Придніпровський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА
Номер провадження 1-кс/711/810/18

Справа № 711/2226/18

16 квітня 2018 року

Слідчий суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 , за участю:
секретар ОСОБА_2 , прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , скаржники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора прокуратури Черкаської області, яке полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 та ОСОБА_5 звернулися до суду зі скаргою, в якій просили визнати дії прокурора відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_7 бездіяльними, зобов`язати уповноважену особу прокуратури Черкаської області внести відомості про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР згідно заяви про злочин від 22.02.2018 відносно судді ОСОБА_8 за ст.375 Кримінального кодексу України (далі КК).

В обґрунтування заяви зазначено, що відповідь прокуратури Черкаської області від 07.03.2018р. про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР на підставі їх заяви від 22.02.2018р. є незаконною та суперечить вимогам ст.214 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

В судовому засіданні заявники підтримали скаргу та наполягали на її задоволенні. Зауважили, що подана ними заява є повідомленням про злочин, оскільки дії судді ОСОБА_8 містять в собі ознаки злочинів, передбачених ст.ст.364, 365, 374 КК.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу не визнала та просила відмовити в задоволенні скарги, повідомивши, що відсутні підстави задоволення скарги на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою від 22.02.2018р.. Зауважила, що по схожих обставинах, викладених в заяві заявників, вже здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000003 від 10.01.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.375 КК.

Дослідивши матеріали скарги та надані учасниками провадження письмові документи, заслухавши пояснення заявників та прокурора, прихожу до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів скарги та доданих до неї документів, 22.02.2018р. заявники звернулися до прокуратури Черкаської області із заявою, в якій зазначили, що під час судового засідання з розгляду заяв засудженого ОСОБА_6 та його захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_9 про перегляд вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.07.2012 за нововиявленими обставинами, яке мало місце 09.11.2017р, заявниками було подано клопотання про надання матеріалів кримінальної справи для ознайомлення. Однак, суддя ОСОБА_8 клопотання не розглянув, матеріали справи №0900041 для ознайомлення не надав, крім того, на усну вимогу (повторно) надати матеріали справи для ознайомлення, скаржниками було повідомлено, що їм не буде надано матеріалів справи для ознайомлення. Згодом в Апеляційному судді Черкаської області заявникам стало відомо про підміну судових актів та інших процесуальних документів, належним чином завірені копії яких маються на руках. Тож заявники просили внести відомості до ЄРДР відносно судді ОСОБА_8 та розпочати досудове розслідування за даними обставинами.

Листом від 07.03.2018 за підписом прокурора прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 заявників було повідомлено про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР.

Не погоджуючись з такими діями прокурора заявники звернулися до слідчого судді з зазначеною скаргою.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК на досудовому провадженні можуть бути оскаржені дії чи бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Надаючи оцінку доводам заявників слідчий суддя виходить з наступного.

За змістом ч.1, 4 ст.214 КПК прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Положення ч.1 ст.214 КПК та пункт 2.2 Інструкції, затвердженої наказом МВС України №700 від 14.08.2012, зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до ЄРДР та розпочати розслідування тільки заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.

На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги частин 3, 4 і 5 ст.214 КПК, згідно з якими до ЄРДР вносяться відомості про кримінальне правопорушення, вимагається короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність, тобто КК, зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування.

Тож положення ст.214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). При цьому реальність конкретної події злочину має визначатись наявністю об`єктивних даних, що свідчать про ознаки об`єктивної сторони злочину, тобто даних про наявність суспільно небезпечного діяння для злочинів з формальним складом та, додатково, даних про наслідки для злочинів з матеріальним складом.

Аналіз змісту скарги від 22.03.2018 свідчить, що її зміст не відповідає вищезгаданим вимогам кримінально-процесуального законодавства, оскільки не містить даних про реальність кримінально-караного діяння.

Варто звернути увагу на особливості діяльності суду та суддів. Завданням суду є забезпечення кожному права на справедливий суд шляхом здійснення правосуддя на засадах верховенства права (ст.2 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»). Виконання завдань суду покладається, зокрема, на суддів, які безпосередньо здійснюють правосуддя. Законом передбачено, що суддя зобов`язаний, зокрема, безсторонньо вирішувати судові справи відповідно до закону, виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів (ч.7 ст.56 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»). З огляду на незалежність судової гілки влади та засади діяльності судів і суддів держава гарантує, що правосуддя здійснюється на засадах законності і правомірності, незалежним і безстороннім судом. Отже за загальним правилом діє презумпція відповідно до якої правомірність дій судді презюмується доки не доведено іншого.

Таким чином, припущення заявників про злочинний характер відмови у ненаданні матеріалів кримінальної справи для ознайомлення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці та їх ставленні до зазначених обставин, оскільки неправомірність таких дій не підтверджується ніякими об`єктивними даними, а тому зазначене не може бути підставою для ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування.

В цьому контексті необхідно враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Варто звернути увагу, що чинний КПК не передбачає можливості оскарження дій слідчого, прокурора щодо внесення відомостей до ЄРДР у випадку відсутності достатніх об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки вчинення кримінального правопорушення, у відповідних заяві чи повідомленні. Разом з тим необґрунтоване порушення кримінального провадження є підставою для проведення слідчих дій, в процесі здійснення яких неминучим є обмеження конституційних прав і свобод особи, що саме по собі порушує такі засади кримінального провадження, як верховенство права, законність, невтручання у приватне життя тощо. Натомість кримінальне провадження має здійснюватися із додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Отже внесення до ЄРДР відомостей на підставі заяв, які не містять достатньо об`єктивних фактичних даних, що підтверджують реальність події злочину (в даному випадку висновок відповідного державного органу про вчинення суддею неправомірних дій), не відповідатиме засадам верховенства права і не може обумовлюватись суто формальним підходом до такої процедури.

Таким чином, враховуючи, що скарга ОСОБА_6 та ОСОБА_5 від 22.03.2018 не відповідає вищезазначеним критеріям повідомлення про кримінальне правопорушення, що тягне відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР, то прокурором не порушено вимог кримінально-процесуального законодавства, що регламентують порядок розгляду заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення, а тому скарга задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного і керуючись ст.303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 18 квітня 2018 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1