Справа № 297/332/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2018 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні в місті Берегове кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000127 від 19.11.2017 року, яке поступило з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості, по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Селятин, Путильського району, Чернівецької області, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, неодруженого, сержанта військової служби за контрактом, який перебуває на посаді інспектора прикордонної служби 3-ї категорії кулеметника 3 прикордонної застави прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого,
за ст. 369 ч. 1 КК України,
встановив:
03.02.2018 року приблизно о 14:10 годині ОСОБА_5 , перебуваючи в автомобілі марки «ВАЗ 2109», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », на узбіччі автомобільної дороги М22, яка знаходиться за адресою м. Берегове, пр. Геологів, Закарпатської області, поблизу ЗОШ № 3, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року №548-XIV, маючи можливість належно їх виконувати, умисно, передав співслужбовцю ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 3000 гривень, як неправомірну вигоду останнього, за невжиття ним заходів, із використанням свого службового становища, направлених на затримання порушників, які 02.02.2018 року переміщували через державний кордон України до Угорщини тютюнові вироби, в районі 197 прикордонного знаку ділянки відповідальності ВПС «Лужанка», який був ввірений під охорону ОСОБА_6 ..

Ці дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ст. 369 ч. 1 КК України, як надання службовій особі неправомірної вигоди, невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй службового становища.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 оголосив обвинувальний акт та просив затвердити угоду про визнання винуватості від 19 лютого 2018 року між прокурором та підозрюваним, згідно якої ОСОБА_5 беззастережно визнає обвинувачення в обсязі підозри та сторони погоджуються на призначення ОСОБА_5 покарання за ст. 369 ч. 1 КК України у вигляді штрафу в розмірі семисот п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 12 750 гривень та у відповідності до частин 1 і 2 ст. 55 КК України призначити йому додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк три роки. Крім цього, прокурор просив продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ухваленого слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду від 05 лютого 2018 року.

Обвинувачений ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості та ствердив, що з її змістом повністю погоджується, вину свою беззастережно визнає.

Захисник ОСОБА_4 просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вона відповідає вимогам КПК України та є добровільною. Стосовно продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого просив відмовити, оскільки обвинувачений повністю визнав свою вину, погодився на призначене йому покарання та порушувати вимоги КПК України не буде.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого визнає себе винуватим ОСОБА_5 є злочином середньої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана державним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 4, ч. 5 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом роз`яснені прокурору та обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості у відповідності до ст. 473 ч. 2 КПК України.

Також, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 ..

В підготовчому судовому засіданні прокурором не доведено наявність ризиків передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обвинувачений свою вину визнав, тому в продовженні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , слід відмовити.

Речові докази: грошові кошти у сумі 3 000 гривень, які ОСОБА_5 передав ОСОБА_6 в якості неправомірної вигоди, та грошові кошти у сумі 3 000 гривень, які ОСОБА_5 отримав від невстановленої слідством особи та добровільно видані останнім, та які зберігаються в Мукачівській філії ПАТ «Приватбанку» в порядку п. 2 ч. 9 ст. 100 КПК України, слід конфіскувати (а.с. 10, 93).

Керуючись ст.ст. 374 ч. 4, 468, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України,

засудив:
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 19 лютого 2018 року в м. Ужгород у кримінальному провадженні № 0000127 від 19.11.2017, між прокурором ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 369 ч. 1 КК України та призначити йому покарання за ст. 369 ч. 1 КК України у вигляді штрафу в розмірі 12 750 (дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень та у відповідності до частин 1 і 2 ст. 55 КК України призначити додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк три роки.

Речові докази: грошові кошти у сумі 3 000 гривень, які ОСОБА_5 передав ОСОБА_6 в якості неправомірної вигоди, та грошові кошти у сумі 3 000 гривень, які ОСОБА_5 отримав від невстановленої слідством особи та добровільно видані останнім, та які зберігаються в Мукачівській філії ПАТ «Приватбанку» - конфіскувати (а.с. 10, 93).

На вирок може бути подана апеляція через цей суд до апеляційного суду Закарпатської області протягом 30 діб з моменту його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1