Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/1693/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" листопада 2017 р. Гусятинський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,.
представника установи виконання
покарань ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин в режимі відеоконференцзв`язку між Гусятинським районним судом Тернопільської області та Державною установою «Копичинська виправна колонія № 112» справу про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за клопотанням засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, до засудження не працюючого, раніше судимого: 28.08.2006 року Воловецьким районним судом Закарпатської області за ст. 186 ч. 3 КК України до 5 років позбавлення волі. Згідно ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки.
Засудженого по теперішній справі: 25.06.2007 року Апеляційним судом Закарпатської області за ст.ст. 115 ч. 2 п. п. 6, 9, 152 ч. 1, 187 ч. 4, 70 КК України до 13 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю. Згідно ст. 71 КК України до даного вироку частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Воловецького районого суду Закарпатської області від 28.08.2006 року та остаточно призначено покарання у виді 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю.
Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 11.02.2016 року зараховано в строк відбування покарання за вироком Апеляційного суду Закарпатської області від 25.06.2007 року, строк попереднього ув`язнення в період з 27.12.2006 року по 27.09.2007 року, у відповідності до ст. 72 ч.5 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі,-
ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на невідбутий строк покарання.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав клопотання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання та пояснив, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Суд, заслухавши пояснення засудженого, представника установи виконання покарань, думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, прийшов до наступного.
Відповідно до висновку, викладеному в характеристиці, який відповідає матеріалам дослідженої в судовому засіданні особової справи, засуджений ОСОБА_5 у місцях позбавлення волі з 29.12.2006 року.
За час утримання у слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, порушень режиму утримання не допускав. Заохочень та стягнень не мав.
Міру призначеного судом покарання у державній установі «Копичинська витравна колонія (№112)» відбуває з 12.12.2007 року. Працевлаштований у бригаді по виготовленню-меблів. До роботи ставиться задовільно, виконує поставленні завдання.
За період відбування покарання у державній установі «Копичинська виправна колонія (№112)» характеризувався негативно, допустив - два порушення установленого порядку відбування покарання (за виготовлення та вживання спиртних напоїв) за які притягувався до дисциплінарної відповідальності. Після проведення виховної та профілактичної роботи змінив свою поведінку у кращу сторону. Стягнення погашенні у встановленому законом порядку. За дотримання норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядку дня установи, заохочувався адміністрацією установи 9 (дев`ять) разів. На даний час характеризується посередньо.
У взаємовідносинах із іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, яким користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
Приймає участь у програмах виховного диференційованого впливу на засуджених «Духовне відродження». Брав участь у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених «Професія», яку повністю реалізовано, у 2016 році закінчив Копичинський навчальний центр (№112) та здобув робітничу кваліфікацію «Швачка».
Соціальні зв`язки з рідними підтримує шляхом листування, особистих побачень, отримує посилки, передачі. Вину у скоєному злочині визнав повністю. Позову не має.
За статейними ознаками заохочувальній нормі закону, щодо заміни умов тримання, у відповідності до ст.ст. 100,101 КВК України, до застосування Закону України №838-УІІІ від 26.11.2015 року, підлягав після фактичного відбуття 1/2 частини призначеного судом строку покарання 27.12.2013 року. Постійно-діючою державної установи «Копичинська виправна колонія (№112)» (протокол № 32) від 03.09.2014 року, засудженого було переведено з дільниці ресоціалізації колонії середнього рівня безпеки до дільниці соціальної реабілітації цієї ж колонії. Постійно-діючою комісією державної установи «Копичинська виправна колонія (№112)» (протокол № 50) від 12.12.2014 року засудженого було переведено з дільниці соціальної реабілітації до дільниці ресоціалізації цієї ж колонії.
За статейними ознаками заохочувальній нормі закону у вигляді заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, у відповідності до ст. 82 КК України, підлягав після фактичного відбуття 2/3 частини призначеного судом строку покарання - 27.07.2015 року. Постійно-діючою комісією державної установи «Копичинська виправна колонія (№112)» (протокол № 10) від 15.04.2016 року, засудженому було відмовлено у застосуванні заохочувальної норми закону у вигляді заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням,згідно поданої ним заяви.
За статейними ознаками заохочувальній нормі закону у вигляді умовно-дострокрвого звільнення від відбування покарання, у відповідності до ст. 81 КК України, підлягав після фактичного відбуття 3/4 частини призначеного судом строку покарання - 27.09.2016 року. На засіданні постійно діючої комісії державної установи «Копичинська виправна колонія (№112)» (протокол № 25 від 30.09.2016 року) засудженому відмовлено у застосуванні заохочувальної норми закону у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, як такому, що не довів свого виправлення.
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, яке може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і саме цей фактор є головною підставою для умовно-дострокового звільнення особи.
З огляду на роз`яснення, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів. Крім того, розглядаючи питання про можливість умовно-дострокового звільнення засуджених, суди повинні враховувати поведінку засудженого під час всього строку відбування покарання, а також приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи.
Заслухавши засудженого, представника адміністрації колонії, думку прокурора, суд вважає, що ОСОБА_5 своєю сумлінною поведінкою, чесним ставленням до праці довів своє виправлення, а тому його слід умовно-достроково звільнити від відбування покарання.
На підставі викладеного клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання підлягає до задоволення.
На підставі наведеного та керуючись ст. 537,539 КПК України, ст.81 КК України, п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким, -
Клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, задовольнити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити умовно-достроково від відбування покарання на невідбутий строк покарання, який становить 2 (два) роки 4 (чотири) місяці 18 (вісімнадцять) днів .
На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення прокурор, засуджений вправі подати апеляції до апеляційного суду Тернопільської області.
Суддя: підпис
З оригіналом вірно
Суддя Гусятинського районного суду ОСОБА_1