Єдиний унікальний номер: 343/288/18
Номер провадження: 1-кс/0343/76/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року м.Долина

Слідчий суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора Долинського відділу Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , скаржниці, адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Долина Івано-Франківської області скаргу ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000354 від 15.06.2017 року,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 звернулась до суду зі скаргою, в якій просить поновити строк на оскарження постанови, скасувати постанову про закриття кримінального провадження №0000354 від 15.06.2017 року на підставі ст. 284 ч.1 п.2 КПК України, винесену заступником начальника-начальника СВ Долинського ВП Калуського ВП ГУНП Івано-Франківської області ОСОБА_6 , та повернути провадження для проведення досудового розслідування.
Обгрунтовуючи вимоги, покликається на те, що начальник СВ, виносячи оскаржувану постанову, дійшла до переконання про відсутність в діянні ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 КК України, оскільки під час проведення досудового розслідування у вказаному провадженні будь-яких свідків події не встановлено. Допитана в якості свідка ОСОБА_8 вказала, що самого конфлікту, який виник між її мамою та вуйком, не бачила, про виникшу ситуацію вона може розповісти зі слів матері. Окрім цього, згідно висновку судово-медичного експерта на тілі ОСОБА_5 малися тілесні ушкодження, які відносяться до легких.
Вважає, що слідчим, при винесенні вказаної постанови, не вжито жодних дій для здобуття належних доказів вчинення злочину її братом, розслідування взагалі не проводилось. ОСОБА_7 жодного разу не допитувався, його позиція щодо нанесення їй тілесних ушкоджень невідома, одночасного допиту між нею та її братом не проводився. Вона не визнана потерпілою. Висновок органу досудового розслідування про наявність у неї легких тілесних ушкоджень лише констатує цей факт, але з постанови невідомо хто саме їх наніс.
Враховуючи, що з текстом оскаржуваної постанови вона ознайомилась 12.02.2018 року, отримавши її поштою, строк на її оскарження слід поновити.
В судовому засіданні скаржниця та її адвокат просили задовольнити скаргу з підстав, викладеній у ній.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечила та пояснила, що в діях ОСОБА_7 відсутній склад кримінального правопорушення, тому постанова начальника СВ є законною.
Заслухавши прокурора та слідчого, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000354 від 15.06.2017 року, приходить до висновку, що скаргу слід задовольнити з наступних підстав.
Згідно з ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
У відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження на досудовому розслідуванні може бути оскаржене, зокрема, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Слідчим суддею встановлено, що 14.06.2017 року лікар ОСОБА_9 звернулась до Долинського ВП Калуського ВП ГУНП Івано-Франківської області з повідомленням про те, що в лікарню поступила ОСОБА_5 з діагнозом забій м"яких тканин нижньої третини правої гомілки. Дані ушкодження їй наніс її брат по місцю проживання.
Відомості по даному факту внесені в ЄРДР 15.06.2017 року за № 0000354.
З матеріалів справи також встановлено, що з моменту відкриття кримінального правадження слідчим СВ Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_10 29.06.2017 року виносилась постанова про закриття вищевказаного кримінального провадження, яка постановою прокурора Долинського відділу Калуської місцевої прокуратури від 03.10.2017 року була скасована як незаконна.
Вказівками прокурора Долинського відділу Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_11 від 03 10.2017 року начальнику СВ Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні зазначено необхідність проведення наступних слідчих дій: допитати та визнати потерпілою ОСОБА_5 ; провести огляд місця події за участю потерпілої та із застосуванням фотозйомки; встановити свідків та очевидців даного кримінального правопорушення; отримати в потерпілої копії медичних документів;допитати лікаря Долинської поліклініки Зелінську, яка повідомила про спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень; провести слідчий експеримент; вчинити інші слідчі дії, в яких виникне необхідність в ході досудового розслідування.
Для виконання, викладених вказівок, згідно рапорту ДОП Долинського ВП Калуського ВПГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_12 встановити осіб, які б могли бачити вказану вище подію, на даний час неможливо. 25.11.2017 року була допитана в якості свідка ОСОБА_8 , яка є дочкою ОСОБА_8 .
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що свідок ОСОБА_8 вказала, що самого конфлікту, який виник між її мамою та вуйком, не бачила, про цю подію вона може розповісти зі слів матері. Окрім цього, згідно висновку судово-медичного експерта на тілі ОСОБА_5 малися тілесні ушкодження, які відносяться до легких, що стало підставою для закриття кримінального првадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.
З таким висновком заступника начальника- начальника СВ ОСОБА_6 при прийнятті оскаржуваної постанови не можливо погодитись, виходячи з наступного.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
У відповідності до вимог ст.110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи (установи), яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Виходячи з викладеного, на слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, який зобов`язаний перевіряти законність прийнятої слідчим постанови. А тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Відповідно до положень п.2 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Однак, вказані вимоги закону заступником начальника- начальником СВ ОСОБА_6 належним чином не виконані.
Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Положеннями ст. 92 КПК України передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Однак, не зважаючи на вказані вимоги закону, ні заступником начальника- начальником СВ ОСОБА_6 в постанові, ні прокурором у судовому засіданні доказів, які б спростовували в повній мірі доводи скарги та підтверджували обставини, які стали підставою для закриття кримінального провадження, не надали.
Проаналізувавши постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що вона була прийнята передчасно, оскільки жодної слідчої дії, викладені прокурором у згаданій вище вимозі, виконано не було.
Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
В силу ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим кодексом.
Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Прокурором не надано суду доказів, які б свідчили про повноту ведення досудового розслідування, натомість встановлено, що не досліджені та не перевірені доводи, зазначені у скарзі, не виконанні всі слідчі дії, передбачені вказівкою прокурора, а оскаржувана постанова від 30.11.2017 року не містить обгрунтовного аналізу всіх даних, отриманих в ході проведення слідчих дій.
З матеріалів справи встановлено, що копію постанови про закриття кримінального провадження ОСОБА_5 отримаала 12.02.2018 року, а тому відсутні підстави вважати, що строк на її оскарження пропущений.
Тому, при наявності таких обставин необхідно усунути зазначені вище неповноту досудового розслідування, більш детально з`ясувати усі обставини справи, в тому числі й ті, на які вказує у своїй скарзі заявник з метою правильної та належної їх оцінки.
З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що постанова про закриття кримінального провадження від 30.11.2017 року винесена передчасно, без достатніх для цього підстав, без проведення усіх необхідні слідчих дій, спрямованих на отримання доказів або перевірку вже отриманих доказів у кримінальному провадженні та підлягає скасуванню.
Виходячи з наведеного та керуючись ст. ст.2, 22, 84, 91, 93, 94, 220, 224, 283, 284, 303, 304 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити.
Скасувати постанову заступника начальника-начальника СВ Долинського відділення поліції Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_13 від 30.11.2017 року про закриття кримінального провадження за №0000354 від 15.06.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.
Скерувати кримінальне провадження №0000354 від 15.06.2017 року для відновлення та продовження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1