Апеляційний суд Рівненської області
______________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2012 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Рівненської області у складі:

головуючого - Гладкого С.В.

суддів Міщенко О.А., Квятковського А.С.

з участю прокурора Іванціва М.Р.

потерпілої ОСОБА_1

представника потерпілої ОСОБА_2

захисника Рудика В.Р.

засудженого ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Рівному кримінальну справу за апеляцією захисника Рудика В.Р. в інтересах засудженого ОСОБА_4 на вирок Здолбунівського районного суду Рівненської області від 25 березня 2011 року.

Цим вироком ОСОБА_4, який народився

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Витків Гощанського району Рівненської

області, де проживає АДРЕСА_1 громадянин України, з

середньою спеціальною освітою, військовозобов'язаний, не

одружений, не працюючий, раніше не судимий,

засуджений за ч. 2 ст. 121 КК України на дев'ять років позбавлення волі.

Цим же вироком за ч.2 ст.121 КК України на дев'ять років позбавлення волі засуджений ОСОБА_5

Суд виправдав ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч.2 ст. 296 КК України.

Постановлено стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 50 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 1 750 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди.

Судом вирішено питання щодо речових доказів по справі.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнані винними та засуджені за те, що 29 березня 2010 року близько 21 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, на вул.Першотравневій в с.Витків Гощанського району Рівненської області, неподалік магазину „Раділа", умисно нанесли ОСОБА_6 не менше 34 ударів руками та ногами в різні ділянки тіла. Внаслідок отриманих тяжких тілесних ушкоджень у вигляді закритої травми живота з розривом селезінки та ушкодженнями лівих поперечних відростків другого і третього поперекових хребців, яка супроводжувалася вираженою внутрішньо черевною та зачеревинною кровотечею і масивною крововтратою, що призвело до розвитку незворотного травматичного (геморагічного) шоку - ОСОБА_6 помер.

В апеляції захисник-адвокат Рудик В.Р. просить змінити вирок щодо засудженого ОСОБА_4 та перекваліфікувати дії засудженого на ст.122 КК України і призначити покарання в межах санкції цієї статті з врахуванням обставин, передбачених ст.ст.66, 67 цього Кодексу. На обґрунтування цього зазначив, що ОСОБА_4 наніс декілька ударів в обличчя та груди потерпілого ОСОБА_6, а тому отримані потерпілим тілесні ушкодження не знаходяться у причинному з в'язку з його смертю (т.3 а.с.204-206).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника Рудика В.Р. і засудженого ОСОБА_4 на підтримання апеляційних доводів, думку потерпілої ОСОБА_1 і її представника ОСОБА_7 про залишення апеляції без задоволення, міркування прокурора про відсутність підстав для задоволення апеляції, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення.

Висновки суду про доведеність винуватості засудженого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочину щодо потерпілого ОСОБА_6 є обґрунтованими.

Як встановлено перевіркою матеріалів кримінальної справи, досудове слідство і судовий розгляд у ній проведено з дотриманням вимог кримінально-процесуального законодавства, спрямованих на всебічне, повне і об'єктивне дослідження обставин справ. Викладені у вироку висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні вказаного злочину щодо потерпілого ОСОБА_6, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами. А зокрема, їх винність підтверджується особистими показаннями засуджених, показаннями ряду вказаних у вироку свідків, висновками судово-медичних експертиз. Так вирок ґрунтується на фактичних даних, встановлених показаннями:

- засудженого ОСОБА_5, даних ним під час допиту як підозрюваного і обвинуваченого, який показав, що наніс не менше п'яти ударів в спину потерпілому, а ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_6 не менше п'яти ударів ногами в живіт і груди (т.1 а.с.86-88, 117-119; т.3 а.с.35). Засуджений ОСОБА_8 викриваючи себе у вчиненні злочину, тим самим викрив і ОСОБА_4;

- свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10 і ОСОБА_11, які узгоджуються між собою та підтверджують причетність ОСОБА_4 і ОСОБА_5 до побиття потерпілого (т.3 а.с.158, 160-162);

- висновком судово-медичної експертизи від 30 квітня 2010 року щодо локалізації тілесних ушкоджень у потерпілого і їх тяжкості, що спричинило його смерть. Смерть ОСОБА_6 настала від травматичного (геморагічного) шоку, який виник внаслідок закритої тупої травми живота з розривом селезінки та ушкодженнями лівих поперечних відростків, яка супроводжувалась внутрішньо-черевною та зачеревною кровотечею і масивною крововтратою (т.2 а.с.5-18).

Отже викладені в апеляції захисника-адвоката Рудика В.Р. доводи про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи і ґрунтуються на недостатньо досліджених доказах - безпідставні.

При обранні виду та міри покарання, суд першої інстанції належним чином врахував тяжкість вчиненого засудженими злочину і особу кожного, які негативно характеризуються за місцем проживання, обтяжуючу покарання обставину - вчинення злочину у стані алкогольного сп'яніння.

За таких обставин, підстав для зміни вироку суду та пом'якшення покарання колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Вирок Здолбунівського районного суду Рівненської області від 25 березня 2011 року відносно ОСОБА_4 залишити без зміни, а апеляцію його захисника Рудика В.Р. - без задоволення.

С у д д і

С.В.Гладкий О.А.Міщенко А.С.Квятковський