Справа №635/1652/18
Провадження № 1-в/635/272/2018
У Х В А Л А
03 квітня 2018 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника установи ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Покотилівка Харківського району Харківської області спільне подання начальника Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» майора внутрішньої служби ОСОБА_6 та заступника голови спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_7 про застосування умовно-дострокового звільнення відносно засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанськ Луганської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 18 червня 2004 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком два роки;

- 02 лютого 2005 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 3 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

- 30 грудня 2005 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 384, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

- 05 червня 2006 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 1 ст. 229-6 КК України (в редакції 1960р.), ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі; звільнений 05.04.2007 на підставі постанови Краснолучського міського суду Луганської області від 28.04.2007 умовно-достроково на невідбутий строк 01 рік 03 місяці 08 днів;

- 07 травня 2009 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі; звільнений 21.03.2012 згідно ст.82 КК України з заміною на виправні роботи на невідбутий строк 10 місяців 23 дня з відрахуванням 10% із суми заробітку в дохід держави;

- 17 грудня 2013 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 1 ст. 125 КК України до 120 годин громадських робіт;

- 07 жовтня .2014 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 389, ст. 71 КК України до 1 року 5 днів обмеження волі;

засудженого 27 березня 2017 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 1 ст. 121, ст. 69, ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця обмеження волі, -

в с т а н о в и в:
До Харківського районного суду Харківської області надійшло спільне подання начальника Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» майора внутрішньої служби ОСОБА_6 та заступника голови спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_7 про застосування умовно-дострокового звільнення відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 просив подання задовольнити.

Представник виправного центру подання підтримав та просив його задовольнити, вказуючи на те, що сумлінною поведінкою та ставленням до праці засуджений довів своє виправлення.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання засудженого заперечував.

Суд, вислухавши думки прокурора, представника Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» та засудженого, оглянувши матеріали особової справи засудженого, вважає поданням таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 27 березня 2017 року за ч. 1 ст. 121, ст. 69, ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця обмеження волі.

Вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 27 березня 2017 року відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 72 КК України суд зарахував в строк призначеного обвинуваченому ОСОБА_5 за вироком покарання строк попереднього ув`язнення обвинуваченого у межах даного кримінального провадження, тобто з 18.05.2016 по 14.07.2016, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавленні волі, який згідно до п. 2 ч. 5 ст. 72 КК України переведено в призначений вироком вид покарання - у виді обмеження волі, відповідно до співвідношення, визначеного п. б ч. 1 ст. 72 КК України, виходячи із співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

На підставі ухвали Лисичанського міського суду Луганської області від 04 липня 2017 року подання Лисичанського міського відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про направлення ОСОБА_5 до місця відбуття покарання в порядку, встановленому для осіб засуджених до позбавлення волі задоволено. Надано дозвіл на затримання засудженого ОСОБА_5 для направлення його до місця відбування покарання, призначеного вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 27.03.2017 та направлення в місце відбування обмеження волі строком на 2 (два) роки 1 (один) місяць. Зараховано ОСОБА_5 у строк відбування покарання час затримання та доставки до місця відбування покарання, з розрахунку, що один день тримання під вартою відповідає двом дням обмеження волі.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 08.08.2017. За час відбування покарання в Старобільському слідчому ізоляторі характеризується посередньо, стягнень та заохочень не має, до праці не залучався. З 30.08.2017 відбуває покарання в Державній установі «Хролівський виправний центр (№140)». За власною ініціативою з перших днів перебування в виправному центрі виявив бажання працювати. Працевлаштований на контрагентському об`єкті різноробом, згідно статті 60 КВК України. До виконання поставлених завдань ставиться сумлінно, поставленні завдання виконує своєчасно та у повному обсязі, дбайливо ставиться до майна та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. За час відбування покарання в установі випадків порушення вимог режиму відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, за сумлінну поведінку і ставлення до праці 2 (два) рази заохочувався адміністрацією установи, характеризується позитивно. У відношенні до представників адміністрації виправного центру ввічливий, тактовний, дотримується правомірних взаємовідносин, виконує їх законні вимоги. До основної роботи та не оплачуваних робіт з благоустрою установи ставиться сумлінно, проявляє в роботі розумну ініціативу. Виконує передбачені законом вимоги персоналу, при виконанні робіт із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, порушень техніки безпеки не допускає. Приймає активну участь в організації і проведенні культурно-масових та фізкультурно-оздоровчих заходів серед засуджених, згідно статті 66 КВК України. За власним бажанням приймає участь в програмі диференційованого впливу на засуджених «Підготовка до звільнення». Подає позитивний приклад для інших засуджених. За характером врівноважений, цілеспрямований. У відношенні до засуджених не конфліктний, підтримує рівні стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Підтримує родинні зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов та побачень. Стан здоров`я задовільний.

У відповідності до довідки про працевлаштування засудженого, ОСОБА_5 працевлаштований був працевлаштований у жовтні 2017 року в майстерні установи, а з грудня 2017 року по лютий 2018 року працював на контрагентських об`єктах.

Відповідно до частини другої статті 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За змістом пункту 1 частини третьої статті 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 лютого 2002 року «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміни невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно - дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

Разом з тим, суд не приймає до уваги доводи засудженого та представника установи стосовно того, що засуджений став на шлях виправлення і до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення, адже ОСОБА_5 відбуває покарання у виправному центрі лише з серпня 2017 року після застосування до засудженого примусового направлення для відбування покарання на підставі ухвали суду. Фактичне відбуття засудженим 1/2 призначеного строку, працевлаштування та наявність у нього заохочень, не дає суду підстав говорити, про те, що особа довела своє виправлення. Між тим, засуджений ОСОБА_5 , який раніше був неодноразово засуджений, звільнявся з місць відбування покарання умовно-достроково, однак на шлях виправлення та знову вчинив злочин.

Оцінюючи дані про особу ОСОБА_5 судом також враховано, що останній був засуджений за злочин проти життя і здоров`я особи з відшкодуванням витрат на стаціонарне лікування потерпілого у розмірі 1153,62 гривень на користь КУ «Територіальне медичне об`єднання м.Лисичанськ» Лисичанська комунальна лікувальна-профілактична установа Центральна міська лікарня імені Титова, натомість матеріали особової справи не містять відомостей, які б вказували на вчинення з боку ОСОБА_5 дій, направлених на погашених відповідних витрат.

Разом з тим, у відповідності до частини другої статі 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Так, враховуючи мету покарання, короткий термін перебування засудженого ОСОБА_5 у виправному центрі, обставину, що особу було примусово доставлено до місця відбування покарання, а також з огляду на тяжкість вчиненого ним злочину та строк призначеного покарання, суд приходить до висновку про передчасність такого заходу як умовно-дострокове звільнення.

З огляду на викладене, суд критично оцінює доводи засудженого та представника установи, з приводу того, що засуджений ОСОБА_5 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а фактичне відбуття 1/2 призначеного покарання та наявність заохочень є не достатньою підставою для умовно-дострокового звільнення засудженого.

Відтак, для застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого суд не вбачає підстав.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 537, 539 КПК України, статті. 81 КК України, статі 154 КВК України, -

постановив:
В задоволенні спільного подання начальника Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» майора внутрішньої служби ОСОБА_6 та заступника голови спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_7 про застосування умовно-дострокового звільнення відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області, а ОСОБА_5 в той же строк, з моменту вручення йому ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1