ВИРОК
Іменем України
15.12.2017 Франківський районний суд м. Львова в складі:
Головуючого- судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003805 від 15.12.2015, про обвинувачення:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, розлученого, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого, вироком Галицького районного суду м. Львова від 28.03.2016 за ч.2, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 12.01.2012 за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, суд,-
в с т а н о в и в :
обвинувачений ОСОБА_7 14.12.2015, близько 17:10 год., перебуваючи у приміщенні магазину «Наш Край» за адресою: м. Львів, вул. Наукова, 69 «а» маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів шляхом вільного доступу, вчинив крадіжку ноутбука марки «НР» білого кольору, що належить потерпілому ОСОБА_4 . Загальна вартість викраденого становить 4 999,00 гривень.
Крім цього, 20.01.2016 близько 19:30 год. ОСОБА_7 , перебуваючи у маршрутному таксі №23 по вул. Виговського у м. Львові, помітив у верхньому одязі потерпілої ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Нокія Люмія 535». Відтак, виник умисел на викрадення мобільного телефону. Переконавшись що ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з правої кишені верхнього одягу потерпілої ОСОБА_8 таємно викрав мобільний телефон марки «Нокія Люмія 535» НОМЕР_1 . Заволодівши викраденим, вийшов з маршрутного таксі на зупинці громадського транспорту по вул. Наукова у м. Львові та виключив викрадений, мобільний телефон, вийнявши з нього сім карту мобільного оператора. Своїм кримінально караним діянням завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 3 000 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав повністю та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Разом з тим, у вчиненому щиро розкаявся, пояснив, що бажає стати на шлях виправлення та просить суворо не карати. Позовні вимоги потерпілої визнав повністю.
В судове засідання потерпіла ОСОБА_8 не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі. Претензій до обвинуваченого ОСОБА_7 не має, просить останнього суворо не карати.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 щодо призначення покарання обвинуваченому поклався на розсуд суду. Заявлений цивільний позов підтримав та просив суд стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 завдані збитки в розмірі 4 999 гривень.
Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що останні правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, вислухавши думку учасників судового розгляду, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів у справі.
Оцінюючи зібрані у справі докази, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_7 своїми умисними діями повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а тому його дії правильно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 185 КК України.
Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, котрий неодружений, не працюючий, та стан здоров`я обвинуваченого відповідно до довідки Комунального закладу Львіського обласного центру з профілактики та боротьби зі СНІДОМ від 15.12.2015 є ВІЛ - інфікованим, раніше судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

З урахуванням вищенаведених обставин суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, оскільки таке сприятиме виправленню та перевихованню останнього. Відтак покарання обвинуваченому ОСОБА_7 слід призначити в межах санкції статті, за якими кваліфіковані кримінальні правопорушення у виді позбавлення волі із застосуванням вимог ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання згідно з вироком Галицького районного суду м.Львова від 28.03.2016.

Вирішуючи питання заявленого цивільного позову ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди на загальну суму 4 999 грн., суд вважає такий підставним та обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення в повному обсязі.

З наведених міркувань та керуючись ст.ст.373, 374, 376 КПК України ,суд, -

з а с у д и в :
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання згідно з вироком Галицького районного суду м. Львова від 28.03.2016, остаточно призначити покарання ОСОБА_7 у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. 72 КК України, строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з часу фактичного затримання, тобто з 19.02.2016.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_4 4 999 (чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень на відшкодування матеріальних збитків.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок виготовлено у нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя ОСОБА_1