КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ

Справа №552/7860/17
Провадження № 1-кп/552/476/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.12.2017 року Київський районний суд м. Полтави у складi:

головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарi ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Полтавi кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, громадянин України, освiта середня, не одруженого, ранiше не судимого, оператора звукометричного взводу батареї управління і артилерійської розвітки бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , військове звання сержант, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення вимог військової присяги, контракту про проходження військової служби в Збройних силах України, ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, достовірно знаючи що він являється військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , без поважних причин по закінченню відпустки 25.07.2017 року безпідставно з м. Кременчука Полтавської області не з`явився до розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) в умовах особливого періоду та в подальшому під час незаконної відсутності у військовій частині обов`язків військової служби не виконував, проводив час на власний розсуд за місцем проживання у м. Кременчук Полтавської області, не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину за наявності такої можливості, займаючись справами не пов`язаними з проходженням військової служби і лише 13.11.2017 року добровільно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 (м. Полтава, вул. Петра Юрченка, 2).
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.4 ст.407 КК України, як нез`явлення військовослужбовцем (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
06 грудня 2017 року між прокурором військової прокуратури Полтавського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.4 ст.407 КК України із застосуванням положень ст.69 КК України, у виді трьох місяців арешту

При цьому, при визначенні покарання за ч.4 ст.407 КК України із застосуванням положень ст.69 КК України враховано наявність пом`якшуючих вину обставин, а саме: щире каяття; активне сприяння розкриттю злочину; особу ОСОБА_4 , який до кримінальної відповідальності притягається вперше, бажає в подальшому проходити військову службу за контрактом, що у сукупності істотно знижує ступень тяжкості вчиненого злочину.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнає себе винуватим, віднесений до тяжкого злочину, внаслідок якого шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, при цьому обвинувачений щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину.

Отже, міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідає вимогам і загальним засадам призначення покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.4, 5 ст.474 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Керуючись ст.ст. 373, 474, 475 КПК України суд, -

присудив:
Затвердити угоду від 06 грудня 2017 року по кримінальному провадженню №0000094 про визнання винуватості, укладену між прокурором військової прокуратури Полтавського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України три місяці арешту з відбуванням на гауптвахті.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_4 обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання для відбування покарання після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 діб з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Полтави.

Головуючий ОСОБА_1