УХВАЛА
Іменем України
20 грудня 2017 року м.Житомир
Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 327 клопотання старшого слідчого військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_4 про подовження строку тримання під вартою щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Іршанськ, Володарськ-Волинського (Хорошівського) району, Житомирської області, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, військовослужбовця Національної гвардії України (ВЧ № НОМЕР_1 - окремий загін спеціального призначення в м. Івано-Франківськ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
що підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

19.12.2017 року слідчий, звернувся із клопотанням, погодженим із прокурором, про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 до восьми місяців.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що військовою прокуратурою Житомирського гарнізону проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000141, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.04.2017.
Так, 02.04.2017 року близько 12 год. 30 хв. ОСОБА_7 , знаходився на території Іршанського центру первинної медико-санітарної допомоги у занедбаному приміщенні інфекційного відділення, що по АДРЕСА_3 , де у нього на ґрунті особистих неприязних відносин виник конфлікт із ОСОБА_8 , у ході якого в ОСОБА_7 виник умисел на вчинення умисного вбивства останнього.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , заздалегідь заготовленим ножем наніс один удар по передній частині шиї ОСОБА_9 , і таким чином умисно його вбив.
Смерть ОСОБА_8 настала в результаті гострої крововтрати внаслідок різаної рани передньої поверхні шиї з ушкодженням судин, м`язів та нервів.
23.06.2017 о 11 год. 00 хв., на підставі ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115, КК України ОСОБА_7 було затримано. Того ж дня ОСОБА_7 було оголошено про підозру у вчиненні умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Будучи допитаним в якості підозрюваного ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю.
Під час проведення слідчого експерименту 23.06.2017 підозрюваний ОСОБА_7 у присутності захисника детально розповів про обставини вчинення умисного вбивства ОСОБА_8 та на місці події показав механізм та локалізацію нанесення смертельного ушкодження потерпілому.
Причетність ОСОБА_7 також повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення №885 від 03.04.2017; протоколом огляду місця події від 03.04.2017; протоколом огляду трупа ОСОБА_8 від 03.04.2017; висновком експерта судово-медичної експертизи №335 від 04.05.2017; довідкою ТОВ «Житомиравтотранс» №22-211 від 10.04.17; довідкою ТОВ «Івано-Франківське обласне підприємство автобусних станцій» №0496/14/01/2017 від 07.04.17; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 01.06.2017; довідкою аналізом трафіків з`єднань абонентських номерів та мобільних терміналів, проведеним УОТЗ ГУНП в Житомирській області №1338/18/01-2017 від 21.06.17; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 23.06.2017; протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 від 23.06.2017; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 23.06.2017; пПротоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 від 23.06.2017; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 23.06.2017; протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 від 23.06.2017; протоколом впізнання ОСОБА_12 за участю свідка ОСОБА_11 від 23.06.2017; протоколом впізнання ОСОБА_13 за участю свідка ОСОБА_11 від 23.06.2017; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 24.06.2017; протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_14 від 24.06.2017; протоколом впізнання ОСОБА_13 за участю свідка ОСОБА_14 від 24.06.2017; протоколом впізнання ОСОБА_12 за участю свідка ОСОБА_14 від 24.06.2017; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 18.07.2017; протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_12 від 15.09.2017; протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_13 від 15.09.2017; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 22.09.2017; протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_14 від 22.09.2017; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 22.09.2017; протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_11 від 22.09.2017; протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_13 від 22.09.2017; протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_12 від 22.09.2017; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 24.09.2017; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_16 від 24.09.2017; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 25.09.2017; висновком судово-медичного експерта №2122; висновком судово-медичного експерта №2324; висновком судово-медичного експерта №2325.
Шестимісячний строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні закінчується 23 грудня 2017 року.
