АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/654/17 Справа № 711/8840/17 Категорія: ст.ст. 176, 181 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали клопотання за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7 та його захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 жовтня 2017 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовськ Російської Федерації, громадянина України, працюючого на посаді директора Комплексу відпочинку «Пуща-Водиця» Державного управління справами, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 197-1, ч. 2 ст. 197-1, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 197-1, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 197-1, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 197-1, ч. 5 та ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 197-1, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України,

застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби строком на 60 днів, тобто з 13.10.2017 до 12.12.2017 включно та покладено обов`язки, передбачені п.п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, -

в с т а н о в и л а :
В провадженні СВ прокуратури Черкаської області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001998 від 25.09.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 197-1, ч. 2 ст. 197-1, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 197-1, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 197-1, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 197-1, ч. 5 та ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 197-1, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 перебуваючи на посаді директора KB «Пуща-Водиця», будучи службовою особою, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_11 , який з 05.09.2006 по 03.11.2010 обіймав посаду заступника Генерального прокурора України, а з 04.11.2010 по 04.10.2013 посаду першого заступника Генерального прокурора України, і які відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2003 № 1210 «Про обслуговування будинками відпочинку «Конча-Заспа» та Пуща-Водиця» окремих категорій посадових осіб і пенсіонерів» давали йому право на користування приміщеннями в будинках відпочинку Державного управління справами (2 кімнати), надано право лише на користування приміщеннями будинку під АДРЕСА_2 , діючи умисно, в інтересах ОСОБА_12 і у групі з останнім та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, за попередньою змовою між собою, з метою сприяння ОСОБА_13 у здійсненні ним під виглядом «реконструкції» на території KB «Пуща-Водиця» незаконного, самовільного будівництва нового індивідуального житлового будинку АДРЕСА_3 та допоміжних споруд, які належать до нього на самовільно зайнятій земельній ділянці на території KB «Пуща-Водиця», свідомо не вживаючи заходів щодо усунення порушень законів та нормативно-правових актів ОСОБА_14 та з метою сприяння у подальшій протиправній легалізації таких об`єктів нерухомості, зловживаючи своїм службовим становищем всупереч інтересам служби, вимогам законодавства, нормативно-правовим актам та державним будівельним нормам і правилам, вчинив в період 2008-2010 років зловживання службовим становищем, тобто умисне використання свого службового становища всупереч інтересам служби, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, що завдало тяжких наслідків охоронюваним законом державним інтересам; видачі завідомо неправдивих офіційних документів; у пособництві самовільного зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її власнику, вчиненого за попередньою змовою групою осіб; у пособництві самовільного зайняття земельної ділянки групою осіб; у пособництві самовільного будівництва будівель на самовільно зайнятій земельній ділянці, яким завдано значної шкоди її власнику, за попередньою змовою групою осіб; у пособництві вчинення дій, спрямованих на приховання незаконного походження нерухомого майна, а так само набуття, володіння таким майном, одержаним внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, за попередньою змовою групою осіб.

Унаслідок вищевказаних злочинних дій директора KB «Пуща-Водиця» ОСОБА_7 та заступника, а в подальшому першого заступника Генерального прокурора України ОСОБА_12 , які виразились у грубому порушенні ними вимог природоохоронного, будівельного та земельного законодавства під час самовільного зайняття земельної ділянки площею 1.0457 га, яка розташована на території KB «Пуща-Водиця» за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, 150, самовільного будівництва на ній індивідуального житлового будинку № 46 та інших господарських будівель і споруд, які відносяться до нього, державі завдано шкоду в розмірі 1 238 448 (один мільйон двісті тридцять вісім тисяч чотириста сорок вісім) гривень 01 копійка, що підтверджується висновком експертів за результатами проведення комісійної судової інженерно-екологічної експертизи від 31.08.2017 № 2958/17-48/14510/17-48, і яка в 250 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, та є тяжкими наслідками.

