Справа №639/6191/17
Провадження №1-в/639/894/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 жовтня 2017 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відео конференції клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування Закону України Про амністію у 2016 році №1810-VIIІ від 22.12.2016 року суд,
18 жовтня 2017 року до Жовтневого районного суду м.Харкова надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , 1980 року народження, про застосування Закону України Про амністію у 2016 році .
В обґрунтування клопотання ОСОБА_4 посилається на те, що він вчинив нетяжкий злочин, свою провину у вчиненні злочину визнав повністю, тому просить суд застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році».
В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав клопотання у повному обсязі, просив застосувати Закон України «Про амністію у 2016 році» та звільнити його від призначеного судом покарання.
Вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти звільнення від покарання засудженого ОСОБА_4 на підставі ст.3 Закону України «Про амністію у 2016 році», перевіривши надані матеріали особової справи засудженого ОСОБА_4 , суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.85 КК України, на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Згідно ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
07 вересня 2017 року вступив в силу Закон України №1810-VIIІ від 22.12.2016 року «Про амністію у 2016 році».
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році», питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.
Згідно ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст.11 Закону України «Про амністію у 2016 році», рішення про застосування чи не застосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.
Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Харкова, громадянин України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений 08.12.2015 року Дзержинським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, 24.03.2017 року Дзержинським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк покарання попереднє ув`язнення з 27.04.2016 року по 24.03.2017 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На час набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» - 07.09.2017 року, ОСОБА_4 відбув більше половини призначеного судом строку покарання.
Відповідно до вимог ст.12 КК України, злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України є злочином середнього ступеню тяжкості.
Вимогами ч.2 ст.86 КК України визначено, що Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Згідно ст.3 Закону України Про амністію у 2016 році, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статті 1 цього Закону, засуджених за злочини, що не є тяжкими та особливо тяжкими та не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.
Підстав, які б унеможливлювали застосування положень ст.9 Закону Про амністію у 2016 році у відношенні ОСОБА_4 , визначених статтею 4 Закону України Про застосування амністії в Україні №392/96-ВР від 1 жовтня 1996 року, судом під час розгляду зазаченої справи не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_4 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягає задоволенню.
На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст.1, 3, 4 Закону України Про застосування амністії в Україні, положеннями ст.ст. 3, 10 Закону України Про амністію у 2016 році, ст.85, 86 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,
Клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування Закону України Про амністію у 2016 році задовольнити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 24.03.2017 року на підставі ст.3 Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом 7 (семи) діб з часу її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м.Харкова.

Суддя ОСОБА_1