АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/4475/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 вересня 2017 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

представника власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «У.Т.К. Групп» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 28 липня 2017 року,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС 1-го ВРКП СУ ФР ОВПП ДФС ОСОБА_8 , погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 та накладено арешт на майно ТОВ «У.Т.К. Груп» (), а саме грошові кошти, які знаходяться на рахунках № НОМЕР_1 (код валюти 980), № НОМЕР_2 (код валюти 643), № НОМЕР_3 (код валюти 840), № НОМЕР_4 (код валюти 978), відкриті в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299), м. Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, 60 з забороною розпоряджатися грошовими коштами, що знаходяться на рахунках № НОМЕР_1 (код валюти 980), № НОМЕР_2 (код валюти 643), № НОМЕР_3 (код валюти 840), № НОМЕР_4 (код валюти 978), відкриті в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299), м. Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, 60, за винятком сплати до бюджетів податків, зборів та інших обов`язкових платежів, виплату заробітної плати, аліментів та зупиненням видаткових операцій з грошовими коштами, що надходять на адресу ТОВ «У.Т.К. Груп» () в банківській установі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299) на внутрішньобанківські рахунки та зупиненням видаткових операцій з коштами, які надійшли на вказані рахунки та вже знаходяться на них, окрім сплати до бюджетів податків, зборів та інших обов`язкових платежів, виплату заробітної плати, аліментів. Зобов`язано службових осіб ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299) надати старшому слідчому з ОВС 1-го ВРКП Офісу ВПП ДФС майору податкової міліції ОСОБА_8 , слідчим слідчої групи та/або за дорученням оперативним працівникам міжрегіонального оперативного управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, які оголошуватимуть вказану ухвалу суду, виписку руху грошових коштів по вказаних рахунках на день накладення арешту, а також надати довідку про залишок коштів на рахунках ТОВ «У.Т.К. Груп» () при накладенні арешту.

Згідно ухвали, слідчий суддя прийшов до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, оскільки як встановлено з матеріалів клопотання та пояснень слідчого, грошові кошти ТОВ «У.Т.К. Груп», які знаходяться на рахунках, що відкриті в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» м. Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, 60, використовуються для фінансування кримінального правопорушення та як винагорода за його вчинення, тобто відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Грошові кошти є предметом кримінального правопорушення, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а відтак наявні підстави для накладення на них арешту.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, директор ТОВ «У.Т.К. Груп» ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій обґрунтовуючи звернення до суду у встановлений законом строк, посилаючись на незаконність ухвали слідчого судді, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.
В обґрунтування своєчасного звернення до суду з апеляційною скаргою зазначає, що оскаржуване рішення було постановлена слідчим суддею без повідомлення та участі власника майна, який отримав копію ухвали 21.08.2017 року та того ж дня звернувся з апеляційною скаргою.
Мотивуючи апеляційні вимоги зазначає, що в матеріалах, наданих слідчим д клопотання, відсутня постанова про визнання майна, на яке слідчий просив накласти арешт, речовим доказом у кримінальному провадженні, а відтак є необґрунтованим посилання на наявність правових підстав, передбачених ч. 3 ст. 170 КПК України для накладення арешту на майно.

Апелянт стверджує, що оскаржувана ухвала не містить будь-яких достовірних відомостей того, що грошові кошти ТОВ «У.Т.К. Груп» на арештованих рахунках, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто що вони є речовими доказами у кримінальному провадженні та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а слідчим не надано даних про те, що вказані грошові кошти були об`єктом кримінально-протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Не надано також даних, що грошові кошти на рахунках ТОВ «У.Т.К. Груп» підлягають спеціальній конфіскації чи конфіскації як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи чи забезпеченням відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім цього апелянт зазначає, що в рамках кримінального провадження жодній посадовій особі ТОВ «У.Т.К. Груп» не повідомлено про підозру. Більш того ТОВ «У.Т.К. Груп» жодної господарської діяльності з ТОВ «Пак Альянс», ТОВ «Солід Гранд МД», ТОВ «Фатон ЛТД» та з іншими суб`єктами господарювання, вказаними в ухвалі як такі, що мають ознаки ризиковості, не мало, про що свідчить довідка ТОВ «У.Т.К. Груп» та аудиторської фірми, яка перевіряла діяльність підприємства.

Представник власника майна додає, що ухвала є незаконною також в частині зобов`язання службових осіб ПАТ «Альфа-банк» надати виписку руху грошових коштів, оскільки зазначене питання повинно вирішуватись в рамках розгляду клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів.

В судове засідання у справі прокурор у кримінальному провадженні не з`явився та направив клопотання про відкладення розгляду справи, у якому не навів достатніх підстав, що унеможливлюють забезпечення участі процесуального керівника під час судового розгляду. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора у кримінальному провадженні, який належним чином не обґрунтував причини неможливості прибуття у судове засідання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ТОВ «У.Т.К. Груп», який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, клопотання слідчого про арешт майна було розглянуто слідчим суддею без повідомлення та участі представника власника майна. Копія ухвали представником ТОВ «У.Т.К. Груп» отримано 21.08.2017 року та 22.08.2017 року подано до суду апеляційну скаргу, а відтак в силу положень ст. 395 КПК України, строк на апеляційне оскарження не пропущено.
Що стосується безпосередньо апеляційної скарги, то слід звернути увагу на такі обставини.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, СУ ФР Офісу ВПП ДФС здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000012, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

Органами досудового розслідування встановлено, що службові особи ТОВ «Айсберг-Фіш» (), ТОВ «Уно-Фіш» (), ТОВ «У.Т.К.-Груп» () в період з січня по грудень 2016 року в результаті відображення в бухгалтерському обліку та податковій звітності неіснуючих фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Будторг Опт» (), ТОВ «Металобудсервіс» (), ТОВ «Велсіт Інвест» (), ТОВ «Веста Грант» (), ПП «Вектор СТ» (), ТОВ «Агро промбуд» (код 40506337), ТОВ «Велсіт інвест» (), ТОВ «Веста Грант» (), ТОВ «Пром технолоджи (), ТОВ «Корк-Стайл і К» (), ПП «Ювема» (), які мають ознаки «ризиковості», щодо постачання в адресу останніх морепродуктів, умисно ухилились від сплати податку на додану вартість на загальну суму 8 149 500,68 грн.