12.10.2017 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 197-1, ч. 2 ст. 197-1, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 197-1, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 197-1, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 197-1, ч. 5 та ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 197-1, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України.

13.10.2017 старший прокурор групи прокурорів - заступник Генерального прокурора ОСОБА_15 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави в сумі 1 млн. 240 тис. грн. та покладанням відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Дане клопотання вмотивовано тим, що матеріали кримінального провадження містять достатні данні, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, якими обґрунтовується необхідність обрання щодо останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тому, з урахуванням суспільної небезпечності вчиненого, інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню ризиків, зазначених в клопотанні, та не забезпечать виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

13.10.2017 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси відмовлено в задоволенні даного клопотання старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_15 та застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною залишати місце реєстрації та фактичного проживання житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 днів, тобто до 12.12.2017 включно та покладено обов`язки, передбачені п.п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвала слідчого судді вмотивована тим, що при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 прокурором доведено обставини, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, однак не доведено неможливість застосування щодо останнього більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам наявним в кримінальному провадженні, що, з урахуванням характеризуючих даних на підозрюваного, положень Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, є підставою для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

В апеляційній скарзі сторона захисту в особі підозрюваного ОСОБА_7 та його захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 порушує питання про скасування ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, зокрема ст.ст. 2,7-9,12,17,26,177-178,194,196 КПК України, яке перешкодило слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення за результатами розгляду клопотання, та просить провадження за клопотанням не уповноваженої службової особи, яка не є стороною кримінального провадження заступника Генерального прокурора України ОСОБА_15 від 12.10.2017, закрити.

Апелянти зазначають, що слідчим суддею при вирішенні клопотання не враховано, що ОСОБА_7 не набув статусу підозрюваного або обвинуваченого в кримінальному провадженні, а тому застосування щодо нього запобіжного заходу суперечить вимогам ст. 177 КПК України.

Крім того, вказують, що клопотання про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу, як і повідомлення про підозру, внесено заступником Генерального прокурора, поза межами наданих йому законом повноважень в кримінальному провадженні № 0001998. Звертають увагу, що до 10.10.2017 розслідування даного кримінального провадження здійснювалося слідчими Генеральної прокуратури України, а в подальшому було доручено слідчим СВ прокуратури Черкаської області, а тому, на момент пред`явлення підозри та звернення з клопотанням про застосування запобіжного заходу, органом досудового розслідування в кримінальному провадженні був слідчий підрозділ прокуратури Черкаської області і єдиною службовою особою, уповноваженою визначати прокурора-процесуального керівника після 10.10.2017 є прокурор Черкаської області. Більш того, стверджують, що 11.10.2017 в.о. начальника СВ прокуратури Черкаської області Хоміком винесено постанову про створення слідчої групи в кримінальному провадженні 0001998, включивши до її складу одного підпорядкованого слідчого СВ прокуратури області та сімох слідчих Генеральної прокуратури України, тобто осіб, які не лише не підпорядковані керівнику слідчого органу, а й являються слідчими слідчого підрозділу вищого рівня слідчого органу, якому заступником Генерального прокурора України ОСОБА_15 досудове розслідування не доручалось.

Також, стверджують, що інкриміновані ОСОБА_7 дії та факти ні в момент їх вчинення, а ні після цього не являли і на даний момент не являють склад злочину, оскільки здійснення реконструкції з будівництвом будинку АДРЕСА_3 було здійснено з отриманням всіх необхідних дозвільних документів, зокрема дозвіл на проектування та реконструкцію КВ «Пуща-Водиця» надано розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради № 1241 від 12.09.2008 за підписом міського Голови Черновецького. Посилання заступника Генерального прокурора України на те, що зазначений дозвіл скасовано 21.09.2017 Київським міським Головою ОСОБА_16 , на думку апелянтів, є нікчемним та таким, що суперечить рішенню Конституційного Суду України №7-рп/2009 від 16.04.2009 у справі № 1-9/2009, оскільки неможливо скасувати ненормативний акт органу місцевого самоврядування, який вже виконано.

