Ухвала
іменем україни
27 вересня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,

розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Апеляційного суду Кіровоградської області від 03 листопада 2016 року.

Вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 17 липня 2015 року
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Новгородка Кіровоградської області, мешкає в цьому ж населеному пункті у АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,

виправдано за ч. 1 ст. 382 КК України за відсутністю в його діях складу злочину.

Вироком Апеляційного суду Кіровоградської області від 03 листопада 2016 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 скасовано та ухвалено новий, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.
На підставі ст. 75 КК ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік та покладено на нього обов`язки згідно з пунктами 3, 4 ст. 76 цього Кодексу.
За вироком апеляційного суду ОСОБА_6 визнано винним в умисному невиконанні рішення суду, що набрало законної сили за таких обставин.

Рішенням Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 06 лютого 2014 року ОСОБА_6 зобов`язано усунути перешкоди

у користуванні ОСОБА_8 земельною ділянкою, площею 0,1202 га, яка розташована по АДРЕСА_2 . Вказане рішення набрало законної сили 26 лютого 2014 року.

На підставі виконавчого листа № 393/611/13ц від 13 березня 2014 року на виконання згаданого судового рішення ВДВС Новгородківського РУЮ 20 березня 2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою повідомлено ОСОБА_6 про добровільне виконання рішення суду упродовж 7 днів. Проте під час здійснення виконавчих дій 28 березня, 28 квітня та 05 травня 2014 року державним виконавцем зафіксовано факт невиконання ОСОБА_6 рішення Новгородківського районного суду від 06 лютого 2014 року щодо усунення перешкод в користуванні ОСОБА_8 земельної ділянки, про що складено відповідно три акти державного виконавця. В результаті державним виконавцем винесено постанови про накладення штрафу на ОСОБА_6 від 29 квітня та від 06 травня 2014 року за невиконання рішення суду без поважних причин, підтвердженням чого є акти державного виконавця.

Тобто за висновком суду ОСОБА_6 рішення суду про усунення перешкод в користуванні ОСОБА_8 земельної ділянки умисно не виконав.

У касаційній скарзі захисник засудженого - адвокат ОСОБА_7 просить скасувати вирок апеляційного суду та закрити кримінальне провадження через відсутність в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення. Стверджує, що судом дана неправильна оцінка доказів, а в діянні ОСОБА_6 відсутня як об`єктивна сторона, оскільки в рішенні не визначені конкретні заходи, які повинен вжити ОСОБА_6 , а відтак і суб`єктивна сторона злочину ( немає прямого умислу), передбаченого ч. 1 ст. 382 КК, а отже відсутній і склад злочину. Вважає вирок апеляційного суду необґрунтованим та незаконним, який не відповідає вимогам ст. 374 КПК.

Заслухавши доповідача, доводи засудженого ОСОБА_6 , який підтримав касаційну скаргу захисника з підстав, викладених у ній заперечення прокурора стосовно касаційної скарги захисника, а тому просив залишити вирок апеляційного суду без змін, перевіривши матеріали провадження та доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що ця скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Вирок апеляційного суду має відповідати вимогам статей 373, 374 КПК.

При цьому суду належить дати аналіз усіх зібраних у справі доказів. Висновки суду щодо оцінки доказів слід викласти у вироку в точних та категоричних судженнях, які б виключали сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу. Мотивування у вироку висновків щодо кваліфікації злочину повинно полягати у зіставленні ознак установленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом і у формулюванні висновку про їх відповідність.
При скасуванні виправдувального вироку, як необґрунтованого, і постановленні свого, обвинувального, апеляційний суд має сформулювати обвинувачення, яке визнав доведеним, обґрунтувати висновок про безпідставність виправдання, дати кримінально-правову оцінку діям винуватого, навести мотиви призначення певної міри покарання.

