Провадження №1-кп/359/232/2018
УХВАЛА
23 січня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
за участю захисника ОСОБА_6 ,
здійснивши проведення в приміщенні суду підготовчого судового засідання у кримі-нальному провадженні за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народ-ження, уродженця с. Тополище Іваничівського району, україн-ця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючо-го, розлученого, раніше неодноразово судимого, зареєстрова-ного в АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.п.6, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України,
встановив:

Кримінальне провадження підсудне Бориспільському міськрайонному суду. Під-стави для його закриття не встановлені. Обвинувальний акт складений у відповідності до вимог, передбачених ст.291 КПК України. Підстави для повернення його прокурору від-сутні.

З огляду на це суд вважає, що кримінальне провадження належить призначити до судового розгляду.

Крім того, прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання та обґрунтовує його тим, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 8 грудня 2017 року строк тримання ОСОБА_7 під вартою був продовжений лише до 5 лютого 2018 року. Натомість, судовий розгляд кримінального провадження призначений на 7 лютого 2018 року. Пере-буваючи на волі, ОСОБА_7 буде переховуватись від суду та зможе впливати на потер-пілу та свідків з метою ухилення від кримінальної відповідальності. У такий спосіб він перешкоджатиме кримінальному провадженню. Тому прокурор ОСОБА_5 просить суд продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів.

Захисник ОСОБА_6 заперечує проти задоволення клопотання. В обґрунтування своїх заперечень він посилається на те, що кваліфікація дій його підзахисного за ст.115 КК України є неправильною. ОСОБА_7 не ухилявся від досудового розслідування та не має можливості впливати на потерпілу та свідків. Тому захисник ОСОБА_6 просить суд відмовити у задоволенні клопотання.

ОСОБА_7 також заперечує проти задоволення клопотання.

Вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до п.1, п.3, п.4 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно вплива-ти на потерпілого та свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню.

Згідно з ч.1 ст.178 цього ж Кодексу при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження мате-ріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у криміналь-ному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвину-ваченого; наявність або відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи; репутація обвинуваченого тощо.

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і криміналь-них справ в п.17 листа №511-550/0/4-13 від 4 квітня 2013 року, розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому ви-падку залежно від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності кон-кретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).

Встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримі-нального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років або довічно. Крім того, він раніше неодноразово судимий. Ця обставина нега-тивно характеризує його особу. Тому існує ризик, що під впливом тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_7 , він буде переховуватись від суду. Станом на час розгляду клопо-тання залишаються не допитаними потерпіла та свідки. Ця обставина свідчить також про існування ризику, що з метою уникнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 буде впливати на потерпілу та свідків. У такий спосіб він зможе істотно перешкоджати кримінальному провадженню.

Запобігання наведеним ризикам становить суспільний інтерес, який полягає в без-перешкодному здійсненні кримінального судочинства. Цей інтерес має превалююче зна-чення та виправдовує продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою.

З огляду на це суд вважає доцільним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів.

Керуючись ст.ст.314-315, ч.2 ст.369, ч.3 ст.371, ст.372 КПК України, суд
ухвалив:
Підготовче судове засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаче-ного ч.2 ст.15, п.п.6, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України, закінчити.
Кримінальне провадження призначити до судового розгляду на 14 годину 00 хвилин 7 лютого 2018 року.

Розгляд кримінального провадження здійснювати у відкритому судовому засіданні за участю прокурора, потерпілої, її представника, захисника та обвинуваченого.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю с. Тополище Іваничівського району, українцю, громадянину України, з середньою осві-тою, не працюючому, розлученому, раніше неодноразово судимому, зареєстрованому в АДРЕСА_1 , продовжити строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 23 березня 2018 року.
Утримувати ОСОБА_7 в Державній установі «Київський слід-чий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Ухвала суду є остаточною та не підлягає апеляційному оскарженню.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_8
ОСОБА_3