Справа №359/4325/17
Провадження №1-кп/359/335/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 червня 2017 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пісківка Бородянського району Київської області, громадянина України, українця, тимчасово не працюючого, з середньою освітою, неодруженого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, -
ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 162 КК України за наступних обставин.
13.05.2017, близько 19 години 30 хвилин, ОСОБА_5 рухався до свого місця проживання по АДРЕСА_2 . В цей час у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до будинку ОСОБА_4 розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
Реалізовуючи злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний та суспільно- небезпечний характер своїх дій, всупереч волі власника та без установлених на те законних підстав, 13.05.2017, близько 19 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , шляхом пошкодження скла одного з вікон будинку, проник до будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 .
Перебуваючи у будинку за вищевказаною адресою, ОСОБА_5 був помічений донькою власниці ОСОБА_6 та сусідом ОСОБА_7 , після чого було викликано працівників поліції.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив умисні дії, які виразились в незаконному проникненні до житла, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 162 КК України.
Доказами вчинення указаного кримінального правопорушення, є особисті покази обвинуваченого, надані ним в судовому засіданні.
З урахуванням позиції обвинуваченого, потерпілого та думки прокурора, суд, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження обставин вчинення ОСОБА_5 інкримінованого злочину, крім допиту обвинуваченого, а саме: допиту потерпілого, інших свідків, зважаючи на те, що учасниками судового провадження указані обставини не оспорювались (щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, часу скоєння злочину).
В судовому засіданні, ОСОБА_5 свою вину у скоєнні зазначеного злочину визнав повністю, розкаявся у скоєному та зазначив, що зрозумів значення вчиненого ним, та висловив намагання виправити свою поведінку в подальшому, та не вчиняти порушень законодавства України в майбутньому, надати йому можливість виправитись та сплатити завдані збитки. Зазначив, що має намір повністю відшкодувати завдані матеріальні збитки та моральну шкоду потерпілій. Попросив вибачення у потерпілої.
Крім показів обвинуваченого, судом також досліджені докази, що свідчать про особу обвинуваченого, та про речові докази у провадженні. Процесуальні витрати відсутні.
Інші докази судом не досліджувались, зважаючи на позицію учасників судового провадження.
Зміни обвинувачення прокурором та визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не здійснювались, а підстав для цього не встановлено.
З урахуванням наведеного, показів обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_5 дійсно вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 162 КК України, внаслідок чого у суду відсутні сумніви щодо притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за санкцією указаного кримінального закону.
Злочин вчинено за обставин, наведених в обвинувальному акті.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання покарання, визначеного санкцією ч. 1 ст. 162 КК України.
Так, санкцією ч.1 ст. 162 КК України передбачено покарання до трьох років обмеження волі, а тому вчинений обвинуваченим злочин є невеликої тяжкості.
За час судового розгляду справи в суді, обвинувачений вів себе позитивно, дотримувався встановленого в суді порядку, зауважень головуючого не отримував.
З цього приводу суд враховує, що у відповідності до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують його покарання не встановлено.
Щодо наявності пом`якшуючих їх відповідальність обставин, суд, у відповідності до ст. 66 КК України, відносить його щире каяття.
Обвинувачений раніше згідно вироку Бородянського районного суду Київської області від 03.06.2014 року засуджувався за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року 2 місяців обмеження волі та звільнений від відбування покарання внаслідок акта амністії.
За місцем свого проживання ОСОБА_5 характеризуються посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога за місцем проживання не перебуває.
Офіційно не працевлаштований, зі слів потерпілої веде негативний образ життя, зловживає спиртними напоями, є нарікання до його поведінки і у інших мешканців села. Крім того, зазначила, що пошкодження будинку, які спричинив ОСОБА_5 для проникнення в її будинок, ним не були усунуті чи якимось чином відновлені.
ОСОБА_5 не має постійного заробітку чи доходу, офіційно не працевлаштований, проживає родиною, яка також підлягає забезпеченню ним. З цього приводу, суд приходить до переконання про неможливість призначення покарання пов`язаного з накладенням штрафу.
Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення його особистості та відношення до скоєного ним.
З цього приводу, суд вважає за доцільне призначити покарання у виді мінімального строку обмеження волі, визначеного санкцією кримінального закону.
Суд вважає за доцільне також застосувати до нього положення ст. 75 та ст. 76 КК України та призначити покарання з іспитовим строком терміном в два роки з визначенням відповідних обов`язків судом, в тому числі щодо пошуку роботи.
Дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Доказів наявності процесуальних витрат прокурором в судовому засіданні не надано, а тому підстав для вирішення питання щодо них не виявлено.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався, підстави для його обрання судом не встановлені.
Керуючись ст.ст. 100, 122, 124, 126, 318, 322, 363-368 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
Звільнити на підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 2 (два) роки, з покладенням на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу); повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Іспитовий строк ОСОБА_5 рахувати з моменту проголошення вироку.
Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1