Дата документу 01.02.2018
Справа № 334/5767/17
Провадження № 1-кп/334/219/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції у місті Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не працюючого, не одруженого, маючого середню освіту, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

16 травня 2012 року вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст.70 ч.4 КК України було поглинуто покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя за ч.3 ст.186 та призначено остаточно покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. Звільнився по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 19 травня 2017 року, приблизно о 10 годині 00 хвилин, діючи з корисливих мотивів, повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись поблизу буд. АДРЕСА_2 , шляхом злому фрамуги вікна металевою пластиною, котру останній знайшов на подвір`ї вищевказаного будинку, проник до будинку, розташованого на території зазначеного домоволодіння, де зі столу, котрий розташований в залі викрав: ноутбук марки виробника «Acer EME528-922G25Mnkk» в корпусі чорного кольору вартістю 2082 гривні, модем маршрутизатор «D-Link DSL-2500 U/BRU/D» в корпусі зеленого кольору вартістю 162 гривні.

Після чого, утримуючи при собі викрадене майно, обвинувачений покинув місце вчинення правопорушення, тим самим спричинивши ОСОБА_5 матеріальні збитки на суму 2144 гривні.

Крім цього, він же на початку березня 2017 року, в ранковий час, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно із корисливих мотивів, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом злому замка на вхідних дверях проник до приміщення квартири АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме: телевізор марки «LG» вартістю 10000 гривень, пральну машинку марки «Samsung» вартістю 5000 гривень, холодильник марки «Наіег» вартістю 10000 гривень, витяжку марки «Electrolux» вартістю 1500 гривень.

В результаті умисних злочинних дій обвинуваченого потерпілій ОСОБА_6 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 26500 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, свою провину у вчинених кримінальних правопорушеннях, передбачених ст.185 ч.3 КК України визнав повністю. В ході судового розгляду кримінального провадження надав суду показання, які є послідовними, і повністю підтверджують обставини

вчинення злочину, що викладені в обвинувальному акті, погодився на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту щодо тих обставин, які ніким, у тому числі і ним не оспорюються та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу, пояснивши, що рішення його є добровільним, наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України йому зрозумілі. У вчиненому щиро кається, просить суд не застосовувати до нього сурову міру кримінального покарання.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 , повністю визнав свою винність у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.3 КК України, та у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч.3 ст.349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 .

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 , надані ним під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї винності у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, суд допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ст.185 ч.3 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ст.185 ч.3 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив умисні кримінальні правопорушення, які відповідно до ст.12 КК України є тяжкими злочинами, вчинені проти власності, що виразилося у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує також і те, що він раніше судимий, має не зняту і непогашену судимість, вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до ст.12 КК України є тяжкими кримінальними правопорушеннями, його вік, по місцю проживання характеризується посередньо, визнав свою винність у судовому засіданні, враховує обставини, які пом`якшують його покарання і відсутність обставин, які обтяжують його покарання, вчинив умисне кримінальне правопорушення у зв`язку із пошуком роботи на своє існування, працює не офіційно, за таких обставин, суд, з врахуванням встановлених обставин справи та особи винуватого вважає, що йому слід призначити покарання за ст.185 ч.3 КК України у мінімальних межах, встановлених у санкції статті за якою ОСОБА_4 , притягується до відповідальності.

Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є справедливою, необхідною і цілком достатньою для виправлення ОСОБА_4 , та попередження вчинення нових злочинів.

Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди суд виходить з наступного.

Згідно з вимогами ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки у судовому засіданні знайшла своє підтвердження провина ОСОБА_4 у таємному викраденні майна потерпілого, сума заподіяної шкоди потерпілому: ОСОБА_7 у розмірі 2144 грн., відповідно ніким не оспорюється, суд вважає, що вказана сума обґрунтована та підлягає стягненню з ОСОБА_4 у повному обсязі.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності зі ст.100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.314-318, 349, 368, 370, 373-376, 392, 393, 395 КПК України, ст.ст. 50, 51, 60, 65-67, 395 КК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.3 КК України, і призначити йому покарання за ст.185 ч.3 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 , за даним вироком суду рахувати з моменту прибуття його до установи виконання покарань.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду від злочину у розмірі 2144 гривень.

Речові докази:

- два сліди низу взуття, металева фомка, які по даному кримінальному провадженню визнано речовими доказами та відповідно до квитанції №539 перебувають на відповідальному зберіганні в камері схову речових доказів Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1