Справа № 461/8194/17
Провадження № 1-кс/461/8319/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.11.2017 року м. Львів
в с т а н о в и в :
В обґрунтування внесеної скарги представник скаржника покликається на те, що вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки внаслідок вчинення кримінального правопорушення ПАТ «Львівгаз» завдано очевидної майнової шкоди, яка полягає у безпідставному скасуванні рішенням Господарського суду Львівської області від 13 вересня 2017 року державної реєстрації на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: м. Перемишляни, вул. Боршівська, 39 а. Внаслідок даного кримінального правопорушення Товариство втратило право власності на вищевказаний об`єкт нерухомості, що є для нього значною майновою шкодою. Також вказує, що в оскаржуваній постанові не викладені обставини, які б свідчили про відсутність очевидних і достатніх підстав вважати, що ПАТ «Львівгаз», як власнику вищевказаного нерухомого майна, заподіяно будь-яку шкоду.
До судового засідання представник скаржника подала заяву про розгляд справи у її відсутності та про підтримання вимог скарги.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду скарги. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги, відтак, зі згоди скаржника, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності слідчого, на підставі наявних у справі матеріалів.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Слідчим суддею встановлено, що 21 вересня 2017 року ПАТ «Львівгаз» звернулось до Личаківського ВП ГУНП у Львівській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, в якій просило порушити кримінальне провадження щодо працвника прокуратури Львівської області спеціалістів ОСОБА_4 за ч.1 ст.358 КК України (підроблення офіційних документів) та заступника начальника відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_5 та прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_6 за ч.4 ст.358 КК України (використання підроблених документів).
22 листопада 2017 року до ПАТ «Львівгаз» надійшов лист старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_3 від 16 листопада 2017 року із постановою про відмову у визнанні потерпілим від 16 листопада 2917 року.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 24 жовтня 2017 року слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова винесено ухвалу №1-кс/461/7345/17, згідно з якою зобов`язано прокуратуру Львівської області внести відомості до ЄРДР на підставі заяви ПАТ «Львівгаз» від 21 вересня 2017 року.
Як вбачається із оскаржуваної постанови, в ході проведення досудового розслідування встановлено, що ПАТ «Львівгаз» у своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення 22 вересня 2017 року вказує, що працівник прокуратури Львівської області спеціаліст ОСОБА_8 підробила ряд документів, які в подальшому були використані під час розгляду в господарському суді Львівської області у справі №914/882/17 прокурором відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_6 , заступником начальника відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_5
14 листопада 2017 року у другий слідчий відділ слідчого управління прокуратури Львівської області надійшло клопотання від ПАТ «Львівгаз» щодо визнання потерпілим у межах вказаного кримінального провадження.
Згідно ч.1 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Частиною 2 ст.55 КПК України встановлено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Відповідно до ч.5 ст.55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Зі змісту наведеної норми Закону випливає, що слідчий вправі винести постанову про відмову у визнанні потерпілим лише за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про кримінальне правопорушення подана особою, якій не завдано шкоди.
Однак, при цьому слідчим не взято до уваги ту обставину, що заява про кримінальне правопорушення була подана безпосередньо ПАТ «Львівгаз», яке, на думку скаржника, вчинено щодо ПАТ «Львівгаз», та не вчинено жодних дій, спрямованих на з`ясування питання завдання ПАТ «Львівгаз» кримінальним правопорушенням майнової шкоди. Таким чином, слідчий при розгляді заяви обмежився лише дослідженням такої, не проаналізувавши інші матеріали кримінального провадження, зокрема заяву про вчинення злочину.
З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає за необхідне в цій частині скаргу задоволити.
Так, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).
Згідно ч.1 ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скаргу ПАТ «Львівгаз» необхідно задоволити частково.
Керуючись ст.ст. 40, 55, 56, 94, 220, 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
скаргу Публічного акціонерного товариства «Львівгаз» задоволити частково.
В іншій частині скарги відмовити.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1