Проте завершити досудове розслідування у вказаний строк не видається можливим, через нагальну необхідність у проведенні ряду слідчих та процесуальних дій, а тому постановою заступника Генерального прокурора Головного військового прокурора ОСОБА_18 від 18.12.2017 року строк досудового розслідування у даному провадженні продовжено до восьми місяців, тобто до 23.02.2018 року.
Враховуючи те, ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, продовжити злочинну діяльність, з часу обрання запобіжного заходу по даний час ризики не зменшились, що унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, у зв`язку з цим слідчий просить клопотання задовольнити.
Прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.
Підозрюваний в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував, а його захисник у вирішенні вимог слідчого послався на розсуду суду.
Вислухавши учасників процесу, слідчий суддя дійшов наступного.
03.04.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000141 внесено запис про кримінальне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
23.06.2017 року в порядку ст.ст.276-278 КПК України ОСОБА_7 повідомлений про підозру.
24.06.2017 року ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном 60 діб.
21.08.2017 року ухвалою слідчого судді було продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , в межах строку досудового розслідування, а саме до 21 вересня 2017 року.
20.09.2017 року ухвалою слідчого судді було продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , в межах строку досудового розслідування, а саме до 18 листопада 2017 року включно.
17.11.2017 року ухвалою слідчого судді було продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , в межах строку досудового розслідування, а саме до 22 грудня 2017 року включно.
Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Підозрюваний ОСОБА_7 вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України, віднесений до категорії особливо тяжких злочинів та карається позбавленням волі на строк від 7 до 15 років.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема в справі В. проти Швейцарії, 1993 р., п.33, суд вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя.
Метою застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідність запобігання наявних ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають у наступному.
ОСОБА_7 проходить військову службу в правоохоронному підрозділі спеціального призначення, про факт вбивства ОСОБА_7 своє безпосереднє командування та правоохоронні органи не повідомив. Крім того, ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем-спецпризначенцем, проходив підготовку з виживання в різних умовах, що дасть йому можливість здійснити вільне переховування від органів досудового розслідування та суду в будь-яких умовах, без залишення меж України. З урахуванням викладеного, орган досудового розслідування має підстави вважати, що ОСОБА_7 , з метою уникнення покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, тобто є ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
Водночас, орган досудового розслідування не виключає можливості того, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі може знищити, сховати або спотворити речі, документи та речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та на даний час не були встановлені, зокрема знаряддя вчинення умисного вбивства ножа та мобільного телефону потерпілого ОСОБА_8 , тобто існує ризик, передбачений п.2 ч.1 ст. 177 КПК України.
Також, орган досудового розслідування не виключає можливості незаконного впливу зі сторони підозрюваного ОСОБА_7 на свідків, потерпілих, з метою побудови власної версії захисту та виправдання своїх дій, тобто існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.
Таким чином, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 , з метою запобігання наявних вищевказаних ризиків, ОСОБА_7 необхідно продовжити строк тримання під вартою, не виходячи з каральних міркувань, а лише з метою виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України.
Приймаючи до уваги, що підрозділ ОСОБА_7 дислокуючись за межами Житомирської області, постійно змінює місця своєї дислокації, зокрема за 2017 рік м. Івано-Франківськ, м. Львів, с. Раковець Львівської області, зона проведення АТО; в населеному пункті, де зареєстрована адреса проживання ОСОБА_7 , відсутній окремий підрозділ Національної поліції, тому обрання щодо ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належний контроль за виконанням ним покладених на нього обов`язків та забезпечення прибуття ОСОБА_7 за викликами слідчого, прокурора, слідчого судді або суду.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення слідує, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.
Враховуючи викладене та обставини злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , характеризуючи дані про особу підозрюваного, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип до особистої свободи підозрюваного, слідчий суддя вважає, що будь-який інший запобіжний захід, передбачений ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.
При цьому, слідчий суддя також враховує, п. 55 рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» де вказується, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.
Керуючись ст.ст.176-178,199 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 11 год. 00 хв. 18 лютого 2017 року.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області на протязі 5 днів з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1