Справа № 333/5704/17
Провадження №1-кс/333/1156/17

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2017 року м. Запоріжжя Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого Комунарського ВП

Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, клопотання слідчого Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області ОСОБА_4 про тимчасовий доступ у кримінальному провадженні №0002503 від 16.06.2016 року та додані до нього матеріали, -
ВСТАНОВИВ:
29.09.2017 року слідчий Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про призначенням та проведенням позапланової ревізії.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 15.06.2016 до Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшла заява від генерального директора Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів про те, що

в ході проведення виїзної позапланової перевірки діяльності філії «Запорізький державний обласний навчально-курсовий комбінат» за період з 01.01.2014 року по 31.03.2015 року було встановлено, що директор вищезазначеної філії державного підприємства ОСОБА_5 , діючи умисно, шляхом зловживання своїм службовим становищем, заволодів грошовими коштами філії в сумі 39 470,00 гривень.

Згідно із Актом від 20.05.2016 проведення позапланової перевірки діяльності філії «ЗДОНКК» УДП «Укрінтеравтосервіс» комісією встановлено та зафіксовано конкретні факти зловживання службовим становищем директором філії «ЗДОНКК» ОСОБА_5 , внаслідок чого УДП «Укрінтеравтосервіс» зазнало прямих збитків на суму 39.470,00 грн., збитків майбутніх періодів у сумі 5.920,00 грн., а також створив штрафонебезпечну для підприємства ситуацію. Період проведення ревізії: з 01.01.2014 року по 31.03.2015 року включно. Предмет перевірки: додержання вимог законодавства України під час проведення внутрішніх фінансових операцій (видача грошових коштів під звіт).

Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 засвідчив, що із вищевказаним Актом він не погоджується, так як грошові кошти у загальній сумі 49.945,00 грн. (встановлені Актом) були дійсно ним отримані від бухгалтера Філії на виплату йому заробітної плати та придбання автомобільних деталей, а також оплати інших потреб підприємства. Звіти про витрати отриманих

підзвітних грошових коштів він не складав, так як вважав, що побідні документи складає бухгалтер філії. Вказані звіти однозначно складалися, так як він їх підписував.

Допитана в якості свідка ОСОБА_6 засвідчила, що вона, як бухгалтер Філії, за вказівкою головного бухгалтера ОСОБА_7 складала видаткові касові ордери, підписувала їх у ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , після чого видавала нарочно ОСОБА_5 під підпис касові грошові кошти під звіт. Вказані звіти ОСОБА_5 про витрату грошових коштів до бухгалтерії не

надавав.

Допитана в якості свідка ОСОБА_8 засвідчила, що вона, як бухгалтер Філії, видавала за вказівкою головного бухгалтера ОСОБА_7 директорові ОСОБА_5 тільки заробітну плату. Також за вказівкою ОСОБА_7 вона назад приймала видану заробітріу плату від ОСОБА_5 .

На якій підставі ОСОБА_5 повертав заробітну плату - їй не відомо. Підзвітні грошові кошти ОСОБА_5 нею не видавалися.

Допитана в якості свідка ОСОБА_7 засвідчила, що під час виконання нею своїх обов`язків головного бухгалтера був чинним нормативно-правовий документ, відповідно до якого дозволявся готівковий розрахунок у сумі 10.000,00 грн. на день. На підставі викладеного на прохання директора ОСОБА_5 за період часу з 2014 року по 31.03.2015 вона неодноразово надавала розпорядження бухгалтерам ОСОБА_6 та ОСОБА_8 видавати йому необхідну суму грошових коштів для потреб підприємства. На наступний день ОСОБА_5 зобов`язаний був надавати до бухгалтерії авансові звіти про використані підзвітні грошові кошти, чого він ніколи не робив. Також були випадки, коли ОСОБА_5 прохав видати йому аванс заробітної плати з каси з

наступних його поверненням. Необхідна сума видавалася на підставі видаткових касових ордерів з подальшим її поверненням на підставі прибуткових касових ордерів.

Допитана в якості свідка ОСОБА_9 (діючий головний бухгалтер Філії) засвідчила, що за результатами перевірки ОСОБА_5 звільнено із займаної посади. На теперішній час заборгованість, виявлена під час перевірки, ОСОБА_5 не сплачена.

