Справа № 405/5699/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2017 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого

В С Т А Н О В И В :

Потерпілий ОСОБА_3 звернувся з даною скаргою до Ленінського районного суду м. Кіровограда вказавши, що 29. 09. 2016 року слідчим в ОВС слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000054 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000054 від 19 серпня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, яку він вважає незаконною та такою, що повинна бути скасована, оскільки постанова прийнята без всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінальних правопорушень.

Потерпілий у судове засідання з`явився, надав пояснення, відповідно до яких скаргу підтримав та просив задовольнити.

Прокурор у судове засідання з`явився, надав пояснення, згідно з якими обставини викладені в скарзі не визнав, постанову про закриття кримінального провадження вважав обґрунтованою, в задоволенні скарги просив відмовити.

Заслухавши потерпілого та прокурора, вивчивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Встановлено, що 19 серпня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за заявою ОСОБА_3 було внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 365 КК України, розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000054.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

21.09.2016 року ОСОБА_3 вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Згідно з матеріалами кримінального провадження № 0000054 від 19 серпня 2016 року, 21.09.2016 року ОСОБА_3 було допитано (а.с.85-91), де він показав, що 10.08.2016 року, у приміщенні Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області, в присутності начальника поліції ОСОБА_6 , співробітники поліції його били в різні частини тіла, внаслідок чого він втрачав свідомість, пізніше перевели в сусіднє приміщення та застосували до нього динамомашину, дроти від якої приєднували до його пальців та до пахових частин тіла, при цьому знову був присутній начальник поліції ОСОБА_6 та начальник карного розшуку, били гумовим кийком по п`ятах ніг, одягали на голову протигаз та застосовували інше, зазначене в протоколі допиту катування, яке продовжувалося до 16.08.2016 року. Крім того, за фактом застосування співробітниками поліції фізичного насилля, викликали швидку допомогу. Згідно з цим протоколом допиту потерпілий ОСОБА_3 вказав, що він зможе упізнати всіх осіб, які застосовували до нього фізичну силу та зможе на місці показати обставини подій, у ході яких до нього застосовувалася фізична сила.

Крім того, на допиті ОСОБА_3 показав, що від нього вимагали написання зізнань у вчиненні злочинів.

В матеріалах даного кримінального провадження містяться протоколи допитів свідків (т. 1, а. с. 102 - 153, 166-175). Разом з тим, посилаючись на матеріали цього ж кримінального провадження у судовому засіданні прокурором визнано, що потерпілого ОСОБА_3 не доставляли на слідчі дії.

Так, відповідно до листа слідчого ОСОБА_7 на ім`я заступника начальника ГУНП в Кіровоградській області - начальника слідчого управління ОСОБА_8 від 18.11.2016 року (т. 1, а.с. 176.177), зазначено, що потерпілий ОСОБА_3 заявив клопотання про проведення слідчого експерименту з особою на території міста Олександрії Кіровоградської області та у приміщенні Олександрійського ВП ГУНП, з метою встановлення дійсних обставин застосування фізичної сили до особи з боку працівників поліції та обставин затримання і доставлення особи до приміщення Олександрійського ВП. У зв`язку з цим, слідчий просив повідомити щодо можливості етапування ОСОБА_3 до міста Олександрії для проведення слідчих дій. Про нездійснення етапування ОСОБА_3 до міста Олександрії для проведення слідчих дій свідчить лист старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 (т.1, а. с. 178).

В обгрунтування поважності причин не доставки потерпілого ОСОБА_3 на слідчі дії до міста Олександрії, прокурор, посилаючись на арк. 179, 180 т. 1 кримінального провадження вказав, що потерпілий перебував в лікувальному закладі, а тому слідчий ОСОБА_9 не надав згоди на його етапування, проте відповідно до наявних матеріалів кримінального провадження потерпілий в експертній установі був лише один день, а саме: 18.10.2016 року.

Про не доставку потерпілого ОСОБА_3 на слідчі дії до міста Олександрії також свідчать аркуші кримінального провадження № № 93- 95, т.1.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000054 від 19 серпня 2016 року на стадії досудового розслідування також не було допитано рятувальника з пляжу, працівників АЗС, пастирів, святителя та охоронців церкви, а також ОСОБА_10 щодо викрадення 10.08.2016 року потерпілого ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Крім того, не проведено допит прибиральниці Олександрійського ВП ГУНП, яка витирали кров у службовому кабінеті, після побиття потерпілого співробітниками поліції та не допитано начальника ІТТ ОСОБА_13 з приводу підстав перебування потерпілого в ІТТ з 10.08.2016 року по 16.08.2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Ст. 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом (ч. 1 ст. 22 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого (ч. 1 ст. 92 КПК України).

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 93 КПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантії забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Оцінюючи на предмет законності вказану постанову, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя Апеляційного суду Автономної Республіки Крим, апеляційного суду області, міст Києва та Севастополя.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий має право, зокрема оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 1 ст. 24 КПК України).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу (ч. 1 ст. 307 КПК України).

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути зокрема про скасування рішення слідчого чи прокурора (п.1 ч. 2 ст. 307 КПК України.

Отже, з`ясуванням фактичних даних слідчий суддя встановив, що постанова слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_5 від 29. 09. 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000054 від 19 серпня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України є невмотивованою, такою, що не містить відомостей про повноту слідчих дій, які б спрямовувалися на виконання завдання кримінального провадження, а саме щодо повного, швидкого і неупередженого розслідування кримінального правопорушення, тобто постанова є однобічною, формальною та такою, що винесена без об`єктивного дослідження обставин кримінального правопорушення, оскільки слідчим залишено поза увагою дослідження обставин, на які вказував потерпілий під час його допиту, а також не взято до уваги факт не доставки потерпілого для проведення слідчого експерименту з особою на території міста Олександрії Кіровоградської області та у приміщенні Олександрійського ВП ГУНП, з метою встановлення дійсних обставин застосування фізичної сили до особи з боку працівників поліції та обставин затримання і доставки особи до приміщення Олександрійського ВП, що в своїй сукупності тягне за собою обов`язок слідчого провести додатковий допит потерпілого.

З урахуванням зазначеного скарга потерпілого ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а постанова слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_5 від 29. 09. 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000054 від 19 серпня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 24, 303 - 307, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого задовольнити.

Скасувати постанову слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_5 від 29. 09. 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000054 від 19 серпня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Кримінальне провадження № 0000054 від 19 серпня 2016 року та дану ухвалу направити до прокуратури Кіровоградської області для подальшого розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_14