Справа № 208/4936/12
Постанова
Іменем України
"15" листопада 2017 р.

Калинівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

підсудного ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Калинівка кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4 в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Калинівського районного суду Вінницької області знаходиться кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_4 в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України.

В ході розгляду вищезазначеної справи прокурор Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою про відвід судді, мотивованою тим, що 15.04.2013 року суддя ОСОБА_1 , в зв`язку із вступом в дію КПК України (в редакції 2012 року) розглядав скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого прокуратури Калинівського району від 26.03.2013 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №00000123. Слідчим перевірялись доводи ОСОБА_4 по факту його незаконного затримання, що проведено працівниками міліції 18.09.2012 року без складання протоколу затримання, можливого порушення права на захист останнього. В зв`язку з тим, що слідчим не було встановлено порушень прав ОСОБА_4 під час цого затримання, відповідно ним було прийнято рішення щодо закриття кримінального провадження, законність висновку слідчого підтверджено ухвалою слідчого судді ОСОБА_1 .

Таким чином, у кримінальній справі, що наразі перебуває в провадженні судді ОСОБА_1 , суддя приймав рішення щодо законності дій працівників поліції 18.09.2012 року та можливого порушення права на захист обвинуваченого. За таких обставин суддя ОСОБА_6 підлягає відводу у вказаній кримінальній справі відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.54 КПК (в редакції 1960 року).

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора ОСОБА_3 .

Адвокат підсудного ОСОБА_5 при вирішенні питання щодо відводу сідді ОСОБА_1 покладається на думку суду.

Заслухавши думку учасників судового поцесу, дослідивши матеріали кримінальної справи, суд прийшов до висновку про задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.54 КПК України (в ред.1960 року) визначено обставини, що виключають участь судді в розгляді справи. Так, п. 4 ч.1 даної статті передбачено, що суддя не може брати участь в розгляді кримінальної справи при наявності інших обставин, які викликають сумнів в об`єктивності судді.

Оцінюючи доводи заяви про відвід, судом взято до уваги пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» № 8 від 13.06.2007, яким передбачено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так, у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).

У п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді», схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Наведенні прокурором ОСОБА_3 обставини в заяві про відвід судді можуть викликати об`єктивні сумніви в неупередженості судді, що в свою чергу, з врахуванням вимог практики Європейського суду з прав людини та принципів справедливості, гарантування права на справедливий судовий розгляд неупередженим та безстороннім судом, суд приходить до висновку про задоволення заяви про відвід.

Відповідно до ст.16-2 КПК України кримінальна справа підлягає передачі в порядку обов`язкової реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду для визначення іншого судді.

На підставі викладеного, керуючись ст.16-2, ч.1 п.4 ст.54, ст.57 КПК України ( в редакції 1960 року), суд-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву прокурора Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про відвід судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 у кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_4 в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, задовольнити.

Кримінальну справу передати до канцелярії Калинівського районного суду для обов`язкової реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду для визначення іншого судді.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: