Справа №: 398/591/18
провадження №: 1-кп/398/308/18
ВИРОК
Іменем України
"02" квітня 2018 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрії кримінальне провадження №0000100 від 12.02.2018 року по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Богданівка, Теректинського району, Уральської області, українця, громадянина України, з професійно технічною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого і проживаючого по адресу: АДРЕСА_1 , вважається таким, що не має судимостей,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за наступних обставин.
Так, 12 лютого 2018 року приблизно о 13.00 год. ОСОБА_4 , перебував в квартирі АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_5 . Скориставшись відсутністю уваги з боку власника, перебуваючи у спальній кімнаті, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, реалізовуючи свій раптово виниклий умисел направлений на таємне викрадення майна, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи свої протиправні дії та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу таємно викрав чуже майно, а саме: мобільний телефон марки «LG» модель «D285», вартість якого згідно висновку судово товарознавчої експертизи №773 від 20.02.2018 року становить 1140,00 грн., що належить ОСОБА_6 , який залишив його у приміщенні квартири з метою зарядження акумуляторної батареї.
Заволодівши викраденим та утримуючи його при собі ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальних збитків на суму 1140 грн. 00 коп.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України визнав повністю. Пояснив, що обставини викладені у його обвинуваченні, та встановлені органами досудового розслідування ним визнаються та не оспорюються, погоджується з кваліфікацією вчинених діянь. В той день, він зайшов до знайомого ОСОБА_5 , з яким подивились телевізор, поспілкувались. Там він побачив мобільний телефон, який стояв на зарядці, а тому коли ОСОБА_5 відволікся, він підійшов до телефону, взяв його та сховав до карману та пішов додому. В подальшому телефон передав дочці в користування. Коли до нього прийшов дільничний та почав питати чи не брав він телефон у квартирі ОСОБА_5 , то він зізнався в тому, що він його викрав. В подальшому телефон повернув.
Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку інших учасників судового розгляду, які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши їм наслідки ч.3 ст. 349, ч.2 ст.394 КК України та з їх згоди, суд обмежившись дослідженням доказів по справі лише дослідженням характеризуючих даних щодо обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, які ним не оспорюються, та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Що цілком узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції», якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.
Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_4 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд, розглядаючи кримінальне провадження у межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, умисне та закінчене.
Вивчивши відомості про особу обвинуваченого, суд встановив, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, одружений, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, осудний, в силу ст.89 КК України вважається таким, що не має судимостей.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, наслідки суспільно-небезпечного діяння.
Беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, його особу, суд вважає, що слід обрати міру покарання в межах санкції ч.1 ст.185 КК України у виді громадських робіт. Обраний обвинуваченому такий вид покарання, за глибоким переконанням суду, відповідає не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам провадження, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде необхідним і достатнім для його виправлення, перевиховання та профілактики злочинів.
Підстав для застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Цивільний позов потерпілою стороною не заявлявся.
Питання речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -
УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, та призначити йому покарання за ст.185 ч.1 КК України у виді громадських робіт на строк 80 годин.
Речові докази - мобільний телефон марки «LG» модель «D285», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити власнику.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Олександрійський міськрайонний суд м. Кіровограда.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя