Справа № 308/4673/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 вересня 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілої ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Самбір Львівської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ

09 серпня 2015 року, приблизно о 21.35 год. ОСОБА_5 керуючи технічно справним автомобілем марки «Шевроле Авео» д.н.з. « НОМЕР_1 » по проспекту Свободи в м. Ужгороді в напрямку від вул. Станційної до вул. Минайської, біля будинку № 63 в порушення вимог п. 12.3 та п. 18.1 Правил дорожнього руху України, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не вжив заходів до своєчасного гальмування та не надав дорогу пішоходу гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка переходила проїзну частину дороги на право по ходу руху автомобіля, на нерегульованому пішохідному переході, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8 , яка внаслідок дорожньо транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставинах визнав частково, пояснивши, що 09 серпня 2015 року, біля 21.35 год.він їхав по крайній лівій смузі на своєму автомобілі з швидкістю 40 45 км./год. по пр. Свободи в сторону торгового центру «Україна» в м. Ужгород. Бачив, як по пішохідному переходу переходить дорогу дівчина з собачкою на поводку, але вона призупинилася і він подумав, що проїде, однак вона продовжила рух і відбувся наїзд. Вважає, що дорожньо транспортна пригода сталася також внаслідок дій пішохода потерпілої ОСОБА_8 , яка переходячи дорогу зупинилася, а далі продовжила рух, чим спровокувала його на продовження руху.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 вину в інкримінованому йому обвинуваченням кримінальному правопорушенні не визнав, його вина повністю доведена зібраними на досудовому слідстві та дослідженими в ході судового слідства доказами, а саме: показами самого обвинуваченого ОСОБА_5 ,потерпілої ОСОБА_8 , показами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та письмовими матеріалами справи.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив в судовому засіданні, що 09 серпня 2015 року, біля 21.35 год.керуючи автомобілем марки «Шевроле Авео» д.н.з. « НОМЕР_1 » по проспекту Свободи в м. Ужгороді в напрямку від вул. Станційної до вул. Минайської біля будинку № 63 по крайній лівій смузі руху з швидкістю 40 45 км./год. допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , яка переходила дорогу по пішохідному переходу.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердила, що 09 серпня 2015 року, біля 21.35 год.переходила по правилах дорожнього руху, нормальною ходою по пішохідному переходу проїзну частину дороги біля автовокзалу по проспекту Свободи в м. Ужгороді, як пішохід. Видимість була хорошою. Швидкість руху по пішохідному переходу вона не змінювала, наїзд на неї автомобілем відбувся, коли вона перетнула середину проїзної частини дороги. Внаслідок наїзду автомобіля на неї, як пішохода, вона отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердила, що 09 серпня 2015 року, біля 21.35 год.була свідком події наїзду автомобілем марки «Шевроле Авео» д.н.з. « НОМЕР_1 » який рухався по проспекту Свободи в м. Ужгороді в напрямку від вул. Станційної до вул. Минайської біля будинку № 63 на пішохода ОСОБА_8 , яка переходила дорогу по пішохідному переходу. Вона їхала в якості пасажира на автомобілі, який рухався позаду автомобіля, який здійснив наїзд на пішохода. Вона бачила, як дівчина разом з собачкою на поводку переходила по пішохідному переходу проїзну частину дороги біля автовокзалу по проспекту Свободи в м. Ужгороді, як пішохід. Швидкість руху по пішохідному переходу вона не змінювала, і переходила спокійною ходою. Наїзд на неї автомобілем відбувся водійською частиною автомобіля, який їдучи, приблизно 40 50 км./ год. навіть не намагався зупинитись і тільки після зіткнення з пішоходом зупинився і знову переїхав пішохода. Видимість була хорошою.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні також підтвердив, що 09 серпня 2015 року, біля 21.35 год.був свідком події наїзду автомобілем марки «Шевроле Авео» д.н.з. « НОМЕР_1 » який рухався по проспекту Свободи в м. Ужгороді в напрямку від вул. Станційної до вул. Минайської біля будинку № 63 на пішохода ОСОБА_8 , яка переходила дорогу по пішохідному переходу. Він їхав в якості водія на автомобілі, який рухався позаду автомобіля, який здійснив наїзд на пішохода. Він особисто бачив силует людини, яка з собачкою на поводку переходила по пішохідному переходу проїзну частину дороги біля автовокзалу по проспекту Свободи в м. Ужгороді, як пішохід. Швидкість руху автомобіля попереду була приблизно 40 км./год., але перед проїздом пішохідного переходу стопи переднього автомобіля не загорялись. Далі закричала його жінка, яка була в якості пасажира, він прийняв у право і зупинився. Погода була ясна, вечорілося, видимість була хорошою.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні підтвердив, що 09 серпня 2015 року, біля 21.35 год.їхав в якості водія на автомобілі «Мерседес Спринтер» зі сторони вул. Минайської в сторону ЖД вокзалу і став свідком події наїзду автомобілем марки «Шевроле Авео» д.н.з. « НОМЕР_1 » який рухався по проспекту Свободи в м. Ужгороді в напрямку від вул. Станційної до вул. Минайської біля будинку № 63 на пішохода ОСОБА_8 , яка переходила дорогу по пішохідному переходу. Він бачив, як дівчина разом з собачкою на поводку переходила по пішохідному переходу проїзну частину дороги біля автовокзалу по проспекту Свободи в м. Ужгороді, як пішохід. Вона почала рух зі сторони автовокзалу, спокійним кроком. Швидкість руху по пішохідному переходу вона не змінювала, і переходила спокійною ходою. Наїзд на неї автомобілем відбувся в першій від центру проїзної частини дороги полосі. Після наїзду протягнув пішохода під переднім бампером, біля 15 м., а потім переїхав дівчину колесами автомобіля. Видимість була хорошою.

