Справа № 535/33/17
Провадження № 1-кп/535/13/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2017 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в сел. Котельва кримінальне провадження за № 0000325 від 22 серпня 2016 року, про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рівки Славутського району Хмельницької області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, розлученого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, раніше судимого
1) 02.03.2012 року Котелевським районним судом Полтавської області по ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України до 3 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;
2) 07.06.2013 року Котелевським районним судом Полтавської області по ч. 1 ст. 190, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців обмеження волі. Звільнений 28.04.2016 року умовно-достроково на невідбутий строк 8 місяців;
в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України;
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , 22 серпня 2016 року, близько 03 години 30 хвилин, за попередньою змовою, групою осіб, з ОСОБА_6 , відкрито, умисно, з корисливих мотивів, із застосуванням насильства, яке застосував ОСОБА_4 , що виразилось в утриманні потерпілої ОСОБА_7 шляхом тримання її за руки ОСОБА_4 , який стояв позаду і утримував її руки, що позбавляло потерпілу можливості вивільнитись від останнього, проникли до помешкання ОСОБА_7 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де в одній з кімнат вказаного помешкання, відкрито заволоділи двома гаманцями зі шкіри-замінювача, один з яких закривався на металеву кнопку, інший на дві блискавки, вартісю, у відповідності до довідки ФОП ОСОБА_8 120 грн. кожен, та одним гаманцем із тканини, який закривався на блискавку, вартістю у відповідності до довідки ФОП ОСОБА_8 60 грн., в яких знаходились гроші в сумі 2002 грн., чим потерпілій ОСОБА_7 заподіяли матеріальну шкоду на загальну суму 2302 грн. Викраденим майном ОСОБА_4 та ОСОБА_6 розпорядились на власний розсуд, поділивши кошти між собою.
В ході досудового слідства збитки потерпілій ОСОБА_7 були відшкодовані повністю, шляхом повернення викрадених коштів та відшкодуванням коштів за викрадені гаманці.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю і пояснив суду, що дійсно, 22 серпня 2016 року, близько 03 год. 30 хв. вони спільно зі своїм знайомим ОСОБА_6 пішли до ОСОБА_7 з метою купити самогон. Коли вони зайшли до неї в коридор будинку, вона їх вигнала, і вони домовились заволодіти її грошима. З цією метою вони повернулись до будинку, і він стоячи позаду двома руками схватив потерпілу за руки і утримував, чим позбавив її можливості рухатись. А ОСОБА_6 , забіг в помешкання потерпілої, де в одній з кімнат, зі столу схватив два гаманця з шкірозамінювача, один з яких закривався на металеву кнопку, другий на дві блискавки, та один гаманець з тканини, який закривався на блискавку. В гаманцях знаходились гроші. Потім вони вибігли з будинку, і пробігли по вулиці, де біля одного з будинків, перерахували гроші, яких виявилось 2002 грн., поділили їх порівну, а гаманці спалили, після чого розійшлись по домівках.
Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву в якій просила справу розглянути без її участі та просила врахувати, що претензій до обох обвинувачених вона не має, оскільки збитки відшкодовані їй у повному обсязі. Також просила суд суворо не карати обвинувачених, а призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільними дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції суд немає.
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України. При цьому судом було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд, дійшов висновку про доведеність винності обвинуваченого ОСОБА_4 , у відкритому викрадені чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло і кваліфікує його дії по ч. 3 ст. 186 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд виходить, із вимог ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також пом`якшуючі його вину обставини молодий вік, щире каяття, повне відшкодування завданих збитків, думку потерпілої, яка просила суворо його не карати, позитивні характеристики з місця проживання та навчання.

Обставинами, які згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання, суд визнає вчинення обвинуваченим злочину щодо особи похилого віку та рецедив злочинів.

Враховуючи сукупність пом`якшуючих та обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_4 обставин, суд вважає, що йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Разом з тим, з урахуванням щирого каяття, повного відшкодування завданих збитків, а також думки потерпілої ОСОБА_7 , яка просила не позбавляти волі обвинуваченого, тобто обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, його молодого віку, позитивних характеристик з місця проживання та навчання, вкрай незадовільного стану здоров`я, пов`язаного із захворюванням на туберкульоз та тривалим лікуванням, суд вважає можливим, на підставі ст. 69 КК України, призначити основне покарання нижче від найнижчої межі встановленої в санкції ч. 3 ст. 186 КК України.

Враховуючи, що вказаний злочин ОСОБА_4 вчинив у період відбування покарання за вироком Котелевського районного суду від 07.06.2013 року, яким його засуджено по ч. 1 ст. 190, ст. 71 КК України, до покарання у виді 3 років 3 місяців обмеження волі, від якого він був звільнений 28.04.2016 року умовно-достроково на невідбутий строк 8 місяців, тому остаточне покарання необхідно призначити за сукупністю вироків, відповідно до ст. 71 КК України, і до покарання за новим вироком слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 07.06.2013 року строком 6 місяців обмеження волі, за правилами ч. 1 ст. 72 КК України, та за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Питання про речові докази у кримінальному провадженні, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України, а саме: зимовий светр з капюшоном, сорочка чорного кольору з вишиванкою, сонцезахисні окуляри в пошкодженому стані , які знаходяться в кімнаті речових доказів Котелевського ВП ГУНП слід повернути законному володільцю ОСОБА_4 ; 500 грн - які були вилучені у обвинуваченого ОСОБА_4 , та передані під зберігаючу розписку потерпілій ОСОБА_7 слід передати їй; таблиці зі слідами пальців рук ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , що зберігаються при матеріалах кримінального провадження слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати, відповідно до вимог ст. 118 КПК відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження та запобіжні заходи, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 по даній справі не застосовувались.

Цивільний позов по даній справі не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 371, 373-375 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Призначити ОСОБА_4 , покарання по ч. 3 ст.186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71, ч.1 ст. 72 КК України, до призначеного ОСОБА_4 покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 07.06.2013 року у виді 3 місяців позбавлення волі, і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбачення волі на строк 2 (два) роки 3 (місяці) позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази по справі:

- зимовий светр з капюшоном, сорочку чорного кольору з вишиванкою, сонцезахисні окуляри в пошкодженому стані - повернути законному володільцю ОСОБА_4 ;

- 500 грн - передати потерпілій ОСОБА_7 ;

- таблиці зі слідами пальців рук ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , - залишити в матеріалах кримінального провадження..

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Котелевський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно:

Голова
Котелевського районного суду
Полтавської області ОСОБА_1