Справа № 214/2473/17
1-кп/214/500/17
У Х В А Л А

06 грудня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
провівши відкрите судове засідання в м. Кривому Розі по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000019 від 01.03.2017 року відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Прокурор у судовому засіданні просив суд продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ще на два місяці, оскільки продовжують існувати ризики визначені ст.177 КПК України, посилаючись на обставини, заявлені раніше.
Захисник ОСОБА_4 заперечувала з приводу продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ще на два місяці обраного її підзахисним, посилалась на недоведеність наявності ризиків визначених ст.177 КПК України та просила змінити обвинуваченим запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.
Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , кожен окремо, підтримали позицію свого захисника.
Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора виходячи з наступних підстав.
Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, доданого до обвинувального акту під час досудового розслідування відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до положень ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Ухвалою суду від 17 жовтня 2017 року продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, строком на два місяці, тобто до 15.12.2017 року
Однак, враховуючи стадію судового розгляду даного кримінального провадження, суд приходить до висновку, що воно не буде завершено до спливу строку тримання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 під вартою, визначеного ухвалою суду від 17 жовтня 2017 року.
Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні злочину середньої тяжкості, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 5 років.
Вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинувачених, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п.79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, згідно якої питання обґрунтованості тривалості тримання під вартою не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних його обставин. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.
Суд вважає, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, оскільки злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 обвинувачується, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості. Крім того, останній неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не має постійного місця роботи, відсутні міцні соціальні зв`язки, не зареєстрований за місцем постійного мешкання в м. Кривому Розі, що дає підстави вважати, що він може ухилятися від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
З урахуванням вищевикладеного, особи обвинуваченого ОСОБА_5 , є всі підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та вчиняти інші кримінальні правопорушення.
За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав та доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою на два місяці.
Що стосується обвинуваченого ОСОБА_6 , суд, також, вважає, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, оскільки злочин, у вчиненні якого останній обвинувачується, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості. Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не має постійного місця роботи, відсутні міцні соціальні зв`язки, не зареєстрований за місцем постійного мешкання, що дає підстави вважати, що обвинувачений може ухилятися від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. До того ж, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив вказаний злочин в період випробувального строку.
З урахуванням вищевикладеного, особи обвинуваченого ОСОБА_6 , є всі підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та вчиняти інші кримінальні правопорушення.
За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав та доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою на два місяці.
При прийнятті вказаного вище рішення, хоча судом і враховані посилання захисника ОСОБА_4 , що тяжкість злочину не є підставою для тримання її підзахисних під вартою, в якому обвинувачуються підзахисні останньої, відсутність можливості впливу на потерпілу особу, однак вони не виключають наявність ризиків доведених прокурором та встановлених судом.
Керуючись ст.ст.176, 178, 183, 184, 331, 369, 371 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 задовольнити.
Відмовити в задоволенні клопотань обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та їх захисника - адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України строком на два місяці, тобто до 03 лютого 2018 року.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України строком на два місяці, тобто до 03 лютого 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1