Справа № 278/1988/17
В И Р О К
Іменем України
18 жовтня 2017 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, працюючого вантажником ТОВ Житомиртепломаш, одруженого, маючого на утримані малолітнього сина, не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:
Наприкінці жовтня 2016 року у невстановлений день близько 23 години ОСОБА_4 перебував за своїм місцем проживання, де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій умисел, в цей день та час ОСОБА_4 підійшов до будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_5 , впевнившись в тому, що його дії ніким не будуть викриті, через дощате перекриття даху проник всередину гаражу, через який потрапив у вказаний будинок, звідки таємно викрав три плити OSB розміром 2,50*1,90 м (один лист) ціною 120 грн. кожна, а всього майна ОСОБА_5 на загальну суму 360 грн., яким у подальшому розпорядився на власний розсуд.
Наприкінці листопада 2016 року в невстановлений день близько 23 години ОСОБА_4 перебував за своїм місцем проживання, де у нього виник умисел на повторне таємне викрадення майна з будинку ОСОБА_5 за вищевказаною адресою. Реалізуючи свій умисел, в цей день та час ОСОБА_4 підійшов до зазначеного будинку ОСОБА_5 , впевнившись в тому, що його дії ніким не будуть викриті, через незачинені двері проник всередину будинку, звідки таємно повторно викрав три плити OSB розміром 2,50*1,90 м (один лист) ціною 130 грн. кожна та дві пачки вагонки шириною 10 см довжиною 6 м ціною 600 грн. кожна, а всього майна ОСОБА_5 на загальну суму 1590 грн., яким розпорядився на власний розсуд.
На початку березня 2017 року в невстановлений день близько 23 години ОСОБА_4 перебував за своїм місцем проживання, де у нього виник умисел на повторне таємне викрадення майна з будинку ОСОБА_5 за вищевказаною адресою. Реалізуючи свій умисел, в цей день та час ОСОБА_4 підійшов до зазначеного будинку ОСОБА_5 , впевнившись в тому, що його дії ніким не будуть викриті, вийнявши з тильних дверей будинку металевий прут, проник всередину будинку, звідки таємно повторно викрав тринадцять листків гіпсокартону стінового розміром 2,50*1,25 м (один лист) ціною 70 грн. кожний, а всього майна ОСОБА_5 на загальну суму 910 грн., яким розпорядився на власний розсуд.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованих діяннях визнав повністю, підтвердив вищенаведені обставини, показав, що викрадав майно у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, оскільки в той час не працював, має на утриманні малолітню дитину, на утримання якої і витрачав вартість викраденого майна, у вчиненому кається.
Беручи до уваги, що зазначені обставини ніким не оспорювалися, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав їх встановленими в судовому засіданні та вважав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, що характеризують його особу.
Суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена, і кваліфікує його діяння за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло та інше приміщення, вчинене повторно.
При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК України суд враховує, що злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, є тяжким корисливим злочином, обвинувачений вчинив три епізоди таких діянь.
ОСОБА_4 не судимий, працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, є активне сприяння розкриттю злочину. Суд також враховує повне визнання обвинуваченим своєї вини. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.
З урахуванням наведеного, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , безальтернативного характеру санкції ч. 3 ст. 185 КК України, суд призначає покарання у виді позбавлення волі. Разом з тим, беручи до уваги відсутність обтяжуючих та наявність пом`якшуючої покарання обставини, позицію державного обвинувача та потерпілого, який на суворості покарання не наполягав, суд дійшов висновку, що обвинувачений не є суспільно небезпечним, і його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому на підставі ст. 75 КК України звільняє обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, що буде достатнім для запобігання вчиненню нових злочинів.
Позовні вимоги потерпілого (з урахуванням змін та доповнень) щодо відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, визнані обвинуваченим, виходячи з принципу змагальності, суд задовольняє в повному обсязі. Вирішуючи позов в частині стягнення з обвинуваченого моральної шкоди, заподіяної злочином, суд вважає ці вимоги також обґрунтованими, однак беручи до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_4 діяння, глибину душевних страждань потерпілого, пов`язаних із цим, а також керуючись принципами справедливості й розумності, задовольняє названі вимоги частково.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом позову потерпілого, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд стягує з обвинуваченого сплачений потерпілим та документально підтверджений судовий збір у сумі 400 грн., а також 240 грн. в дохід держави.
Речові докази підлягають залишенню у розпорядженні власника.
Підстав для обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу не вбачається.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді чотирьох років двох місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням протягом двох років семи місяців іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з цим органом.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирати.
Цивільний позов потерпілого задовольнити частково. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_5 4 936 грн. 60 коп. матеріальної шкоди та 2000 грн. моральної шкоди, заподіяних злочином.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 судовий збір у сумі 400 грн. Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір в розмірі 240 грн.
Після набрання вироком законної сили речові докази: 5 листків гіпсокартону, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити в його розпорядженні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору і потерпілому.

Суддя ОСОБА_1