Відповідно до вищевказаного Акту від 20.05.2016 згідно із підпунктом 170.9.2 пункту 170.9 статті 170 Податкового кодексу України звіт про використання коштів, виданих під звіт, подається за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та митну політику, до закінчення п`ятого банківського дня, що настає за днем, у якому платник податку (директор Філії ОСОБА_5 ), зокрема, завершує виконання окремої цивільно-правової дії за дорученням та за рахунок особи, що видала кошти під звіт (УДП «Укрінтеравтосервіс»), як юридична особа. В ході вивчення наданих комісії документів, в тому числі бухгалтерських та фінансових, комісією не виявлено ні звітів про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт (форма, яка діяла в період, що перевіряється, затверджена наказом Міністерства доходів і зборів України від 24.12.2013 № 845, форма, яка діє в поточному періоді (чинна), затверджена наказом Міністерства фінансів України від 28.09.2015 №841), ні розпорядчих актів підприємства (як юридичної особи), які є підставою для вчинення відповідної цивільно-правової дії. Таким чином, комісією встановлений факт неправомірного отримання грошових коштів без послідуючого оформлення відповідних звітів. Враховуючи суму коштів, які повернуті директором Філії ОСОБА_5 , загальна кількість неправомірно отриманих коштів становить 39.470,00 грн. Окремо робиться наголос на те, що станом на 20.05.2016 року вся сума неповернутих коштів є додатковим доходом директора Філії ОСОБА_5 , з якого підприємство, як податковий агент, має сплатити податок з доходів фізичних осіб у розмірі 5.920,00 грн.

На підставі зазначеного, орган досудового розслідування приходить до висновку, що з метою подальшого встановлення суми спричиненої майнової шкоди, внаслідок проведення судово-економічної експертизи, а також спростування чи підтвердження фактів, викладених у Акті від 20.05.2016 року проведення позапланової перевірки діяльності філії «ЗДОНКК» УДП «Укрінтеравтосервіс», необхідно призначити та провести позапланову ревізію фінансово-господарської діяльності Філії «Запорізький державний обласний навчально-курсовий комбінат» УДП «Укрінтеравтосервіс».

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримала з підстав, викладених у ньому.

Вислухавши доводи і пояснення слідчого, дослідивши клопотання і додані до нього матеріали у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вказаного клопотання слідчого виходячи з наступного.
Пунктом 18 статті 3 КПК України визначено, що слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Тобто, за змістом вказаної норми однією з головних функцій слідчого судді є насамперед здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження під час досудового розслідування.
Відповідно до вимог ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (КПК України). Тобто, враховуючи сферу дії принципу диспозитивності, процесуальний закон чітко зазначає, у який спосіб суд, слідчий суддя вирішують питання. Отже, слідчий суддя має вирішувати питання, які віднесені до його повноважень процесуальним законом і саме в спосіб, передбачений процесуальними нормами.
Вирішуючи заявлене клопотання слідчого, суд виходить з того, що питання щодо призначення та проведення позапланової ревізії не охоплюється повноваженнями слідчого судді, які мають реалізовуватися в спосіб, передбачений процесуальним законом. Крім того, заявлене клопотання не стосується ані заходів забезпечення кримінального провадження, ані слідчих дій, ані негласних слідчих дій.
Також, КПК України не передбачає права слідчого, прокурора на звернення до слідчого судді з клопотанням про призначення (проведення) позапланової виїзної перевірки, а також відсутня процесуальна процедура розгляду такого виду клопотань.
Відповідно до правової позиції, викладеної в Рішенні Європейського суду з прав людини «Михайлюк та Петров проти України» від 10.12.2009 року (п.25 Рішення), зазначається, що вираз «згідно із законом» насамперед вимагає, щоб оскаржуване втручання мало певну підставу в національному законодавстві, а також це законодавство повинно відповідати принципу верховенства права.
Частиною 2 ст.93 КПК України передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій, та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК, і не містить окремого права прокурора, слідчого звертатися до слідчого судді з даними клопотаннями.
Приймаючи до уваги вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні вказаного клопотання.

Керуючись ст.ст. 3, 26, 93, 94, 370, 372 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом пяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області.
Слідчий суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя ОСОБА_1