Крім того, сторона захисту звертає увагу суду апеляційної інстанції на протиправну процесуальну поведінку слідчих і прокурорів Генеральної прокуратури України, які в незаконний спосіб намагалися викликати ОСОБА_7 , незважаючи на стан його здоров`я, без зазначення процесуального статусу, до Генеральної прокуратури України 12.10.2017 нібито для участі у слідчих діях в межах кримінального провадження, де протримали з 16 до 21 години, вручаючи повідомлення про підозру та готуючи матеріали клопотання про запобіжний захід.

Захисник ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомив про поважні причини свого неприбуття, що, з урахуванням присутності в судовому засіданні інших захисників підозрюваного ОСОБА_7 - адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які також являються апелянтами, не є перепоною для розгляду провадження по суті заявлених апеляційних вимог. При цьому, учасники судового провадження, в тому числі сторона захисту, не заперечували проти апеляційного перегляду оскаржуваного рішення за відсутності адвоката ОСОБА_10 .

Заслухавши доповідь судді, думки підозрюваного ОСОБА_7 та його захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в підтримку заявлених ними апеляційних вимог та задоволення їх в повному обсязі, міркування прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення апеляційних вимог сторони захисту, вивчивши матеріали клопотання, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона до задоволення не підлягає з наступних підстав.

За змістом ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1-5 ч. 1 зазначеної вище статті.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, на виконання вимог ч.ч.1, 2 ст.194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, а також вагомість наявних доказів, якими такі обставини обґрунтовуються.

Одним із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України є домашній арешт, який, полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч.ч. 2, 6 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. ст.177, 178 КПК України.

Відмовляючи в задоволенні клопотання заступника Генерального прокурора ОСОБА_15 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а в подальшому застосовуючи запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, слідчий суддя в повній мірі дотримався норм міжнародного права та кримінального процесуального закону.

Зокрема, слідчим суддею обґрунтовано встановлено, що не зважаючи на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 (в редакції від 15.04.2008), ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 (в редакції від 15.04.2008), ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 197-1, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 197-1, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 197-1, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 209 (в редакції від 18.05.2010) КК України, достатніх підстав для обрання щодо нього виняткового запобіжного заходу у вигляді взяття під варту не вбачається, оскільки перевірені матеріали клопотання вказують на те, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, наявним в кримінальному провадженні та не забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

За вказаних обставин, слідчий суддя, з урахуванням даних про особу підозрюваного, зокрема, його віку та стану здоров`я, відсутності судимості та відомостей про притягнення до відповідальності, наявності сталих соціальних зв`язків, позитивних характеристик за місцем проживання і роботи, працевлаштованості та матеріального стану, дійшов правильного висновку про те, що належну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 може забезпечити інший запобіжний захід - не пов`язаний із взяттям його під варту, зокрема домашній арешт у певний період доби, що в даному випадку, відповідає меті застосування запобіжного заходу та забезпечить виконання останнім покладених процесуальних обов`язків, а також буде запобігати можливим ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, з чим колегія суддів цілком погоджується.

Що стосується апеляційних доводів сторони захисту, то колегія суддів виходить з наступного.

Згідно матеріалів клопотання, 12.10.2017 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 197-1, ч. 2 ст. 197-1, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 197-1, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 197-1, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 197-1, ч. 5 та ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 197-1, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України, крім того, вручено повідомлення про підозру, пам`ятку про процесуальні права та обов`язки, оголошено та роз`яснено його права в якості підозрюваного, а тому доводи сторони захисту про те, що на момент звернення з клопотанням про застосування запобіжного заходу, ОСОБА_7 не набув відповідного статусу підозрюваного в кримінальному провадженні, є недоречними.

