Справа № 524/6904/17
Номер провадження 1-в/524/254/17
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.09.2017 року розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Автозаводського районного суду м. Кременчука заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про зняття арешту, -
18 вересня 2017 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 звернулись до суду із заявою про скасування арешту з 1/9 частини квартир АДРЕСА_1 , співвласниками якої вони є. У заяві вказували, що слідчим Автозаводського РВ Кременчуцького МУ УМВС України в Полтавській області згідно повідомлення №7/2637 від 12.07.2001 року було накладено арешт на зазначену частку квартири. В подальшому кримінальна справа по якій накладався арешт 19 червня 2001 року була розглянута Автозаводським районним судом м. Кременчука . Просили скасувати накладений арешт.
В судове засідання заявникине прибули, надали заяви у яких просили справу розглядати без їх участі.
Прокурор заперечував проти зняття арешту.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали заяви, оглянувши матеріали кримінальної справи в сукупності, суд прийшов до наступного висновку.
Згідно з п. 9 Перехідних положень КПК України (2012 року), запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Оскільки, арешт на майно, був накледений до дня набрання чинності КПК України 2012 року, заява про зняття арешту з майна розглядається в порядку, передбаченому КПК України в редакції 1960 року.
Судом встановлено, що вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19 червня 2001 року ОСОБА_1 було засуджено за ст.ст. 141 ч.2, 46-1 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна з відстрочкою виконання вироку строком 1 рік 6 місяців. Вирок в апеляційній та касаційній інстанціях не переглядався.
Вивченням матеріалів кримінальної справи встановлено, що слідчим СВ Автозаводського РВ Кременчуцького МУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_8 01 лютого 2001 року виносилась постанова про накладення арешту на майно ОСОБА_1 , а наступного дня слідчим ОСОБА_8 було складено протокол про відсутність майна , на яке може бути накладено арешт.
Інших постанов про накладення арешту на майно ОСОБА_1 матеріали кримінальної справи не містять.
Як вбачається з заяви про зняття арешту та долучених до неї копій документів, арешт на 1/9 частини квартир АДРЕСА_1 було накладено слідчим СВ Автозаводського РВ Кременчуцького МУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_9 12 липня 2001 року, тобто вже після винесення вироку Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19 червня 2001 року.
Згідно із п. 8 ст. 324 КПК України (1960 року) при постановленні вироку суд має вирішити питання, що робити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.
Відповідно до ст. 409 КПК України (1960 року), питання про різного роду сумніви та протиріччя, які виникли при виконання вироку, вирішуються судом, який постановив вирок.
Про наявність інших кримінальних справ за якими Автозаводським районним судом м. Кременчука приймались судові рішення заявники не вказують.
Враховуючи вищенаведене, вважаю, що заяву слід залишити без задоволення, оскільки при постановленні вироку Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19 червня 2001 року судом були вирішені питання зазначені у п.8 ст. 324 КПУ України (1960 року), а арешт майна який просять скасувати заявники у зазначеній кримінальній справі не накладався.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.126,409,411 КПК України(в редакції 1960 року), суд,-
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про скасування арешту з майна - відмовити.
Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом 7 діб.

Суддя: