Справа №574/721/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/769/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження за зміненою апеляційною скаргою захисника ОСОБА_10 на вирок Буринського районного суду Сумської області від 25 липня 2017 року, яким

ОСОБА_11 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та мешканця м. Суми,

раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначено покарання у виді 2 років обмеження волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_9 :

- 50 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди;

- 3 988,70 грн. в рахунок відшкодування витрат на лікування;

- 1 377,99 грн. в рахунок компенсації втраченого заробітку, -

ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_11 засуджений вироком Буринського районного суду Сумської області від 25 липня 2017 року за ч. 1 ст. 122 КК України за те, що 28 серпня 2015 року близько 19:00 год. на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків та з метою помсти за образу матері на східцях першого поверху першого під`їзду будинку АДРЕСА_1 наніс один удар ногою в обличчя, не менше 10 ударів кулаком в обличчя та не менше 3 ударів ногою по тулубу потерпілому ОСОБА_9 , спричинивши тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді закритої черепно-мозкової травми та перелому висхідної гілки нижньої щелепи зліва зі змішенням.

Захисник ОСОБА_10 у зміненій апеляційній скарзі не оспорюючи правильності вироку, просить зменшити суму відшкодування моральної шкоди з врахуванням матеріального стану обвинуваченого, оскільки мати ОСОБА_12 є жінкою похилого віку, захворіла на онкологічне захворювання та не працює.

Вислухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_11 на підтримку зміненої апеляційної скарги та клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році», потерпілого ОСОБА_9 та його представника ОСОБА_8 , які вважали вирок суду законним та обґрунтованим, думку прокурора про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та необхідність звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що змінена апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України за обставин, викладених у вироку, правильності юридичної кваліфікації його дій, виду та розміру призначеного покарання, а також правильності вирішення цивільного прозову щодо відшкодування матеріальної шкоди в зміненій апеляційній скарзі не оспорюються і апеляційним судом в порядку ст. 404 КПК України не перевіряються.

Вирішуючи питання про розмір заподіяної ОСОБА_9 моральної шкоди суд, у повній відповідності з вимогами ст.ст. 23, 1167 ЦК України, врахував фактичні обставини кримінального провадження, ступінь вини відповідача, його матеріальний стан, характер та обсяг страждань потерпілого, що полягали у фізичному болю, пов`язаному з ушкодженням здоров`я, порушенні сталих соціальних зв`язків, зміною способу життя, погіршенні стану здоров`я, враховуючи вимоги розумності і справедливості, дійшов обґрунтованого висновку про розмір компенсації моральної шкоди потерпілому.

Колегія суддів також враховує поведінку обвинуваченого, який завдав велику кількість ударів особі на 22 роки старшій за себе, якій було відомо, що він працівник поліції, не вибачився перед потерпілим, був відкомандирований в АТО через 13 днів після вчинення злочину та перебував там 2 місяці, відмовлявся давати будь-які пояснення щодо вчиненого злочину до того, як були допитані всі свідки, тобто вживав заходи, в тому числі і використовуючи можливості працівника поліції, для затягування розслідування кримінального провадження та уникнення кримінальної відповідальності.

Тому не можна прийняти доводи зміненої апеляційної скарги захисника про те, що при визначенні розміру моральної шкоди судом не в повній мірі враховано матеріальний стан обвинуваченого ОСОБА_11 , оскільки відповідно до вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Тобто, грошове відшкодування моральної шкоди стягується на користь потерпілого з метою компенсації його моральних страждань, які не залежать від матеріального стану особи, яка її завдала.

Обвинуваченим було заявлено клопотання про застосування до нього амністії та звільнення його від призначеного покарання на підставі ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році».

Так, відповідно до ст. 1 п. «д» ЗУ «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, ветерани війни (учасники бойових дій, інваліди війни та учасники війни, які підпадають під дію Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), визнані винними у вчинені умисного злочину середньої тяжкості.

Як вбачається з долучених до клопотання документів, ОСОБА_11 15 квітня 2016 року надано статус учасника бойових дій (т. 2 а.с 69-70).

Обвинувачений та його захисник ОСОБА_10 підтримали клопотання про застосування амністії та просили задовольнити. Прокурор, потерпілий ОСОБА_9 та його представник ОСОБА_8 не заперечували проти застосування до обвинуваченого ОСОБА_11 амністії з мотивів, наведених в поданому суду клопотанні.

За наведених обставин, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання та звільнити ОСОБА_11 від призначеного вироком суду першої інстанції покарання на підставі ст. 1 п. «д» ЗУ «Про амністію у 2016 році».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Буринського районного суду Сумської області від 25 липня 2017 року відносно ОСОБА_11 залишити без зміни, а змінену апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 без задоволення.

Заяву обвинуваченого ОСОБА_11 задовольнити.

На підставі ст. 1 п. «д» Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_11 від відбування покарання у виді 2 років обмеження волі по амністії.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5