Крім цього, вина обвинуваченого ОСОБА_5 в пред`явленому йому обвинуваченні підтверджується слідуючими письмовими доказами, а саме:

- протоколом огляду місця ДТП від 09.08.2015 року з якого вбачається, що ДТП відбулася в м. Ужгород, пр. Свободи, 63 на пішохідному переході. Дорожнє покриття сухе для двох напрямків по дві полоси в кожному напрямку. Ділянка дороги освітлена. Сліди гальм мало видимі і починаються від зебри (пішохідного переходу);

- схемою до протоколу огляду місця ДТП від 09.08.2015 року, з якої вбачається, що саме на пішохідному переході автомобіль марки «Шевроле Авео» д.н.з. « НОМЕР_1 » по проспекту Свободи в м. Ужгороді в напрямку від вул. Станційної до вул. Минайської біля будинку № 63 по крайній лівій смузі руху допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , яка переходила дорогу по пішохідному переходу;

- таблицею ілюстрацією до протоколу огляду місця події від 09.08.2015 року, якою підтверджується, що наїзд на потерпілу ОСОБА_8 автомобілем марки «Шевроле Авео» д.н.з. « НОМЕР_1 » відбувся передньою водійською частиною автомобіля;

- протоколом огляду відеозапису від 28.08.2015 року та оглядом відеозапису в судовому за сіданні, яким підтверджуються обставини, що 09 серпня 2015 року, на позначці часу 21 година 49 хвилин 01 секунд потерпіла ОСОБА_8 переходила по пішохідному переходу проїзну частину дороги біля автовокзалу по проспекту Свободи в м. Ужгороді, як пішохід по правилах дорожнього руху, нормальною ходою. Видимість була хорошою;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 29.03.2016 року за участю свідка ОСОБА_10 , які узгоджуються з його показами даними в ході судового розгляду кримінального провадження;
- висновком судової - автотехнічної експертизи № 127 від 29.02.2016 року по дослідженню технічного стану автомобіля «Шевроле Авео» д.н.з. « НОМЕР_1 » якою встановлено, що на момент огляду і експертного дослідження гальмівна система, система керування, система освітлення та світлової сигналізації та ходова частина автомобіля знаходилися в працездатному стані і могли виконувати функції, передбачені конструкцією;

- висновком судової автотехнічної експертизи № 168 від 30.03.2016 року встановлено, що в даній дорожній ситуації для забезпечення безпеки дорожнього руху водій автомобіля «Шевроле Авео» д.н.з. « НОМЕР_1 » ОСОБА_5 повинен був діяти, згідно вимог пунктів 18.1 та 12.3 ПДРУ. В даній дорожній ситуації для забезпечення безпеки дорожнього руху потерпіла ОСОБА_8 повинна була діяти, згідно вимоги п.4.7 ПДРУ. Водій автомобіля «Шевроле Авео» д.н.з. « НОМЕР_1 » гр. ОСОБА_5 мав технічну можливість зупинити керований ним транспортний засіб до місця наїзду на пішохода потерпілу ОСОБА_8 шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування з моменту виникнення йому небезпеки для руху. Технічна можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом застосування маневрування не розглядається, так як при виникненні небезпеки для руху Правила дорожнього руху України вимагають від водія застосовувати тільки гальмування, а не маневрування, виходячи з визначення терміну «небезпека для руху» який є в п.1.10 ПДРУ. З технічної точки зору причиною виникнення даної ДТП стали дії водія «Шевроле Авео» д.н.з. « НОМЕР_1 » гр. ОСОБА_5 , який з моменту виникнення йому небезпеки для руху не вжив заходів до своєчасного застосування екстреного гальмування. Порушення водієм ОСОБА_5 вимог пунктів 18.1 та 12.3 Правил дорожнього руху України, а саме: п.12.3 - у разі виникнення небезпеки або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу; п.18.1 - водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека знаходяться у прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками;

- висновком судової автотехнічної експертизи № 10/88 від 28.04.2016 року, якою також підтверджується, що причиною виникнення даної ДТП стали дії водія «Шевроле Авео» д.н.з. « НОМЕР_1 » гр. ОСОБА_5 , який недотримався вимог пункту 18.1 Правил дорожнього руху України та всупереч вимогам пункту 12.3 ПДР не вжив заходів до зупинки керованого ним транспортного засобу в момент виникнення небезпеки для його руху;