При цьому, колегія суддів бере до уваги, що зміст наданих як слідчому судді місцевого суду, так і колегії суддів апеляційного суду, матеріалів досудового розслідування, зокрема: протоколів допиту свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та представника потерпілого ОСОБА_29 ; протоколів огляду домоволодіння № 46 та витягу із статті інтернет-видання «Українська правда» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 22.06.2009; інформації Департаменту земельних ресурсів КМДА, Департаменту містобудування та архітектури КМДА, Держгеокадастру, ДП «Інститут Генерального плану міста Києва», Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища; висновок експертів КНДІСЕ від 17.10.2016 № 23059/15-41 за результатами проведення комплексної земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи, висновок експертів КНДІСЕ від 10.05.2017 № 11591/16-42/11592/16-43/8054-8058/17-42 за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи; висновку експертів КНДІСЕ від 31.08.2017 № 2958/17-48/14510/17-48 за результатами проведення комісійної судової інженерно-екологічної експертизи; висновку експертів КНДІСЕ за результатами проведених судово-почеркознавчих експертиз; інших матеріалів кримінального провадження, вказує на причетність ОСОБА_7 до вчинення злочинів, стосовно яких йому висунута підозра, що відповідає поняттю «обґрунтована підозра», яке надає ЄСПЛ у змісті рішення «Нечипорук і Йонкало проти України». Тому, твердження апелянтів на необґрунтованість підозри ОСОБА_7 та відсутність в його діях складу інкримінованих йому злочинів, до задоволення не належать як такі, що не узгоджуються з матеріалами клопотання.

Не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення і твердження апелянтів про те, що клопотання про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу, як і повідомлення про підозру, внесено заступником Генерального прокурора, поза межами наданих йому законом повноважень в кримінальному провадженні № 0001998.

Як вбачається з матеріалів клопотання, Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001998 від 25.09.2015 за фактами заволодіння упродовж 2007-2015 років об`єктами нерухомості, які перебували на балансі комплексу відпочинку «Пуща-Водиця» Державного управління справами та зловживанням службовим становищем посадовими особами Державного управління справами і Київської міської державної адміністрації, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України.

Відповідно до копії постанови про доручення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування від 10.10.2017, наданої прокурором, заступником Генерального прокурора ОСОБА_15 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001998 від 25.09.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.2 ст. 364, ч. 3 ст. 197-1 КК України, доручено слідчим слідчого відділу прокуратури Черкаської області.

Крім того, постановою заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_30 від 11.10.2017 призначено прокурора у кримінальному провадженні № 0001998 від 25.09.2015 заступника Генерального прокурора ОСОБА_15 та доручено останньому процесуальне керівництво досудовим розслідуванням.

З огляду на викладене, з урахуванням положень ст. 36 КПК України, заступник Генерального прокурора ОСОБА_15 був наділений повноваженнями пред`являти підозру та звертатися з клопотанням про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного в кримінальному провадженні № 0001998 від 25.09.2015.

Посилання сторони захисту на протиправну процесуальну поведінку слідчих і прокурорів Генеральної прокуратури України, які в незаконний спосіб намагалися викликати ОСОБА_7 12.10.2017 до Генеральної прокуратури України, незважаючи на стан його здоров`я, без зазначення процесуального статусу, нібито для участі у слідчих діях в межах кримінального провадження, не стосуються предмету даного апеляційного оскарження. Вказані аспекти недопустимості дій по відношенню до підозрюваного мають бути предметом розгляду відповідного кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 181, 193, 194, 404, 405, п. 1 ч. 3 ст. 407, ст.ст. 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 та його захисників адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 жовтня 2017 року, якою клопотання старшого прокурора групи прокурорів заступника Генерального прокурора України ОСОБА_15 залишено без задоволення та обрано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід - домашній арешт протягом часу в період доби з 19 години до 06 години наступного дня, залишити без задоволення, а ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 жовтня 2017 року, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :