АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва матеріали провадження за клопотанням начальника Київського СІЗО - начальника арештного дому ДУ "Київський слідчий ізолятор" - ОСОБА_6 про застосування Закону України "Про амністію у 2016 році" відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Підлубни Ємільчинського району Житомирської
області, громадянина України, зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1 ,
проживаючого:
АДРЕСА_2 , засудженого вироком Баришівського районного
суду Київської області від 03.06.2016 року за ч. 3 ст. 185 КК
до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки,

за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання начальника Київського СІЗО - начальника арештного дому ДУ "Київський слідчий ізолятор" - ОСОБА_6 про застосування Закону України "Про амністію у 2016 році" відносно засудженого ОСОБА_7 .

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні вказаного клопотання, суд зазначив, що ОСОБА_7 був засуджений вироком Баришівського районного суду
__________________________
Справа: 11-кп/796/2100/2017

Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_8

Київської області від 03.06.2016 року за злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, тобто за злочин, який відповідно до положень ст. 12 КК України віднесений до тяжких злочинів, що виключає можливість застосування до ОСОБА_7 ст. 3 Закону України "Про амністію у 2016 році".

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 посилаючись на незаконність прийнятого судом першої інстанції рішення через неправильне тлумачення закону України "Про амністію у 2016 році", просить його скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання начальника СІЗО про застосування відносно нього вказаного закону та звільнити його від подальшого відбування покарання.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що станом на жовтень місяць 2017 року він відбув 2 роки 7 місяців призначеного йому покарання у виді 4-х років позбавлення волі, а тому повністю підпадає під дію ст. 3 Закону України "Про амністію у 2016 році" та підлягає звільненню від подальшого відбування покарання.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про безпідставність апеляційної скарги ОСОБА_7 та законність і обгрунтованість прийнятого судом рішення, перевіривши матеріали провадження за клопотанням начальника Київського СІЗО - начальника арештного дому ДУ "Київський слідчий ізолятор" - ОСОБА_6 про застосування до засудженого ОСОБА_7 ст. 3 Закону України "Про амністію у 2016 році" та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 3 Закону України "Про амністію у 2016 році", який набрав чинності 06.09.2017 року, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі ст. 1 цього Закону, засуджених за злочини, що не є тяжкими та особливо тяжкими та не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.

Як вбачається з матеріалів провадження за клопотанням начальника Київського СІЗО - начальника арештного дому ДУ "Київський слідчий ізолятор" - ОСОБА_6 про застосування Закону України "Про амністію у 2016 році" відносно ОСОБА_7 , останній був засуджений вироком Баришівського районного суду Київської області від 03.06.2016 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі цього вироку та ухвали Апеляційного суду Київської області від 04.08.2016 року засудженому ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення з 30.11.2015 року по 04.08.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Оскільки на день набрання чинності Законом України "Про амністію у 2016 році" засуджений ОСОБА_7 відбув більше однієї чверті призначеного строку покарання і підпадає під дію ст. 3 цього Закону, начальник Київського СІЗО звернувся до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_7 Закону України "Про амністію у 2016 році".

Відмовляючи у задоволенні клопотання начальника Київського СІЗО - начальника арештного дому ДУ "Київський слідчий ізолятор" - ОСОБА_6 про застосування до засудженого ОСОБА_7 ст. 3 Закону України "Про амністію у 2016 році", суд першої інстанції належним чином мотивував в ухвалі свої висновки та вірно зазначив, що ОСОБА_7 був засуджений вироком Баришівського районного суду Київської області від 03.06.2016 року за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, тобто за злочин, який за класифікацією злочинів, визначених статтею 12 КК України, є тяжким злочином, що виключає можливість застосування до ОСОБА_7 ст. 3 Закону України "Про амністію у 2016 році".

З таким висновком суду погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, а відтак вважає безпідставними доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 щодо наявності підстав для застосування щодо нього ст. 3 Закону України "Про амністію у 2016 році" та звільнення його від подальшого відбування покарання, оскільки останній засуджений і відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину, а тому не є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обгрунтованою і підстав для її скасування, про ставиться питання в апеляційній скарзі ОСОБА_7 не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України , колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання начальника Київського СІЗО - начальника арештного дому ДУ "Київський слідчий ізолятор" - ОСОБА_6 про застосування Закону України "Про амністію у 2016 році" відносно засудженого ОСОБА_7 - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: __________________ _________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3