- висновком судово - медичної експертизи № 926 від 08.10.2015 року при судово - медичній експертизі потерпілої гр. ОСОБА_8 , а також даних оригіналу хвороби (з травматологічного відділення Ужгородського УЦМКЛ № 8334/409/716 заповненої на її ім`я від 09.08.2015 року) у неї були виявленні тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ. Забій головного мозку легкого ступеня. Набряк мозку. Закритий уламковий перелом хірургічної шийки правої плечової кістки із зміщенням. Множинні здири шкіри тулуба і кінцівок. Травматичний шок І ст. Перелом сідничної кістки справа з незначним зміщенням, ділянка від бувшого осаднення на шкірних покривах середній третині, в правій поясничній ділянці. Виникли вищевказані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів, якими найбільш імовірно, могли бути виступаючі частини кузова легкового автомобіля, по ударному механізму з наданням тілу прискорення з послідуючим падінням і ударом правою половиною тулуба об тверду поверхню проїзної частини дороги (в результаті якого виник перелом хірургічної шийки плеча, перелом сідничної кістки справа) при цьому первинний контактний удар прийшовся в ділянку тазу і в момент контактування потерпіла могла знаходитися в напівзігнутому, або близькому до нього положенні, іі тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 21 дня і по цій ознаці, згідно п. 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеню тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від року кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості і характерні для пішохода при ДТП і вкладаються в час і місце події, яка мала місце 09.08.2015 року;

Таким чином, показання обвинуваченого ОСОБА_5 про часткове визнання вини і, що ДТП сталася також внаслідок дій пішохода потерпілої ОСОБА_8 спростовуються сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, а також тим, що обвинувачений ОСОБА_5 допустив порушення ПДР України при керуванні джерелом підвищеної небезпеки, що створює підвищену небезпеку як для особи, що керує цим джерелом, так і для інших осіб.

За таких обставин, допущені обвинуваченим ОСОБА_5 порушення правил дорожнього руху виходячи з сукупності досліджених в судовому засіданні доказів знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що настали заподіяння потерпілій ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що органом досудового слідства дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ст. 286 ч.1 КК України кваліфіковано вірно, як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обираючи вид і міру покарання підсудному обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, дані про особу винного, який раніше притягався до кримінальної відповідальності за аналогічне кримінальне правопорушення, є особою пенсійного віку.

Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин судом не встановлено.

З врахуванням викладеного та беручи до уваги пенсійний вік обвинуваченого ОСОБА_5 суд призначає покарання у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Обвинуваченого ОСОБА_5 на підставі його письмового клопотання звільнити від відбування призначеного основного покарання у відповідності до п. г ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Потерпілою ОСОБА_8 заявлено цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 26677,00 грн. та моральної шкоди із врахуванням уточнення на суму 222223,00 грн. та 7500 грн витрат на правову допомогу. Обвинувачений ОСОБА_5 цивільний позов визнав частково, зокрема в частині матеріальної шкоди позов визнає на суму, яка підтверджується належними доказами, в частині відшкодування моральної шкоди позов не визнає.

Вислухавши потерпілу та обвинуваченого, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих суду доказів (квитанції, касового ордеру, чеків) витрати на лікування потерпілого складають 20801,11 грн., які понесені саме потерпілою і підлягають стягненню на її користь, внаслідок чого в цій частині позов слід задовольнити. Іншу частину матеріальної шкоди в т.ч. за пошкоджені речі, втрату мобільного телефону позивачем не доведено належними доказами, а тому в такій слід відмовити.

Щодо заявленої уточненої суми моральної шкоди суд виходить з фактичних обставин правопорушення, ступеня вини обвинуваченого, характеру отриманих потерпілою ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, тривалістю лікування, глибини фізичних та душевних страждань і вважає, що така підлягає до часткового задоволення на суму 80000,00 грн..

Витрати на правову допомогу в розмірі 7500, 00 грн. підтверджені квитанцією № 585710 від 27.05.2016 року, а тому в цій частині позов слід задовольнити в повному обсязі.

Судові витрати по справі за проведення авто технічних експертиз у розмірі 2250,30 грн. стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 370, 373 КПК України суд,-

УХВАЛИВ :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8500,00 грн. (вісім тисяч пятсот) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 3 (три) роки.

Засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного основного покарання у відповідності до п. г ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_3 задовольнити частково. Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_3 20801,11 (двадцять тисяч вісімсот одну) грн. 11 коп. матеріальної шкоди, 80000,00 (вісімдесят тисяч) грн. моральної шкоди, 7500,00 (сім тисяч п`ятсот) грн. витрат на правову допомогу, а всього100808,61 (сто тисяч вісімсот вісім) грн. 61 коп..

Судові витрати по справі за проведення автотехнічних експертиз у розмірі 2250,30 (дві тисячі двісті п`ятдесят) грн. 30 коп. стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь держави.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1