Справа № 1005/8761/2012
31 жовтня 2017 р. Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 з участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши при попередньому розгляді матеріали кримінальної справи про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Шостка Сумської області, громадянина України,
за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205; ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212; ч. 3 ст. 212; ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212; ч. 2 ст. 366 КК України,
КудінОЇ світлани вікторівни, ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
уродженки м. Шостка Сумської області, громадянки України,
за ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 366 КК України,
кийка михайла івановича, ІНФОРМАЦІЯ_3 ,
уродженця с. Переяславське Переяслав-Хмельницького району
Київської області, громадянина України,
за ч. 2 ст. 205 КК України
Відповідно до пункту 11 розділу ХІ Перехідні положення КПК України дана кримінальна справа підлягає розгляду судом в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, тобто за нормами КПК 1960 року.
Відповідно до листа Голови Апеляційного суду Київської області від 19.05.2017 дана кримінальна справа (за КПК 1960) 24.05.2017 надійшла на розгляд Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області для розгляду по суті у зв`язку із зміною підсудності з Бориспільського міськрайонного суду Київської області.
02.06.2017 суддею, визначення якого відбулося відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, було прийнято рішення про призначення та проведення попереднього судового засідання, відповідно до вимог глави 23 КПК 1960 року.
22.06.2017 адвокат ОСОБА_4 звернувся до апеляційного суду Київської області із заявою про передачу справи з одного суду до іншого, мотивуючи її тим, що передача даної кримінальної справи з Бориспільського до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду відбулася з порушенням вимог КПК.
26.06.2017 дана кримінальна справа була витребувана Апеляційним судом Київської області для розгляду по суті вказаної заяви адвоката ОСОБА_4 .
Постановою в.о. голови Апеляційного суду Київської області від 06.07.2017 дане клопотання було задоволено і справу направлено на розгляд до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду. Мотивацією такого рішення зазначено ту обставину, що нормами КПК 1960 р. не визначено процесуальну форму рішення голови апеляційного суду про передачу справи з одного суду до іншого. З метою забезпечення єдності судової практики суд віднайшов за можливе прийняти таке рішення у формі постанови.
Відповідно до ст. 237 КПК України судом було з`ясовано питання, що вирішуються при попередньому розгляді справи.
Прокурором було висловлено думку про можливість призначення справи до судового розгляду.
Обвинувачений ОСОБА_6 своєї позиції щодо призначення справи до судового розгляду не висловив, поклався на розсуд суду при вирішенні цього питання.
Обвинувачений ОСОБА_5 вказав на те, що відносно нього було порушено кримінальну справу прокурором Київської області по чотирьом епізодам, а обвинувачення пред`явлено по шести. Вважає, що обвинувальний висновок не відповідає вимогам закону, є підстави для закриття провадження у справі на підставі судового рішення про відсутність події злочину. Вказує на те, що кримінальна справа не підсудна Переяслав-Хмельницькому міськрайонному суду, оскільки визначення підсудності відбулося з порушенням.
Обвинувачена ОСОБА_7 вважає, що обвинувальний висновок не відповідає вимогам закону, не затверджений належним чином відповідно до вимог законодавства, складений після закінчення строків досудового слідства. Окрім того, кримінальна справа відносно неї була порушена не уповноваженою особою. Кримінальна справа відносно неї та ОСОБА_5 заданими МВС України не облікована і відомості про вчинені злочини у МВС відсутні. Також вказує на інші, на її думку, порушення вимог КПК при здійсненні досудового слідства.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 вважає, що немає підстав для розгляду даної справи Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом. Вказує на те, що ним до Апеляційного суду Київської області подана заява про визначення підсудності даної справи. Рішення за такою заявою не прийнято.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 246 КПК України при попередньому розгляді справи суддя з власної ініціативи своєю постановою повертає справу на додаткове розслідування у випадках, коли під час порушення справи, провадження дізнання або досудового слідства були допущені такі порушення вимог цього Кодексу, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду.
При вивченні матеріалів даної кримінальної справи при призначенні її до попереднього розгляду в порядку ст. 241 КПК України та у ході попереднього розгляду було встановлено, що під час досудового слідства були допущені такі порушення вимог КПК України, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду.
Відповідно до вимог ст. 246 КПК України, пункту 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 30 травня 2008 року «Про практику застосування кримінально-процесуального законодавства при попередньому розгляді кримінальних справ у судах першої інстанції» підставою для повернення справи на додаткове розслідування є установлення під час порушення справи, провадження дізнання або досудового слідства таких порушень вимог КПК, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду.
Дане твердження кореспондується з вимогами постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.02.2005 року № 2 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування».
Зокрема, органом досудового слідства (слідчим) були грубо порушені вимоги КПК України при здійсненні досудового слідства та пред`явленні обвинувачення.
Так, 15.02.2011 старшим слідчим СВ ПМ ДПА в Київській області було порушено кримінальну справу та прийнято до свого провадження за фактом скоєння невстановленими особами злочину, за ознаками ч. 2 ст. 205 КК України. Кримінальній справі було присвоєно реєстраційний номер 05-8298.
