Справа № 464/407/18
пр.№ 1-кп/464/171/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.02.2018 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження відносно:

М а р т и ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка Львівської області, Радехівського району, с.Опліцько, зареєстрована та проживає АДРЕСА_1 , українка, гр-нка України, з освітою 9 класів, одружена, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, судимості немає, -

за ч.1 ст.185 КК України, -

з участю: прокурора ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_7 05 липня 2017 року о 00.28 год., знаходячись біля супермаркету «НАШ», що на вул.Сихівській, 12 в м.Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрала з шиї потерпілої ОСОБА_6 золотий ланцюжок вагою 10 г вартістю 10 000 грн. та золотий медальйон Божої Матері вагою 1,5 г вартістю 2000 грн., а всього майна потерпілої на загальну суму 12 000 грн. В подальшому ОСОБА_7 розпорядилася викраденим майном на власний розсуд.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_7 винуватою себе в інкримінованому їй злочині визнала повністю та суду пояснила, що потерпілу до події злочину не знала. 04 липня 2018 року близько 23.00 год. йшла додому. Біля супермаркету «НАШ», що на вул.Сихівській, 12 в м.Львові вона побачила потерпілу ОСОБА_6 , яка була в стані алкогольного сп`яніння та плакала. Вона підійшла до потерпілої та запитала її, що сталося. Потерпіла розповіла, що посварилася з хлопцем. В ході розмови вони у двох розпивали пиво. Вже, 05 липня 2017 року о 00.28 год., коли вона витирала салфеткою сльози з обличчя потерпілої, то в цей момент в неї виник умисел на викрадення майна потерпілої, а саме, - золотого ланцюжка з золотим медальйоном, які були на шиї у потерпілої. Під час витирання обличчя потерпілої ОСОБА_7 непомітно для неї викрала з її шиї золотий ланцюжок з золотим медальйоном, після чого з місця вчинення злочину втекла. Викрадене продала невстановленій особі за 4000 грн., які витратила на власні потреби. Пояснила, що до вчинення даного злочину її спонукало скрутне матеріальне становище. Щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати та враховати те, що має на утриманні малолітню дитину та має намір відшкодувати потерпілій заподіяну шкоду.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні надала суду показання аналогічні фабулі обвинувачення. Ствердила, що загальна вартість викрадених у неї золотих виробів становить 12 000 грн., а саме: вартість золотого ланцюжка становить 10 000 грн. та вартість золотого медальйона становить 2000 грн. Заподіяна шкода їй по даний час не відшкодована. В призначенні покарання обвинуваченій погодилась з пропозицією прокурора.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченої, потерпілої та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої. Обвинувачена та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, так як вона вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

З урахуванням вимог ст.ст.65-67 КК України, призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, вчинення обвинуваченою злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченої, яка судимості немає, та суд вважає необхідним призначити їй покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи особу обвинуваченої, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні малолітню дитину, позитивно характеризується, щиро кається, має намір відшкодувати потерпілій заподіяну шкоду, а також, враховуючи зміст досудової доповіді представника Львівського міського відділу з питань пробації, який дійшов висновку про можливість застосування до обвинуваченої покарання, яке не пов`язане з позбавленням волі, відтак суд приходить до висновку про можливість звільнення її від відбування покарання з випробуванням, так як її виправлення можливе без ізоляції від суспільства та з покладенням на неї обов`язків передбачених ст.76 КК України.

Речові докази: два DVD-диски, які зберігаються при матеріалах досудового розслідування, - слід залишити при матеріалах досудового розслідування.

Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст.131 КПК України, не обирався.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, с у д , -

з а с у д и в :

ОСОБА_7 визнати винуватою за ч.1 ст.185 КК України та призначити їй покарання один рік шість місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Згідно з ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

1.періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2.повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази: два DVD-диски, які зберігаються при матеріалах досудового розслідування, - залишити при матеріалах досудового розслідування.

Вирок може бути оскаржений згідно із ст.395 КПК України до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий

Оригінал. Виготовлено в одному екземплярі.