Справа № 675/2236/17
Провадження № 1-кп/675/132/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" листопада 2017 р. Ізяславський районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ізяслав кримінальне провадження № 0000509 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, середньою освітою, працюючої дояркою СФГ «Кузьминці» Теофіпольського району Хмельницької області, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачена ОСОБА_4 10 жовтня 2017 року близько 04 год. перебуваючи за місцем свого проживання та достовірно знаючи, що в с. Христівка на перехресті вулиць Шевчука-Польова, неподалік від магазину ПП ОСОБА_6 , а саме поблизу дороги, на узбіччі, зберігається відсів щебеню гранітного природного для будівельних матеріалів, виробів, конструкцій та робіт - фракції 0,40, у неї виник умисел на його викрадення, з метою подальшого використання у власному господарстві. З цією метою, ОСОБА_4 , цього ж дня, біля 04 год. 30 хв. приїхала на гужовому возі запряженого одним конем, який належить ОСОБА_7 , до вищевказаного місця. В подальшому, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, керуючись корисливим мотивом, з метою вчинення крадіжки чужого майна, шляхом прикладання фізичної сили, за допомогою заздалегідь підготовленої лопати, шляхом вільного доступу, таємно викрала в свою користь 2,3 тонн відсіву щебеню гранітного природного для будівельних матеріалів, виробів, конструкцій та робіт - фракції 0,40, вартістю 80 грн. за 1 тону, який належить Христівській сільській раді. Викрадений щебінь ОСОБА_4 завантажила на гужову повозку та відвезла до місця свого проживання.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинила для Христівській сільській раді матеріальну шкоду на суму 184 грн.

31 жовтня 2017 року між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, згідно якої обвинувачена повністю визнала свою винуватість у вчиненні зазначеного діяння. Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Під час підготовчого судового розгляду представник потерпілого ОСОБА_5 підтримала угоду про примирення, укладеною з обвинуваченою ОСОБА_4 , просила суд її затвердити та пояснила, що укладення угоди з її сторони є цілком добровільним і вона розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала угоду про примирення з представником потерпілого і просила її затвердити. При цьому пояснила, що укладення угоди є цілком добровільним, вона повністю розуміє права, передбаченні п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Прокурор вважає за можливе затвердження угоди про примирення, укладених між потерпілим та обвинуваченим, вважає, що така угода не суперечить вимогам закону, кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб.

Заслухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до висновку, що угода про примирення підлягає затвердженню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 і ч. 3 ст. 469 КПК України за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000509, дії обвинуваченої ОСОБА_4 , обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України. Дане діяння відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

В судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 в повній мірі розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що представник потерпілого розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

За таких обставин, суд дійшов до переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , що виразились у таємному викраденні чужого майна Христівської сільської ради, мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 винна у вчиненні вказаного кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій, суд визнає її щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання, судом не встановлено

Що стосується особи обвинуваченої ОСОБА_4 , суд враховує, що вона раніше не судима, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченої суд вважає, що узгоджена сторонами угода про примирення покарання відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, особі обвинуваченої, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Також при призначенні покарання обвинуваченій, суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про примирення вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченою, призначення їй узгодженої сторонами міри покарання.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів по даному кримінальному провадженню необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-375, 474-475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення між представником Христівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 від 31 жовтня 2017 року.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, призначивши узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Речові докази: дерев`яний гужовий віз, кобилу гнідої масті, лопату совкову з дерев`яним держаком залишити у власності ОСОБА_7 ; синтетичні пакети із залишками відсіву щебеню гранітного природного для будівельних матеріалів, виробів, конструкцій та робіт фракції 0,40, які були вилучені з господарства ОСОБА_4 знищити; протокол огляду-вилучення на 1 арк., протокол огляду зважування на 1 арк., договір поставки № 22 від 19.06.2017 року між Христівською сільською радою та ТОВ «Гранітінвест» на 2 арк., договір № 36 від 04.09.2017 року між ТОВ «Христівка» і Христівською сільською радою на 1 арк., товарна накладна № 27 залишити при справі.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1