Справа №549/152/18
Провадження по справі №1-кп/538/58/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 квітня 2018 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, суд -
Відповідно до обвинувального акту 16.01.2018 року близько 12 години ОСОБА_5 , маючи пенсійну картку "ПриватБанку" № НОМЕР_1 належну ОСОБА_4 , яку останній добровільно передав ОСОБА_5 , назвавши йому пароль вказаної картки НОМЕР_2 , вирішив викрасти з неї гроші, реалізовуючи раптово виниклий злочинний умисел на викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, таємно викрав з пенсійної картки ОСОБА_4 гроші в сумі 1400 грн., продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_5 25.01.2018 року знову з картки належної ОСОБА_4 викрав гроші в сумі 1100 грн., якими розпоряджався на власний розсуд.
Таким чином, даним злочином ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_4 майнові збитки на загальну суму 2500 грн.
Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся та добровільно відшкодував завдані збитки.
27.03.2018 року між потерпілим ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України укладено угоду про примирення.
Згідно даної угоди обвинувачений та потерпілий дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, який повинен понести обвинувачений ОСОБА_5 , у виді громадських робіт на строк сто годин.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому. Сторони просять затвердити угоду.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України.
При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені йому п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпілий ОСОБА_4 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди. Підстав для відмови у затвердженні угоди, судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами відповідно до угоди про примирення від 27 березня 2018 року покарання у виді громадських робіт на строк сто годин.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.
Речові докази: сім картку червоного кольору оператора мобільного зв"язку ПрАТ МТС, та картку для виплат "ПриватБанк" "MasterCard Debit" № НОМЕР_1 строком дії 10/17, які до вирішення кримінального провадження передано на зберігання потерпілому ОСОБА_4 , передати за належністю власнику ОСОБА_4 .
Цивільний позов не заявлений.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Лохвицький районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1