18.05.2012 прокурор Київської області, розглянувши матеріали вказаної кримінальної справи порушив кримінальну справу відносно ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205; ч. 3 ст. 212; ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212; ч. 2 ст. 366 та ч.1 ст. 358 КК України, оскільки відповідно до ст. 31 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» кримінальну справу відносно депутата місцевої ради, котрим був ОСОБА_5 , може порушити лише певний прокурор. Зокрема, прокурор області.
Кримінальна справа відносно ОСОБА_5 була скерована для організації провадження досудового слідства та виконання вимог ст. 98-2 КПК України (1960) до СУ ДПС в Київській області.
Копія постанови прокурора Київської області від 18.05.2012 була вручена ОСОБА_5 31.05.2012, а постанова слідчого про об`єднання кримінальних справ відносно ОСОБА_5 з кримінальною справою № 05-8298 була постановлена 21.05.2012.
Порушеній прокурором Київської області кримінальній справі відносно ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205; ч. 3 ст. 212; ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212; ч. 2 ст. 366 та ч.1 ст. 358 КК України номер провадження не було присвоєно, або ж такі дані не долучені слідчим до кримінальної справи.
У подальшому 30.07.2012 слідчий кримінальну справу, порушену прокурором Київської області , за ознаками ч. 1 ст. 358 КК України закрив на підставі п. 2 ст. 6 та п. 1 ст. 213 КПК України (1960).
Таким чином, подальше кримінальне переслідування ОСОБА_5 та здійснення відносно нього досудового розслідування було можливим та виправданим за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205; ч. 3 ст. 212; ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212; ч. 2 ст. 366 КК України, оскільки порушене уповноваженою КПК України (1960) особою.
В свою чергу, обвинувальний висновок відносно ОСОБА_5 складений та затверджений за ознаками ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205; ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212; ч. 3 ст. 212; ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212; ч. 2 ст. 366 КК України.
Тобто, кримінальне переслідування та досудове слідство відносно нього здійснювалося органом досудового слідства за ознаками злочинів, кримінальні справи щодо яких прокурором області не порушувалися. Зокрема, за злочини за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205; ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212.
Таким чином, досудове розслідування, підозра і обвинувачення за вказаними злочинами здійснені з порушенням норм КПК України (1960), без усунення яких кримінальна справа не може бути призначена до судового розгляду.
Одним із принципів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є право на справедливий судовий розгляд, що включає в себе поняття «кримінальне обвинувачення». Висновки ЄСПЛ щодо визначення терміну «кримінальне обвинувачення» полягають в тому, що воно може бути визначене як «офіційне повідомлення особи компетентним органом про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінального злочину».
Таким чином, обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205; ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України, висунуте та пред`явлене йому слідчим, без достатніх доказів порушення прокурором Київської області відносно нього за цими злочинами кримінальної справи, є суттєвим порушенням норм КПК України (1960), усунути які в судовому засіданні неможливо.
Окрім того, наявні підстави для повернення справи прокурору для усунення недоліків в порядку ст. 249-1 КПК України (1960).
Зокрема, відповідно до п. 9.5.1. Інструкції з діловодства в органах прокуратури України, затвердженої наказом виконувача обов`язків Генерального прокурора України від 01.04.2010 № 18, що діяла на день затвердження обвинувального висновку в даній справі, засвідчення документів здійснюється шляхом їх підписання, затвердження та проставлення печатки.
Як вбачається з оригіналу обвинувального висновку, що знаходиться в матеріалах справи підпис посадової особи прокуратури Київської області не засвідчений печаткою цієї установи, тобто печатка не проставлена. Окрім того, найменування уповноваженої службової (посадової) особи органу прокуратури перекреслене чорнилом чорного кольору і рукописним текстом вказано інше. Відповідно до пункту 9.5.4. вищевказаної Інструкції у разі відсутності посадової особи, підпис якої було підготовлено на проекті документа, документ передруковується із зазначенням посади особи, що буде підписувати документ, та її прізвища.
Окрім того, прокурору слід звернути увагу на те, що справа містить деякі копії документів, що є доказами у справі, неналежної якості, що унеможливлює відтворення їх змісту без застосування спеціальних оптичних пристроїв.
За таких підстав органу досудового слідства необхідно усунути такі порушення вимог кримінально-процесуального закону відповідним слідчими діями та виконати вказівки норм КПК України.
Враховуючи вищевикладене, згідно ст. ст. 237,240,244,246 КПК України (1960),
Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205; ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212; ч. 3 ст. 212; ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212; ч. 2 ст. 366 КК України, КудінОЇ світлани вікторівни за ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 366 КК України, кийка михайла івановича за ч. 2 ст. 205 КК України повернути прокурору Київської області на додаткове розслідування.
Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом семи діб з моменту її винесення.
Суддя ОСОБА_1