460/2979/17
1-в/465/95/18
У Х В А Л А
судового засідання

02.03.2018 року Франківський районний суд м.Львова в складі

головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові заяву КЗ ЛОР"ЛОКПЛ" про продовження застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 , який скоїв суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.3 ст.186 КК України,-
в с т а н о в и в :
Заступник головного лікаря з експертизи Комунального закладу Львівської обласної ради Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня ОСОБА_6 звернувся в суд із заявою про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з звичайним наглядом відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 , який скоїв суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.3 ст.186 КК України.

В обґрунтування своєї заяви посилаючись на те, що 17 серпня 2017 року, шляхом переведення з Львівської установи виконання покарань (№ 19), пацієнта ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було госпіталізовано та поміщено до 23-го відділення закладу на підставі та для виконання ухвали Яворівського районного суду Львівської області від 31 липня 2017 року про застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, що на даний час продовжує виконуватись.

В результаті проведеного комплексного лікування - нейролептики (Кветирон, Солекс, Азапін, Клопіксол акуфаз, Клопіксол-депо, Аміназин, Риспаксол, Ерідон), загальнозміцнюючі та вітамінні засоби, симптоматичне лікування (Омепразол, Ніфуроксазид, Дротаверин, Ципрофлоксацин, р-н Рінгера, Фталозол, Атоксил, Реасорбілакт, глюкоза, Аспаркам), курс реабілітаційних заходів у відділенні, психотерапевтичних групових занять - психічний стан хворого поступово дещо покращився та стабілізувався: редукувалися розлади сприйняття, тривога, нормалізувалися нічний сон та апетит, дещо впорядкувались поведінка та висловлювання, трохи покращився настрій.

Однак ініціативи в розмові не виявляє, жестикуляції не використовує, міміка маловиразна, одноманітна. Мова та рухи є сповільнені за темпом. Висловлювання періодично носять химерний характер, судження є поверхневими, непослідовними. Мислення пацієнта є паралогічним, химерним, збідненим, з актуалізацією латентних ознак та асоціативним розривом, зниженням здатності до абстрагувань, сповільнене за темпом, різнопланове, а також достатньо ригідне, в`язке, відмічається виснажуваність. Емоційно збіднений, монотонний, маловиразний. Міміка не відповідає висловлюванням. Настрій рівний, без вираженого афекту. Розлади сприйняття на момент огляду заперечує, зовнішніх ознак їх наявності не виявлено. Увага дещо розсіяна. Дані щодо свого минулого повідомляє по-різному, суперечливо. На момент огляду режиму відділення грубо не порушує, однак не завжди виконує вказівки медперсоналу, часом не реагує на зауваження щодо своєї поведінки, палить за межами відведеного для цього приміщення, при звернені уваги на що реагує навіть агресивно. Призначений курс лікування приймає без заперечень, однак «не розуміє для чого йому лікування». Коло інтересів вкрай звужене, обмежене майже виключно задоволенням фізіологічних потреб. У відділенні час проводить бездіяльно, стереотипно, ініціативи ні в чому не виявляє, більшість часу проводить в межах ліжка, часом дивиться телевізор, грає з пацієнтами в настільні ігри. Психотерапевтичні групи відвідує пасивно, деякі з них пропускає. Критика до свого захворювання є повністю відсутньою. Критика до скоєного також страждає. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів, щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру №4 від 29.01.2018 року на момент огляду ОСОБА_5 , страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії, безперевний тип перебігу з наростаючим змішаним типом дефекту.Враховуючи відсутність суттєвого покращення психічного стану на фоні проведеного лікування та наявність дефіцитарних змін мислення до свого стану, короткий термін перебування на лікуванні та під спостереженням у відділенні, потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

В судовому засіданні представник КЗ заяву підтримав, просить її задоволити та пояснив, що внаслідок проведеного лікування не вдалося досягнути значного покращення психічного стану ОСОБА_5 та ознак повноцінної ремісії. Лікування можливе лише в умовах стаціонару.

ОСОБА_5 просить застосувати до нього амбулаторне лікування.

Заслухавши думку прокурора, адвоката, яка не заперечувала проти задоволення заяви, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити виходячи з наступного.

Згідно Ухвали Яворівського районного суду Львівської області від 31.07.2017р. щодо ОСОБА_5 було застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, що на даний час продовжують виконуватись в умовах 23-го відділення КЗ "ЛОКПЛ".

Судом встановлено, що ОСОБА_5 з 17 серпня 2017 року перебуває на лікуванні 23-го відділення КЗ "ЛОКПЛ" на підставі ухвали Яворівського районного суду Львівської області від 31 липня 2017 року.

Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів, щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру №4 від 29.01.2018 року на момент огляду ОСОБА_5 , страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії, безперевний тип перебігу з наростаючим змішаним типом дефекту.Враховуючи відсутність суттєвого покращення психічного стану на фоні проведеного лікування та наявність дефіцитарних змін мислення до свого стану, короткий термін перебування на лікуванні та під спостереженням у відділенні, потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Згідно ст.19 Закону України "Про психіатричну допомогу",продовження застосування примусових заходів медхарактеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів.

Відповідно до ст.95 КК України, продовження,зміна або припинення застосування примусових заходів медхарактеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу, який надає особі таку психіатричну допомогу,до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів,який обгрунтовує необхідність припинення застосування таких примусових заходів.

Статтею 514 ч.1 КПК України передбачено, що продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Враховуючи висновок комісії лікарів-психіатрів, суд вважає за доцільне продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Керуючись ст. 514 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

продовжити застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1