Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 листопада 2017 року місто Київ
Слідчий суддя суддя Подільського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання адвоката ОСОБА_2 , що діє як представник ОСОБА_3 ,
про тимчасовий доступ до документів у кримінальному провадженні № 0000130 від 19.06.2014 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Адвокат ОСОБА_2 , діючи як представник заявника у кримінальному провадженні ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні реєстраційної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить надати дозвіл йому та ОСОБА_3 на вилучення оригіналів документів.
Вивчивши клопотання, підстав для його розгляду по суті не вбачаю з огляду на такі обставини.
Згідно з положеннями ст.ст.159, 160 КПК України право на звернення до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів мають сторони кримінального провадження.
Стаття 3 КПК України дає визначення, що сторонами кримінального провадження з боку обвинувачення є слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом.
З приписів параграфів 2, 3, 4 гл. 3 та ч.3 ст.93 КПК України вбачається, що законодавець відносить до сторони обвинувачення лише прокурора, орган досудового розслідування, керівника цього органу, слідчого та оперативні підрозділи, а потерпілий є учасником кримінального провадження.
Серед визначених ст.56 КПК України прав потерпілого, які він має можливість реалізувати протягом усього кримінального провадження, право на звернення до слідчого судді з клопотанням про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження не передбачене.
Системний аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що потерпілий та його представник мають певні права сторони обвинувачення лише в тому разі, якщо про це вказано у відповідній нормі кримінального процесуального закону.
За загальним правилом, встановленим ч.3 ст.93 КПК України, ініціювання потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст.220 КПК України. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.
Оскільки ст.160 КПК України не містить вказівки та те, що з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів мають звернутися потерпілий, його представник чи законний представник, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання представника ОСОБА_3 , подане без додержання приписів кримінального процесуального закону щодо суб`єкта звернення, є підставою для його повернення.
При цьому, як вбачається з матеріалів клопотання, адвокатом взагалі не надано документів на підтвердження статусу ОСОБА_3 як потерпілого, а права заявника у кримінальному провадженні взагалі не передбачають право на звернення з вищевказаним клопотанням.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.132, 159, 369, 372 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_2 про тимчасовий доступ до документів у кримінальному провадженні № 0000130 від 19.06.2014 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України, - повернути особі, що подала клопотання.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1