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_9 цивільним позовом про стягнення завданої кримінальним правопорушенням майнової шкоди. Просить його переглянути.

Прокурор в апеляційній скарзі просить вирок місцевого суду скасувати та ухвалити новий, яким призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 6 років позбавлення волі. Виключити з мотивувальної частини вироку посилання на наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого «визнання вини». Зазначає, що згідно ст. 12 КК України вчинені злочини відносяться до тяжких. Судом не в повній мірі враховано особу обвинуваченого, а саме те, що він, будучи особою працездатного віку, ніде не працює, своє матеріальне становище поліпшував за рахунок крадіжок. Згідно даних сільради за місцем проживання обвинуваченого останній характеризується задовільно. Не надано належної оцінки тому, що обвинувачений раніше 10 раз засуджувався, у тому числі за злочини проти власності. Знову почав вчиняти нові крадіжки, поєднані із проникненням в інше приміщення, сховище, вже через 5 місяців після відбуття останнього покарання. Залишено поза увагою кількість епізодів злочинів та розмір завданих збитків. Так, ОСОБА_6 з 19 по 22 квітня 2017 року, протягом 4 днів вчинив 2 крадіжки із господарства потерпілого, чим завдав збитки на загальну суму 39221 грн. 10 коп.. Незважаючи на наявність цивільного позову з боку потерпілого, обвинувачений заподіяні збитки не відшкодував. Повернення частини викраденого майна відбулося виключно за рахунок його вилучення працівниками поліції. Не надано належної оцінки наявності обтяжуючої покарання обставині рецидиву злочинів. Також вважає, суд безпідставно і необґрунтовано визнав пом`якшуючою обставиною визнання вини ОСОБА_6 , оскільки останнє є складовою такої обставини, що пом`якшує покарання, як щире каяття.

Як встановив доведеним суд І інстанції, приблизно, в 05 год. 00 хв., 19 квітня 2017 року, ОСОБА_6 проник до домоволодіння по АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_9 , звідки таємно викрав: двоє передніх дверей до автомашини «ЗИМ ГАЗ-12», загальною вартістю 3961 грн. 80 коп.; передню решітку радіатора до автомашини «ГАЗ 69», вартістю 581 грн. 40 коп.; шість ричагів підвіски до автомашини «ЗИМ ГАЗ-12», загальною вартістю 720 грн. та інше майно загальною вартістю 29511 грн. 10 коп..

Приблизно, в 05 год. 00 хв., 22 квітня 2017 року, ОСОБА_6 повторно, проник до вищевказаного домоволодіння звідки таємно викрав: двигун до автомашини «ГАЗ 69», вартістю 8000 грн. 00 коп.; двоє дверей до автомашини «ГАЗ 69», загальною вартістю 1710 грн. 00 коп., чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 9710 грн. 00 коп..

Заслухавши доповідача, пояснення сторін захисту та обвинувачення, дослідивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає їх необґрунтованими.

З матеріалів кримінального провадження видно, що умисні дії обвинуваченого правильно кваліфіковані досудовим слідством за ч. 3 ст. 185 КК України.

Висновок місцевого суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні зазначених у вироку діянь відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень місцевий суд обґрунтовано визнав обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого та врахував при призначенні покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання, місцевий суд вірно врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який задовільно характеризується за місцем проживання.

Не мотивована заява прокурора, що визнання вини є складовою частиною щирого каяття, не може бути підставою для виключення цієї обставини із мотивувальної частини вироку.

Дійсно не оцінювалася місцевим судом така обтяжуюча покарання обставина як рецидив злочинів, бо органом досудового розслідування вона обвинуваченому не інкримінувалася, а отже не було підстав досліджувати це питання.

За таких обставин колегія суддів вважає, що покарання відповідає характеру і ступеню суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим, даним, що характеризують його особу і є достатнім та справедливим, тому підстав для зміни чи скасування вироку місцевого суду не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:
Апеляційні скарги обвинуваченого і прокурора відхилити, а вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 10 серпня 2017 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4