31.07.2017 року старший слідчий з ОВС 1-го ВРКП СУ ФР ОВПП ДФС ОСОБА_8 за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно.

28.07.2017 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва клопотання слідчого було задоволено.

З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та слідчий, який вніс клопотання не дотрималися.

Зокрема слідчий в клопотанні, ставлячи питання про накладення арешту на майно, обґрунтовує необхідність у його накладенні метою припинення злочинної діяльності та відшкодування спричинених державі збитків у вигляді несплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів.

Разом з тим колегія суддів звертає увагу, що ч. 2 ст. 170 КПК України не передбачає можливості накладення арешту з метою припинення злочинної діяльності. Арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, застосування якого допускається з метою збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи неправомірної вигоди. Натомість припинення злочинної діяльності досягається застосуванням інших засобів та методів, передбачених чинним кримінальним процесуальним законом.

Що стосується відшкодування спричинених державі збитків у вигляді несплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів, що можна розцінювати як передбачене п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи неправомірної вигоди, то в даному випадку орган досудового розслідування позбавлений правових підстав для ініціювання накладення арешту, оскільки відносно ТОВ «У.Т.К. Груп» кримінальне провадження не здійснюється, а у матеріалах клопотання взагалі відсутні відомості щодо наявності у кримінальному провадженні цивільного позову.

За таких обставин з аналізу змісту клопотання не вбачається наявності конкретних підстав для накладення арешту на майно ТОВ «У.Т.К. Груп». Стороною обвинувачення не зазначено, з якою саме метою, передбаченою ст. 170 КПК України необхідно накласти арешт на вказане майно у кримінальному провадженні. Натомість слідчий суддя, вийшовши за межі клопотання слідчого, допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, в оскаржуваній ухвалі послався на ст. 98 КПК України та встановив відповідність ознак вилученого майна критеріям вказаної статті.

Вказане, на переконання колегії суддів, свідчить про однобічність судового розгляду.

Крім цього, у клопотанні сторона обвинувачення як на правову підставу накладення арешту на майно, посилається на ч. ч. 2, 3, 6 ст. 170 КПК України в редакції, яка з 11.12.2015 року втратила чинність відповідно до Закону України № 769-VІІІ від 10.11.2015 року. В свою чергу, 28.02.2016 року ст. 170 КПК України в редакції Закону України № 769-VІІІ від 10.11.2015 року теж втратила чинність і з цього числа діє ст. 170 КПК України в редакції Закону України № 1019-VІІІ від 18.02.2016 року.

За таких обставин слідчий, який ініціював внесення клопотання про арешт майна, при визначенні правової підстави для арешту майна, завдань та мети такого арешту мав керуватися ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України в редакції, яка вступила в силу 28.02.2016 року відповідно до Закону України № 1019-VІІІ від 18.02.2016 року, однак він в клопотанні, всупереч п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, керувався нормою закону, яка втратила чинність.

Таким чином, клопотання слідчого було розглянуто як таке, що не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, а тому слідчий суддя, хоча і послався в оскаржуваній ухвалі на діючу редакцію ст. 170 КПК України, однак, відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, мав повернути це клопотання органу досудового розслідування для усунення недоліків.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя, приймаючи рішення вийшов за межі розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно, чим істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.

За таких обставин, апеляційна скарга представника власника майна Перенчука ОСОБА_7 підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням судом апеляційної інстанції нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «У.Т.К. Групп» ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 28 липня 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС 1-го ВРКП СУ ФР ОВПП ДФС ОСОБА_8 , погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 та накладено арешт на майно ТОВ «У.Т.К. Груп» (), а саме грошові кошти, які знаходяться на рахунках № НОМЕР_1 (код валюти 980), № НОМЕР_2 (код валюти 643), № НОМЕР_3 (код валюти 840), № НОМЕР_4 (код валюти 978), відкриті в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299), м. Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, 60 з забороною розпоряджатися грошовими коштами, що знаходяться на вказаних рахунках за винятком сплати до бюджетів податків, зборів та інших обов`язкових платежів, виплату заробітної плати, аліментів та зупиненням видаткових операцій з грошовими коштами, що надходять на адресу ТОВ «У.Т.К. Груп» () в банківській установі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299) на внутрішньобанківські рахунки та зупиненням видаткових операцій з коштами, які надійшли на вказані рахунки та вже знаходяться на них, окрім сплати до бюджетів податків, зборів та інших обов`язкових платежів, виплату заробітної плати, аліментів. Зобов`язано службових осіб ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299) надати старшому слідчому з ОВС 1-го ВРКП Офісу ВПП ДФС майору податкової міліції ОСОБА_8 , слідчим слідчої групи та/або за дорученням оперативним працівникам міжрегіонального оперативного управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, які оголошуватимуть вказану ухвалу суду, виписку руху грошових коштів по вказаних рахунках на день накладення арешту, а також надати довідку про залишок коштів на рахунках ТОВ «У.Т.К. Груп» () при накладенні арешту скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС 1-го ВРКП СУ ФР ОВПП ДФС ОСОБА_8 , погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 про накладення арешту на майно ТОВ «У.Т.К. Груп» () відмовити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4