Справа № 461/3757/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/922/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2017 року м. Львів.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області

під головуванням судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , подану в інтересах засудженого ОСОБА_7 , на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27.07.2017 року про відмову в умовно-достроковому звільненні засудженого,

з участю прокурора ОСОБА_8
адвоката ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
ВСТАНОВИЛА:

захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Дрогобицького міськорайонного суду Львівської області від 27.07.2017 року. Ухвалити нове рішення яким задовольнити клопотання захисника про умовно-дострокове звільнення та звільнити ОСОБА_7 , 1986 року народження, умовно-достроково на невідбуту частину покарання.
Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27.07.2017 року відмовлено засудженому ОСОБА_7 в застосуванні ст. 81 КК України.
Апелянт вважає, що дану ухвалу слід скасувати, оскільки вона є необґрунтованою та безпідставною.
У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що більшість часу відбування покарання ОСОБА_7 , провів в Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)», яка надала позитивні характеристики на засудженого ОСОБА_7 .
Крім цього, під час розгляду клопотання про умовно-дострокове звільнення директором ПП «Експрес реклама» ОСОБА_9 було надано інформаційна довідка, про те, що він готовий взяти засуджено ОСОБА_7 до себе на роботу, після звільнення останнього з місць позбавлення волі, оскільки дізнався про таке бажання ОСОБА_10 від його родичів. Вище вказана обставина теж була залишена судом поза увагою, лише взято до уваги пояснення представників виправної колонії, що засуджений ОСОБА_7 не мав наміру працевлаштуватись.
Засуджений ОСОБА_7 та його захисник підтримали вимоги та доводи апеляційної скарги.
При апеляційному розгляді справи прокурор заперечив вимогу та доводи апеляційної скарги захисника.
Вивчивши матеріали апеляційної скарги, а також заслухавши пояснення прокурора, захисника та засудженого, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Згідно матеріалів справи, ОСОБА_7 засуджений 04.04.2014 року Галицьким районним судом м. Львова за ч.2 ст. 186, ст. 71 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі. 18.10.2016 року Франківським районним судом м. Львова за ч.2 ст. 190 КК України до штрафу 850 грн. Вироком апеляційного суду Львівської області від 29.05.2017 року вирок від 18.10.2016 року скасовано, вважати засудженим за ч.2 ст. 190 КК України до штрафу 850 гривень, за ч.4 ст. 70 КК України з урахуванням вироку від 04.04.2014 року всього до відбуття 7 років 6 місяців позбавлення волі зі сплатою штрафу 850 гривень. За ч.5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 15.01.2014 року по 06.06.2014 року та з 03.11.2014 року по 29.05.2017 року. Початок терміну відбування покарання 15.01.2014 року, кінець терміну - 28.07.2018 року.
Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З характеристики адміністрації ДУ ДВК-40 на засудженого від 12.07.2017 року встановлено, що засуджений з 23.06.2014 року по 03.11.2014 року відбував покарання та з 23.06.2017 року по теперішній час відбуває покарання в Дрогобицькій виправній колонії № 40. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце і при ліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд, не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням, не вбачає суспільної необхідності у виконанні робіт по благоустрою колонії, не приймає участі в організації та проведенні виховних заходів, які проводяться в установі та передбачені ст. 123 КВК України, не приймає участь у програмах диференційованого впливу та самодіяльних організаціях засуджених, за злісне порушення режиму тримання притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашено, так як праця в колонії є правом а не обов`язком засудженого, заяви про працевлаштування на роботах в установі в особовій справі не має, що свідчить про те, що засуджений не проявляє ініціативи про працевлаштуванню, не заохочувався за сумлінне ставлення до праці і зразкову поведінку.
Враховуючи дані про особу засудженого ОСОБА_7 суд першої інстанції вірно прийшов до переконання, що відбуваючи призначене судом покарання, засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, а відтак не заслуговує на застосування до нього умовно - дострокового звільнення.

Суд першої інстанції вірно оцінив те, що сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого ОСОБА_7 , яка передбачена в ч.2 ст. 81 КК України являється основною умовою при застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. Належне виконання засудженим законних вимог адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання та його належна поведінка є для засудженого обов`язком впродовж всього строку відбування покарання.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про передчасність застосування до засудженого ОСОБА_7 положень ст. 81 КК України.

Ухвала суду першої інстанції є законна та обґрунтована.
Колегія суддів вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі та клопотанні про умовно дострокове звільнення від покарання захисника ОСОБА_6 є безпідставними.
Висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання захисника про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідає вимогам закону та матеріалам справи.
Керуючись ст.376, 404, 407 КПК України, ст.81 КК України колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , подану в інтересах засудженого ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27.07.2017 року про відмову в умовно-достроковому звільненні засудженого - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4