Провадження № 1-кп/760/899/17
Справа № 760/6562/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.11.2017 року Солом`янський районний суд м. Києва
в складі: головуючого - судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 1-кп/760/899/17, що зареєстроване в ЄРДР 07.02.2017 року за № 0000078 по обвинуваченню: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черепашинці, Калинівського району, Вінницької області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, приватного підприємця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,- в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, -

за участю прокурора : ОСОБА_4
потерпілого : ОСОБА_5
обвинуваченого : ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В :

07.02.2017 року, приблизно о 08 годині 50 хвилин, обвинувачений ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «ЗИЛ-4502» н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по пров. Шевченка, в м. Києві, зупинив свій автомобіль навпроти будинку № 5, в зв`язку з тим, що з іншої сторони вказаного провулку на проїзну частину в`їхало два автомобіля, з якими автомобіль «ЗИЛ-4502» н.з. НОМЕР_1 не міг безпечно роз`їхатись, через малу ширину проїзної частини, при цьому, обвинувачений прийняв рішення розпочати рух заднім ходом, щоб надати дорогу вищевказаним транспортним засобам.

В цей час, до задньої частини автомобіля «ЗИЛ-4502» н.з. НОМЕР_1 наблизилась пішохід ОСОБА_6 , яка посковзнулась на слизькому дорожньому покритті та впала на проїзну частину в безпосередній близькості від задньої частини автомобіля «ЗИЛ-4502» н.з. НОМЕР_1 .

Під час керування автомобілем «ЗИЛ-4502» н.з. НОМЕР_1 обвинувачений ОСОБА_3 допустив порушення вимог пунктів 2.3 підпункт «б», 10.1 та 10.9 ПДР України, з яких вбачається:

- п. 2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим транспортом у дорозі;

- п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п. 10.9 ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху з боку водія

ОСОБА_3 виявились в тім, що він, керуючи технічно справним автомобілем «ЗИЛ-4502» н.з. НОМЕР_1 проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, та розпочав рух автомобіля заднім ходом, не звернувшись за допомогою до інших осіб для забезпечення безпеки, створивши при цьому небезпеку для пішохода ОСОБА_6 , внаслідок чого на проїзній частині пров. Шевченка, навпроти будинку № 5, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка померла на місці пригоди.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 458 від 22.02.2017 року смерть ОСОБА_6 настала від розтрощення черепа, що має ознаки тяжких тілесних ушкоджень (небезпечних для життя) і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
Порушення вимог пунктів 2.3 підпункт «б», 10.1 та 10.9 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, т.я. відповідно до висновку автотехнічної експертизи № 524ат від 22.03.2017 року в даній дорожній ситуації водій ОСОБА_3 повинен був керуватися вимогами пунктів 10.1 та 10.9 ПДР України.

В даній дорожній ситуації водій ОСОБА_3 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_6 шляхом виконання вимог пунктів 10.1 та 10.9 ПДР України.

В даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, в діях водія автомобіля «ЗИЛ-4502» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 вбачаються невідповідності вимогам пунктів: 10.1; 10.9 ПДР України.

З технічної точки зору, причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідності дій водія автомобіля «ЗИЛ-4502» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 вимогам пунктів: 10.1; 10.9 ПДР України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в порушенні правил безпеки дорожнього руху 07.02.2017 року, приблизно о 08 годині 50 хвилин, на проїзній частині пров. Шевченка, навпроти будинку № 5, що спричинило потерпілій ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження, від яких остання померла на місті, при обставинах, що викладені у фабулі вироку, визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному і дав пояснення щодо вчинення ним кримінального правопорушення, які відповідають фактичним обставинам справи і ніким в т.ч. і ним не оспорюються.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого ОСОБА_3 ..

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_3 , який керував транспортним засобом, своїми діями порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть ОСОБА_6 , а тому його дії необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його особу: раніше не судимий, позитивно характеризуються за місцем проживання та роботи, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, працює приватним підприємцем.

Обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_3 обставин судом не виявлено.

Пом`якшуючою покарання обвинуваченого ОСОБА_3 обставиною суд визнає: щире каяття у вчиненому.

Враховуючи викладене, фактичні обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , а також і те, що вчинений ним злочин віднесений до тяжких злочинів згідно ст. 12 КК України, суд вважає за необхідне визначити йому міру покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом.

Між іншим, суд дійшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без відбування покарання у виді позбавлення волі, а тому на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки згідно ст. 76 КК України і таке покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст. 8, 62 Коституції України, ст. 3 Конвенції від 04.11.1950 року "Про захист прав людини і основоположних свобод", ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

Визнати винуватим ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за залучення експерта за проведення авто-технічної експертизи в сумі 703 гривні 68 копійок.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно, після його проголошення, вручається обвинуваченому та прокурору.

С У Д Д Я: ОСОБА_1