Справа № 351/2210/13-к
Номер провадження №1-в/351/43/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2017 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

адвоката - ОСОБА_4 ,

засудженої - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Снятинського районного суду клопотання представника засудженої ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку,-
В С Т А Н О В И В:
В провадження Снятинського районного суду надійшло клопотання про звільнення від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
В обґрунтування клопотання зазначено, що згідно вироку Снятинського районного суду від 15.10.2013р., ОСОБА_5 було визнано винною у вчинені злочину передбаченого ст. 203-2 ч.1 КК України та призначено їй основне покарання у виді штрафу у розмірі 130000 гривень з конфіскацією грального обладнання.
На сьогоднішній день вирок суду не виконано, засуджена ОСОБА_5 протягом двох років після набрання чинності вироку, нового середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину не вчиняла та не ухилялась від відбування покарання, протягом всього терміну, тому просить звільнити її від відбування призначеного покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
Засуджена ОСОБА_5 та її захисник клопотання про звільнення від відбування покарання підтримали, просили його задоволити, засуджена також зазначила, що не сплатила призначений штраф, у зв`язку з відсутністю коштів.
У судовому засіданні прокурор заперечив проти задоволення клопотання та подав до суду Ухвалу від 02.02.2017р. про призначення кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.27 ч. 3, ст.28 ч.2, ст.203-2 ч.1, ст.209 КК України.
Заслухавши подане клопотання, думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що вироком Снятинського районного суду від 15.10.2013 року, який залишений без змін ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Івано-Франківської області від 24.12.2013 року, ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні злочину передбаченому ст. 203-2 ч.1 КК України та призначено їй основне покарання із застосуванням ст. 69 ч.1 КК України у виді штрафу у розмірі 130 000 (сто тридцять тисяч) грн. з конфіскацією грального обладнання.
Ухвалою Снятинського районного суду від 18.02.2014 року, задоволено заяву ОСОБА_5 про розстрочку виконання вищевказаного вироку та розстрочено виконання даного вироку у частині сплати ОСОБА_5 штрафу в сумі 130 000 грн. щомісячно рівними платежами по 10833,34 грн. строком на 1 рік.
Ухвалою Снятинського районного суду від 20.06.2014 року відмовлено ОСОБА_5 у задоволенні заяви про звільнення від відбування покарання призначеного вироком Снятинського районного суду від 15.10.2013 року за ст. 203-2 ч.1 КК України із застосуванням ст.69 КК України до 130 000 грн. штрафу на підставі ЗУ «Про амністію у 2014 році».
06.02.2015 р. Снятинським районним судом повідомлялося ОСОБА_5 про несплату нею вищезазначеного штрафу. Дане повідомлення було отримане ОСОБА_5 , що підтверджується її підписом на рекомендованому повідомленню про вручення поштового відправлення.
Відповідно до ч.2 ст.26 КВК України, у разі призначення штрафу з розстрочкою виплати певними частинами засуджений зобов`язаний сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду.
Згідно ст. 533 КПК України, вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування , їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.
За змістом ч.1 ст. 80 КК України вирішення питання про звільнення від відбування покарання залежить від призначеного судом покарання та ступеня тяжкості вчиненого злочину. Ступінь тяжкості вчиненого злочину визначається згідно з положеннями ст. 12 КК України. Підставою для звільнення від відбування покарання на підставі ст. 80 КК України є сприятливий сплив певного строку давності з дня набрання обвинувальним вироком суду законної сили. Сплив строку давності виконання обвинувального вироку суду є сприятливим за умови, якщо засуджений : 1) не ухилявся від відбування призначеного йому покарання; 2) не вчинив протягом строку давності виконання обвинувального вироку нового середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Встановлено, що ОСОБА_5 було відомо про необхідність сплати призначеного їй обвинувальним вироком штрафу. Даний штраф, їй було призначено, як основне покарання за вчинений ОСОБА_5 злочин, передбачений ст. 203-2 ч.1 КК України.
З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_5 просила призначити їй штраф за вчинений нею злочин, передбачений ст.203-2 ч.1 КК України, який зобов`язувалась сплатити.
В подальшому засуджена ОСОБА_5 звернулась до суду про розстрочку даного штрафу, яку їй було задоволено Ухвалою Снятинського районного суду від 18.02.2014 року, однак після розстрочки знову не сплачувала штраф.
Про ухилення ОСОБА_5 від сплати штрафу також свідчить звернення її до суду із заявою про звільнення від відбування вищепризначеного покарання на підставі ЗУ «Про амністію у 2014 році», під дію якого вона не підпала.
Судом всатновлено, що хоча засуджена ОСОБА_5 не притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 КК України (ухилення від відбування покарання у виді штрафу), однак, як вбачається із вище наведеного, вона неправомірно ухилялась від виконання покарання, призначеного їй за вироком суду.
Відповідно до ч.4 ст.80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.
Зі місту заперечення прокурора на клопотання про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання, вбачається, що у провадженні Снятинського районного суду Івано-Франківської області перебуває на розгляді справа №351/1732/16-к провадження №1-кп/351/20/17 за кримінальним провадженням №0000215 від 03.09.2015 р. про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.27 ч. 3, ст.28 ч.2, ст.203-2 ч.1, ст.209 КК України, про що 02.02.2017 р. Снятинським районним судом винесено ухвалу про призначення зазначеної справи до судового розгляду. Із наведеного вбачається, що засуджена до закінчення строків давності виконання обвинувального вироку вчинила тяжкий злочин, а отже обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.
За наведених обставин, суд вважає, що клопотання засудженої ОСОБА_5 не знайшло свого підтвердження та спрямоване на неправомірне ухилення від виконання призначеного судом покарання.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 369-372 КПК України, ст.ст.12, 50 65, 80 КК України, суд,-
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання представника засудженої ОСОБА_5 про звільнення її від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 7 днів з моменту проголошення через Снятинський районний суд.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду ОСОБА_1 .