ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/250/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" грудня 2017 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальні акти у кримінальних провадженнях № 0006556 від 11.05.2016 р. та № 0004665 від 27.04.2016 р. за звинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.185 ч.4, 289 ч.2 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України - незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обговорюючи доцільність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , суд керується наступним.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Водночас, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до п. 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 р. продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Відповідно до положень ст. 183 ч.1 КПК України запобіжний захід тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.
При вирішенні питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_7 судом повністю враховуються обставини, визначені ст. 178 КПК України.
Вислухавши думку учасників судового процесу, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, серед яких злочин, передбачений ч.4 ст. 185 КК України відповідно до ч.4 ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні за ч.4 ст. 185 КК України, у вчиненні якого він обвинувачується у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років без можливості призначення інших видів покарання; вік та стан здоров`я обвинуваченого, відсутність тісних соціальних зв`язків, наявність вироку Деснянського районного суду м.Києва від 12.12.2016 року, яким ОСОБА_7 призначене покарання у вигляді реального позбавленн волі, суд приходить до висновку про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодеку та відносно ОСОБА_7 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою .
При цьому суд не може застосувати положення ст.ст.182,183,194 КПК України в частині визначення розміру застави стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки щодо останнього вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був ним порушений, внаслідок чого застава була звернута в дохід держави.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту та обов`язків відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , а також продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 при обранні запобіжного заходу останньому у вигляді застави, суд керується наступними вимогами закону.
Так, відповідно до положень ч.1 ст.331 КПК України - під час судового розгляду за клопотанням сторони обвинувачення суд має право своєю ухвалою змінити, скасувати, або обрати запобіжний захід що до обвинуваченого.
Відповідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Відповідно до ч.6 ст. 194 КПК України - обов`язки можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора.
Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, характер та тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення за ч.4 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особи обвинувачених, суд приходить до висновку про те, що існують обґрунтовані ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що обвинувачені можуть переховуватись від органів досудового розслідування та суду, можуть вчинити інші злочини.
Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді «домашнього арешту» з покладанням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. Крім того, суд вважає за необхідне продовжити на два місяці строк дії запобіжного заходу у вигляді застави, обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_5 в частині покладання на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. Вказані запобіжні заходи будуть достатніми й необхідними для запобігання певним ризикам та достатніми заходами забезпечення судового розгляду кримінального провадження.
Передебачених законом підстав для зміни запобіжних заходів відносно обвинувачених на більш м`які у судовому засіданні не встановено.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177- 178, 182, 183, 184, 194, 196, 197, 331 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 - відмовити.

Продовжити відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з моменту винесення ухвали, а саме до 15-00 год. 16 лютого 2018 р.
Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 строком на два місяці, а саме до 19.02.2018 р. включно з покладанням на обвинуваченого ОСОБА_6 наступних обов`язків:
-заборонити ОСОБА_6 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 22.00 год до 08.00 год.;
-покласти обов`язок на ОСОБА_6 прибувати до суду за першою вимогою;
Ознайомити та вручити обвинуваченому ОСОБА_6 під розпис копію ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Контроль за виконанням запобiжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченим ОСОБА_6 покласти на орган національної поліції за мiсцем його проживання.
Працівники органу національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого під час дії запобіжного заходу у виді застави, а саме: прибувати до суду за першою вимогою, не відлучатись з місця проживання без дозволу суду, повідомляти суд про зміну місця свого проживання, строком на два місяці, а саме- до 19.02.2018 р. включно.
Ухвалу в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 направити для виконання начальнику Державної установи «Київський слідчий ізолятор».
Ухвалу в частині продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_6 направити для виконання начальнику Дарницького УП ГУНП в м. Києві.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1