АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 665/2147/14-к Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/791/949/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: повернення обвинувального акта
У Х В А Л А
іменем України
13 листопада 2017 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0000252 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Чаплинського районного суду Херсонської області від 29 вересня 2017 року щодо ОСОБА_7 -

в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою прокурору повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

В обґрунтування свого висновку суд послався на те, що обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення, відповідно до вимог п.5 ст. 291 КПК України. Натомість в обвинувальному акті викладено лише зміст підозри з переліком обставин, які встановлено органом досудового розслідування, що свідчить про порушення права ОСОБА_7 на захист, оскільки він захищається від підозри, в а не від обвинувачення. Крім того, обвинувальний акт за своїм змістом є незрозумілим та неконкретним, що є істотним порушенням вимог КПК України, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор в апеляційній скарзі вказує на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції. Стверджує, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, у ньому наведено формулювання обвинувачення, що складається з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставин, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо. Дане обвинувачення сформульовано чітко і зрозуміло, що дає можливість якісно та в повній мірі здійснювати захист від висунутого обвинувачення і не перешкоджає призначенню справи до судового розгляду. Крім того, суд не врахував правовий висновок Верховного Суду України, зазначений у його ухвалі від 24.11.2016 року, що на стадії досудового розслідування обвинувачення особи пов`язується з моментом складання обвинувального акту, що містить офіційну, сформовану на досудовому розслідуванні версію про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. При цьому важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але й для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Конкретність викладення фактичних обставин у даному проваджені, а, отже, й обвинувачення ОСОБА_7 не викликає сумнівів. Наголошує, що повертаючи обвинувальний акт, суд першої інстанції вдався до буквального тлумачення положень закону, не здійснивши належний змістовний аналіз тексту обвинувального акта. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційні вимоги та просив їх задовольнити, у дебатах прокурор залишився на своїй попередній позиції, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта щодо ОСОБА_7 вимогам кримінального процесуального закону та порушення права обвинуваченого на захист не відповідає фактичним даним кримінального провадження та є помилковим.

Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Сам обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення особі у вчиненні злочину, та передає його до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України, тобто є процесуальним документом, яким закінчується досудове розслідування, а обвинувачення особи пов`язується з моментом складання обвинувального акту.

Слушними в даному випадку є посилання прокурора на тлумачення розмежувань понять «підозри» та «обвинувачення», про що зазначено в постанові Верховного Суду України від 24.11.2016 року № 5-328кс16, згідно якої обвинуваченою вважається особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України.

На думку колегії суддів, за даними кримінального провадження, зокрема, обвинувального акту щодо ОСОБА_7 , прокурором дотримано вимоги ст. 291 КПК України, тобто обвинувальний акт містіть як формулювання обвинувачення, так і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Висновок суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 не містить формулювання обвинувачення, є незрозумілим та неконкретним, не відповідає дійсності, оскільки обвинувальний акт містить викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, його правову кваліфікацію (ч.2 ст. 286 КК України) та формулювання обвинувачення, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого та спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Вказівка в обвинувальному акті про підозру ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, ніяким чином не свідчить про відсутність формулювання обвинувачення, а також його незрозумілість та неконкретність, так як після цього викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, дана їм правова кваліфікація та сформульовано обвинувачення, про що правильно вказано прокурором в апеляційній скарзі.

Сам по собі факт відсутності в обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 вказівки на те, що йому пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, не свідчить про відсутність формулювання обвинувачення, оскільки за наявністю конкретно та повно викладених фактичних обставин кримінального правопорушення, які дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке перешкоджає суду розглянути справу по суті та ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Крім того, при отриманні копії обвинувального акту, складено слідчим та затвердженого прокурором, ОСОБА_7 та його захисник не заявляли про порушення права обвинуваченого на захист із зазначених вище питань.
Зважаючи на викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_7 не можна визнати законним та обґрунтованим, тому воно підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, задовольнивши апеляційну скаргу прокурора.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Чаплинського районного суду Херсонської області від 29 вересня 2017 року про повернення прокурору обвинувального акта в кримінальному провадженні № 0000252за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, скасувати.

Призначити новий розгляд у Чаплинському районному суді Херсонської області кримінального провадження № 0000252за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.2 ст. 286 КК України зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Копія ухвали оформлена 13 листопада 2017 року
Ухвала набрала законної сили 13 листопада 2017 року

Суддя Апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_2