УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2017 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , представника володільця майна гр. ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого 1-го ВРКП СУ ФР Офісу великих платників податків ДФС України ОСОБА_5 щодо неповернення вилученого майна у кримінальному провадженні № 320 161 001 100 001 53,

у с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність старшого слідчого з ОВС 1-го ВРКП СУ ФР Офісу великих платників податків ДФС України ОСОБА_5 щодо неповернення вилученого майна.

Скарга обґрунтована тим, що вищезазначеним органом здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 320 161 001 100 001 53 від 08.06.2016. У зв`язку з цим розслідуванням слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва наданий дозвіл на проведення обшуку у приміщенні, яке використовується ОСОБА_3 для здійснення господарської діяльності у сфері інформаційних технологій. На підставі вказаного рішення 27.06.2017 проведений обшук, у результаті якого вилучені 270 одиниць жорстких дисків.

Ініціатор скарги зазначив, що вважає зазначені речі тимчасово вилученим майном, оскільки воно не стосується кримінального правопорушення, з фігурантом у цій справі ОСОБА_6 . ОСОБА_3 не знайомий, лише орендував у останнього квартиру.

Враховуючи, що, на думку заявника, відшукана та вилучена комп`ютерна техніка доказового значення не має, це покладало на слідчого обов`язок ініціювати накладення арешту на вилучені речі, предмети.

У той же час, як вважає адвокат, утримання слідчим вищезазначених речей є неправомірним з огляду на те, що вони не мають доказового значення, а тому вилучене підлягає поверненню власнику.

У зв`язку з цим заявник просив слідчого суддю зобов`язати слідчого ОСОБА_5 повернути ОСОБА_3 його майно.

У судовому засіданні представник власника майна адвокат ОСОБА_4 наполягав на задоволенні скарги з наведених у ній підстав.

Слідчий ОСОБА_5 заперечував проти задоволення скарги, просив взяти до уваги, що у справі призначена комп`ютерно-технічна експертиза, яка може підтвердити, що вилучені жорсткі диски використовувалися для створення умов вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст.212, ч. 2 ст. 205 КК України.

Слідчий суддя, заслухавши представника власника майна, доводи слідчого, дослідивши надані документи, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч.7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Ухвалою слідчого судді від 08.06.2017 (справа №761/19513/17, провадження № 1-кс/761/12081/2017) у кримінальному провадженні № 320 161 001 100 001 53 за ознаками ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212 КК України наданий дозвіл на проведення обшуку у приміщенні за адресою АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Метою вказаної слідчої дії визначено виявлення та вилучення серед іншого електронних та цифрових носіїв інформації.
Як свідчить протокол обшуку, у результаті його проведення вилучені саме ті речі, на поверненні яких наполягає заявник.
Оскільки відшукані предмети відповідають родовим ознакам, зазначеним в ухвалі про дозвіл на обшук, вилучене майно не має статусу тимчасово вилученого, тобто можливість його подальшого нетривалого утримання слідчим не пов`язана з необхідністю накладення на них арешту.

Надаючи оцінку тривалості періоду перебування відшуканих у результаті обшуку предметів під контролем органу досудового розслідування, слідчий суддя відмічає, що згідно з ст. 28 КПК під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення мають бути виконані або прийняті в розумні строки, тобто такі, які є об`єктивно необхідними для виконання дії та прийняття рішення.

Враховуючи, що з володіння власника спірне майно вибуло 27.06.2017, строк його утримання слідчим не є надмірним з огляду на наявність прямого дозволу на його вилучення, наданого судовим рішенням, а також необхідністю його експертного дослідження.

Слідчий суддя частково погоджується з аргументацією заявника, що вилученням майна порушується його право власності.

Однак, право власності не є абсолютним, статтею 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути позбавлений права власності протиправно.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

У цьому випадку обмеження права власності гр. ОСОБА_3 відбулося на підставі судового рішення, тобто у спосіб, передбачений законом.

Сукупність наведеного приводить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 169, 171, 236, 303, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах гр. ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого 1-го ВРКП СУ ФР Офісу великих платників податків ДФС України ОСОБА_5 щодо неповернення вилученого майна у кримінальному провадженні № 320 161 001 100 001 53 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1