Справа №581/835/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/558/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 14 листопада 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Обрано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

ВСТАНОВИЛА:
До Липоводолинського районного суду Сумської області з клопотанням, погодженим із прокурором Липоводолинського відділу Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , звернувся заступник начальника СВ Липоводолинського ВП Роменського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , терміном на 60 діб, з урахуванням часу затримання останнього в порядку ст. 208 КПК України без застави.

ОСОБА_8 підозрюється в тому, що ввечері 11 листопада 2017 року, таємно, скориставшись відсутністю власника автомобіля та сторонніх осіб, за попередньою змовою з іншими особами проник до автомобіля «Wolkswagen Crafter» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився на площадці поряд з будівлею №2 по вул. Троїцькій в смт. Липова Долина, звідки викрав майно ОСОБА_12 , на загальну суму 5000 грн.

Слідчий вважав, що є достатні підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, раніше він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів проти власності і відбував покарання у місцях позбавлення волі, перебуваючи на свободі може особисто або через своїх спільників, з метою уникнення відповідності за вчинений злочин, незаконно впливати на потерпілого та вчинювати інші кримінальні правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 14 листопада 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання заступника начальника слідчого відділення Липоводолинського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_13 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло у період часу з 22 год. до 7 год. ранку наступної доби, який здійснювати за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_8 в АДРЕСА_1 , а також покладено на нього певні обов`язки.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, посилаючись на її незаконність, прокурор ОСОБА_10 в поданій апеляційній скарзі просить скасувати цю ухвалу та ухвалити нове судове рішення, яким застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

За змістом доводів апеляційної скарги прокурор вважає, що у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених п.п.1 ,3 , 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, зазначає, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочину середньої тяжкості, за вчинення якого чинним КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 5 років, він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, так як немає постійного місця проживання та роботи, має слабкі соціальні зв`язки, мешкає за межами Сумської області в Запорізькій області, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, може вчинити інший злочин, так як зазначений злочин вчинив під час умовно - дострокового звільнення від покарання.

На його думку, жоден інший більш м`який запобіжний захід, в тому числі домашній арешт, не може запобігти настанню ризиків, зазначених у клопотанні, а тому лише тримання під вартою може запобігти вказаним ризикам.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, підозрюваного та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і прохали ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали за клопотанням слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

11 листопада 2017 року внесені відомості до ЄРДР за № 0000231 за ст. 185 ч. 2 КК України по факту здійснення крадіжки газового пістолету , запасних частин до автомобіля та інших предметів.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які у своїй сукупності, на даній початковій стадії досудового розслідування є достатніми для такого висновку, а саме: протоколами огляду місця події ( а.п.7-10, 11-15, 17-19); протоколами допиту потерпілого ( а.п.20-21, 23- 24); протоколом затримання ( а.п. 28-30); протоколом допиту підозрюваного ( а.п. 32-33) ; протоколами допиту свідків ( а.п. 38 42 ).

Апеляційний суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме Рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства», «Мюррей проти Об`єднаного Королівства», згідно з якими вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В контексті ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Як зазначено в рішенні №7064/05 від 01.06.2006 року «Мамедова проти Росії - «потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Слідчий суддя, відмовляючи в застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обираючи стосовно підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, зазначив, що слідчим не доведено наявність у діях підозрюваного двох і більше ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а тому вважав, що саме такий вид запобіжного заходу, як домашній арешт, стане достатнім стримуючим фактором для ОСОБА_8 та забезпечить його належну процесуальну поведінку.

При цьому, слідчий суддя вважав, що віддаленість місця постійного проживання підозрюваного не вказує на можливість переховуватися від органів поліції та суду та не може бути підставою для тримання особи під вартою, як і наявність у підозрюваного судимості та неодноразові засудження за вчинення корисливих злочинів не вказують на те, що він вчинить інший злочин, а також не знайшов свого підтвердження можливий вплив на потерпілого, оскільки потерпілий не має майнових претензій до підозрюваного.

Також слідчим суддю було враховано, що всі слідчі дії вже проведено, викрадене майно знайдено та перебуває під арештом, тому дійшов висновку про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів, оскільки вказані прокурором й в апеляційній скарзі ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, не підтверджені об`єктивно існуючими доказами, а є лише припущеннями, а також прокурором не було доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Згідно до принципів та положень вітчизняного законодавства та практики Європейського суду з прав людини, викладена позиція прокурора є неприйнятною, оскільки зазначені ним відомості можуть обґрунтовувати лише підставу застосування запобіжного заходу як такого, а тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, визначені у ст. 177 КПК України, та при розгляді такого клопотання, обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, що слідчим суддею і було дотримано.

Вказана правова позиція знайшла своє відображення у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України".

Ухвала слідчого судді, як вбачається з тексту судового рішення, є належно обґрунтованою та вмотивованою.

Порушень вимог кримінального процесуального Закону, які б слугували підставою для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів, в ході перевірки матеріалів провадження, - не виявлено.

За таких обставин, висновок слідчого судді є законним і обґрунтованим та підстав для скасування судового рішення і задоволення апеляційної скарги прокурора немає.

Керуючись ст.ст. 376, 178, 183, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 14 листопада 2017 року щодо обрання до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5