печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.09.2017 року Печерський районний суд м. Києва в складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
19.07.2017 року ОСОБА_4 приблизно о 09.45 год. перебуваючи у кабінеті флюорографії відділення флюорографії Головного військового госпіталю МО України, за адресою: м. Київ, пров. Госпітальний, 18, помітив на вішалці з одягом, чоловічу сумку чорного кольору. Заглянувши до неї, ОСОБА_4 побачив шкіряний гаманець чорного кольору та у нього виник злочинний умисел, спрямований на його таємне викрадення.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи; суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих спонукань, упевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, підійшов до вішалки з одягом, на якій висіла чоловіча сумка чорного кольору та забрав з неї шкіряний гаманець чорного кольору, в якому знаходились грошові кошти в сумі 805 грн. та документи на ім`я ОСОБА_5 , після чого, вказану сумку передав лікарю рентгенологу ОСОБА_6 , а сам гаманець з грошовими коштами та документами забрав, з собою, після чого залишив місце скоєння злочину.

У подальшому, ОСОБА_4 не маючи наміру повертати таємно викрадені грошові кошти в сумі в сумі 805 грн. потерпілому, забрав їх собі, а сам гаманець з документами віддав охоронцю Головного військового госпіталю МО України ОСОБА_7 , та покинув військовий госпіталь, тобто розпорядився викраденим майном на власний розсуд та таким чином довів свій злочинний умисел до завершення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення відповідно до пред`явленого обвинувачення, та зазначив, що 19.07.2017 року перебуваючи на плановому лікуванні у військовому госпіталі, зайшовши в рентген кабінет та знаходячись в ньому помітив на вішалці сумку чорного кольору, заглянув в неї та побачив гаманець, який забрав собі, а сумку він передав лікарю. В подальшому гроші в сумі 805 грн. він забрав собі, а документи і гаманець він передав охоронцю госпіталю. Також обвинувачений зазначив, що щиро кається у вчиненому та зробив для себе відповідні висновки.

В судовому засіданні, у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів у справі, а саме: показів потерпілого, свідків та письмових доказів, оскільки фактичні обставини нікім не оспорюються та відсутні сумніви стосовно добровільності та істинності позиції учасників судового провадження.

Оцінюючи докази зібрані в судовому засіданні, суд находить винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведеною.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість скоєного ним кримінального правопорушення, те що воно відноситься до злочинів середньої тяжкості, є умисним та корисливим, особу обвинуваченого, який вину свою визнав повністю, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, на спеціальних обліках не перебуває, має постійне місце проживання, одружений та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання та попередньої служби, є пенсіонером, інвалідом ІІ групи, приймав участь в АТО.

У відповідності до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого - є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданих збитків.

У відповідності до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Враховуючи наведене вище, думку прокурора, щодо міри покарання обвинуваченому та відсутність шкоди завданої кримінальним правопорушенням, суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати покарання у виді штрафу в межах санкції статті, оскільки зазначене покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання останнього, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази: грошові кошти в сумі 805 грн., які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити потерпілому ОСОБА_5 за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва, через районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1