При розгляді даного кримінального провадження апеляційний суд не дотримався цих вимог кримінального процесуального закону.
Як убачається з досліджених матеріалів кримінального провадження, вони містять у якості доказу: рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 06 лютого 2014 року, яким ОСОБА_6 зобов`язаноусунути перешкоди у користуванні ОСОБА_8 земельною ділянкою площею 0,1202 га, кадастровий № :50:02360101, який розташований по АДРЕСА_2 (ас.187-189); показання свідка ОСОБА_9 , яка стверджувала про те, що ОСОБА_6 своїми активними діями перешкоджав державному виконавцю виконанню цього судового рішення й сам його добровільно не виконував; показаннями свідків ОСОБА_10 (начальник Новгородківського ДВС) і ОСОБА_11 (землевпорядника смт Новгородківка), які приймали безпосереднью участь при виконанні судового рішення склали акт, яким засвідчили, які частини будівлі ОСОБА_6 та інші належні йому споруди перебувають на земельній ділянці ОСОБА_8 ; акт про обстеження земельних ділянок ОСОБА_8 за наслідками вчинених на виконання судового рішення дій; протокол огляду місця події від 27 траваня 2014 року (ас. 172); акт обстеження земелшьних ділянок від 14 серпня 2012 року, яким виявлені на земельній ділянці належні ОСОБА_6 споруди, а також документи, що засвідчують право ОСОБА_8 на земельну ділянку, в тому числі й у тій частині, де розташовані ці споруди.

Суд першої інстанції, виправідовуючи ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 382 КК, посилаючись на ці ж докази, зазначав, що органами досудового розслідування належним чином не конкретизовано, які саме перешкоди у користуванні земельною Вороні ділянкою мав усунути ОСОБА_6 і у який спосіб він мав вчинити дії на виконання цього судового рішення.
Апеляційний суд, дослідивши зазначені у вироку докази, які були предметом аналізу суду першої інстанції, дійшов висновку, що ОСОБА_6 , маючи обовязок та реальну можливість щодо виконання судового рішення умисно ухилився від його виконання, а тому дійшов висновку, що суд першої інстанції безпідставно виправдав його за ч. 1 ст. 382 КК за відсутністю в його діях складу злочину, визнав його винним за цим законом, призначив покарання та звільнив від його відбування на підставі ст. 75 КК
Втім цілістного аналізу цих доказів у вироку не навів. Стверджуючи про те, ОСОБА_6 чинив перешкоди у виконанні судового рішення, суд послався на те, що він забороняв робити обмір його земельної ділянки, тоді як земельна ділянка ОСОБА_8 була належним чином виміряна, на її території виявлені належні ОСОБА_6 споруди. Разом з тим, як заборона ОСОБА_6 щодо необхідності вимірювати його земельну ділянку була розцінена ухиленням від виконання судового рішення, у вироку не наведено.
В той же час, судом не було з`ясовано, чи було зобов`язано ОСОБА_6 судовим виконавцем, та у який спосіб виконати судове рішення про усунення перешкод у користуванні ОСОБА_8 земельною ділянкою, чи приймалися будь які заходи для цього виконавчою службою самостійно (засуджений стверджував, що його паркан було знято саме під час вчинення дій виконавцем, залишився лише фундамент).
В суді касаційної ОСОБА_6 категорично заперечував про те, що він був присутній при складанні актів, у яких стверджувалося, що він не виконує судові рішення, і перевірити його твердження на стадії касаційного розгляду неможливо.
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_6 постановлений з істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального закону, що не дає можливості дійти однозначного і об`єктивного висновку про правильність застосування кримінального закону та призначення покарання. Тому вирок щодо нього підлягає скасуванню, а справа направленню на новий апеляційний розгляд.
Під час цього розгляду апеляційному суду слід, з використанням при необхідності передбачених законом процесуальних можливостей, розглянути апеляційну скаргу засудженого, дослідити доводи касаційної скарги засудженого, і прийняти законне та обґрунтоване рішення з викладенням в ньому мотивів прийняття такого рішення та аналізу доказів.

Керуючись статтями 434, 436 КПК України, п. 6 розділу ХII «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій та статус суддів», колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Апеляційного суду Кіровоградської області від 03 листопада 2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити о 09.30 год 04 жовтня 2017 року.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3