Володимирецький районний суд Рівненської області
Справа № 556/1389/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2017м. смт. Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець кримінальне провадження №0000473 про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дубівка Володимирецького району, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта вища, одруженого, працюючого головою правління СВК «Чаква», раніше не судимого в порядку ст..89 КК України, -

за ст.125 ч.1 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 12 липня 2017 року близько 04 години в АДРЕСА_2 умисно наніс не менше семи ударів кулаками лівої та правої руки по голові та тілу потерпілої ОСОБА_4 , чим заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці лоба, плеча, передпліччя, підлопатної ділянки справа, передньої грудної стінки зліва, припухлості м`яких тканин лобної та тім`яно-потиличної ділянки, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №119 від 12.07.2017 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, яке виразилось в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні вказаного злочину, підтвердив фактичні обставини справи, пояснив, що його дружина проживає в м.Вараш, відносини між ними неприязні, вони неодноразово мирились і сварились. На думку ОСОБА_5 , дружина йому зраджує, і на цьому ґрунті між ними виникають сварки. 10.07.2017 року, коли дружина перебувала в с.Антонівка, до неї хтось передзвонив, і вона терміново поїхала до м.Вараш. Наступного дня ввечері він хотів дізнатись у потерпілої, хто їй дзвонив, однак вона відмовилась про це сказати. Вночі, 12.07.2017 року, він побачив, що дружина тримає сумку з мобільним телефоном у себе під подушкою, і вирішив взяти телефон та подивитись вхідні дзвінки. Дружина прокинулась, і не хотіла віддавати сумку, між ними виникла тяганина, і він почав наносити дружині удари руками по голові і тілу. Скільки конкретно ударів він наніс, не пам`ятає. У вчиненому розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що з чоловіком у неї неприязні відносини, в нетверезому стані він неодноразово застосовував до неї та дітей насильство, виганяв з будинку, у нетверезому стані наносив побої. Через безпідставні ревнощі чоловіка вона була змушена піти з будинку і проживати окремо. 12.07.2017 року ОСОБА_5 почав пред`являти претензії з приводу телефонних дзвінків, хотів подивитись її мобільний телефон, але вона не дозволила. Вночі вона почула, що ОСОБА_8 встав з ліжка, після чого навалився на неї, почав виривати сумку, яку вона поклала під подушку, і наносив їй удари по голові та тілу. Вона вирвалась, і вибігла з будинку, побігла до будинку родичів. Від отриманих ушкоджень лікувалась. Вважає, що за вчинені дії ОСОБА_5 повинен понести покарання, з обвинуваченим вона не примирилась.

Крім власного визнання та показань потерпілої, вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, в т.ч.:

-протоколом-заявою потерпілої про вчинений відносно неї злочин;

-протоколами слідчого експерименту з обвинуваченим, в ході проведення якого встановлено механізм спричинення потерпілій ОСОБА_4 тілесних ушкоджень;

-висновком судово-медичної експертизи №119 від 12.07.2017 року, з якої вбачається що у потерпілої ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці лоба, плеча, передпліччя, підлопатної ділянки справа, передньої грудної стінки зліва, припухлості м`яких тканин лобної та тім`яно-потиличної ділянки, які відноситься до легких тілесних ушкоджень;

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 повністю доведена, його дії правильно кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає щире каяття та сприяння розслідуванню злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , в ході досудового розслідування та судового розгляду справи не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий у відповідності до ст.89 КК України позитивно характеризується за місцем роботи, є постраждалим від аварії на ЧАЕС.

Враховуючи вище викладені обставини, тяжкість злочину, особу винного, суд приходить до висновку про можливість обрання відносно ОСОБА_5 міри покарання в межах санкції ст.125 ч.1 КК України у вигляді штрафу, із подальшим звільненням його від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію в 2016 році».
Зокрема, у відповідності до п.е) ст.1 Закону України «Про амністію в 2016 році», підлягають звільненню від покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 Кримінального кодексу України, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильський АЕС та потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Вчинений ОСОБА_5 злочин, є умисним нетяжким злочином. Також судом встановлено, що ОСОБА_5 є постраждалим від аварії на ЧАЕС 3 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 .
Обмежень щодо застосування відносно ОСОБА_5 амністії, передбачених ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено.
З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що на ОСОБА_5 поширюється дія Закону України «Про амністію в 2016 році».
Як вбачається з ч.2 ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_4 , підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.
У судовому засіданні потерпіла заявила позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди в загальному розмірі 103304,48 грн., яка складається із витрат, понесених потерпілою на лікування та у зв`язку із пошкодженням та втратою майна, а також із понесеними губенею С. стражданнями.
Цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди обвинувачений визнав частково, а саме в частині відшкодування вартості лікування та відновлення паспорта..
Аналізом платіжних документів, наданих потерпілою, а також вивченням пояснень учасників та інших доказів по справі встановлено, що на лікування від отриманих ушкоджень, відновлення пошкодженого паспорту, а також у зв`язку із пошкодженням телефону та окулярів потерпіла витратила 3304,48 грн.
Таким чином, суд вважає доведеним розмір матеріальної шкоди в сумі 3304,48 грн. При цьому, суд також приймає до уваги, що в своїх поясненнях обвинувачений та потерпіла вказували, що під час нанесення тілесних ушкоджень потерпілій, ОСОБА_5 намагався відібрати у неї сумку, пошкодив її та її вміст.
Потерпілою також заявлено позов про відшкодування моральної шкоди в сумі 100000 грн., який ОСОБА_5 не визнав.
ОСОБА_4 пояснила суду, що поведінка ОСОБА_5 заподіює їй постійних моральних страждань, вона вимушена залишити свій дім, винаймати житло, змінити звичний для себе спосіб життя. При цьому заподіянні тілесних ушкоджень, втрата майна, завдали потерпілій також і фізичних страждань, потягли за собою втрату часу, необхідність відновлювати нормальні відносини.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала , за наявності її вини, а в разі завдання шкоди смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала. Ст.23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань,ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з врахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Виходячи із змісту вказаних норм та відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних та фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Зокрема, враховується стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Враховуючи характер та обсяг страждань потерпілої, істотність вимушених змін у її житті, які пов`язані із заподіянням тілесних ушкоджень, суд, виходячи із принципів розумності, співрозмірності та справедливості, приходить до висновку про наявність підставі для часткового задоволення позову та стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 моральної шкоди в сумі 5000 грн.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
На підставі п.е) ст.1 Закону України "Про амністію в 2016 році" звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання.
Позов потерпілої задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_5 в користь потерпілої ОСОБА_4 3304 (три тисячі триста чотири) грн. 48 коп. матеріальної шкоди та 5000 (п`ять тисяч) грн. моральної шкоди, а всього стягнути 8304 (вісім тисяч триста чотири) грн. 48 коп.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Володимирецький районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуюча: ОСОБА_1