Ухвала
Іменем України
15 січня 2018 р.

м. Київ
справа № 760/16341/17

провадження № 51-444 ск 17
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу директора ТОВ «КИІВ СІТІ АПАРТМЕНТС» ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 28 листопада 2017 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,
встановив:
Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 вересня 2017 року задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України про визначення порядку зберігання речових доказів, шляхом визначення порядку виконання ухвали про арешт майна.
Апеляційний суд міста Києва ухвалою від 28 листопада 2017 року, керуючись ч. 4 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою директора ТОВ «КИІВ СІТІ АПАРТМЕНТС» на вказану ухвалу слідчого судді.
Заявниця, не погодившись із ухвалою суду апеляційної інстанції, звернулася з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати.
Перевіривши касаційну скаргу та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Статтею 309 КПК визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку. Проте згадана ухвала слідчого судді від 28 вересня 2017 року до цього переліку не входить.
Крім того, ч. 3 ст.309 КПК передбачено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
У силу ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Посилання в касаційній скарзі на відсутність у слідчого судді повноважень для розгляду згаданого клопотання слідчого суперечить законодавчим приписам. Зокрема, ч. 6 ст. 100 КПК передбачено, що речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.
Таким чином, суд апеляційної інстанції, встановивши, що оспорювана ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає та відмовивши у відкритті провадження за апеляційною скаргою директора ТОВ «КИІВ СІТІ АПАРТМЕНТС», діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою директора ТОВ «КИІВ СІТІ АПАРТМЕНТС» ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 28 листопада 2017 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3