АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа №11-сс/796/421/2017 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія ст..ст. 303, 304 КК України Суддя - доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва, у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.11.2017 року,

за участю

адвоката ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.11.2017 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на бездіяльність прокурора Генеральної прокуратури України, яка полягає у не вчиненні дій у кримінальному провадженні №0000915 від 18.05.2015 року та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя вказує на те, що чинним законодавством визначена наявність зв`язку між обов`язком слідчого чи прокурора вчинити КПК України дії та строк, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити, а тому в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України може бути оскаржена бездіяльність слідчого чи прокурора щодо нездійснення певної процесуальної дії, яку вони зобов`язані вчинити у відповідності до КПК України і ця процесуальна дія має бути визначена у строки, визначені КПК України, в іншому випадку, відповідно до положень п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, особа наділена правом оскаржити рішення слідчого чи прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій і негласних слідчих (розшукових) дій.
Слідчий суддя зазначає, що скарга адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на бездіяльність прокурора Генеральної прокуратури України не містить зобов`язань про проведення процесуальних дій у певний строк та здійснення слідчих (розшукових) дій і негласних слідчих (розшукових) дій та виходить за межі переліку рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, визначеного ст. 303 КПК України.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03.11.2017 року та прийняти нову ухвалу, якою його скаргу від 25.10.2017 року № 2510/1 в порядку п. 1 ч.1 ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України задовольнити; визнати протиправною бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні № 0000915 щодо не вчинення процесуальних дій щодо закриття кримінального провадження № 0000915 відносно підозрюваного ОСОБА_8 ; зобов`язати уповноваженого прокурора у кримінальному провадженні № 0000915 протягом трьох днів з часу постановления ухвали слідчого судді прийняти відповідно до положень ст. 220 КПК України вмотивовану постанову про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000915 від 18.05.2015 року виділеного з кримінального провадження № 0000359 від 07.05.2014 року відносно підозрюваного ОСОБА_8 ; протягом 24 годин з моменту прийняття уповноваженим прокурором у кримінальному провадженні постанови про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000915 від 18.05.2015 року зобов`язати уповноважену особу Генеральної прокуратури України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про закриття кримінального провадження відносно підозрюваного ОСОБА_8 .

За доводами апелянта, ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Апелянт вказує на те, що 26.10.2017 року ним, захисником ОСОБА_8 , в порядку п. 1 ч. 1ст. 303 КПК України до Печерського районного суду міста Києва було подано скаргу № 2510/1 від 25.10.2017 року щодо визнання протиправною бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні № 0000915. До скарги були додані копії об`єктивно необхідних для її розгляду документів, проте ухвалою слідчого судді було відмовлено у відкритті провадження за його скаргою.

Але, апелянт зазначає, що він звернувся до суду, оскаржуючи на досудовому провадженні бездіяльність прокурора, яка полягає саме у не здійсненні процесуальних дій в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, а не з інших підстав, на які вказує слідчий суддя, а тому посилання слідчого судді на п. 7 ч. 1, ч. 2 ст. 303 КПК України є безпідставним та необґрунтованим, оскільки КПК України не передбачає вимог до складання скарги, а тому скаржник не повинен зазначати в скарзі зобов`язання про проведення процесуальних дій у певний строк.

Крім цього апелянт вказує, що слідчий суддя зазначив, що скарга не містить зобов`язань про проведення дій у визначений строк та здійснення слідчих розшукових дій виходить за межі переліку рішень дій чи бездіяльності, які підлягають оскарженню відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України. Однак, такі твердження не відповідають дійсності, оскільки, для необхідності невідкладності здійснення процесуальних дій апелянт вказує, що просив суд у скарзі зобов`язати уповноваженого прокурора у кримінальному провадженні №0000915 протягом трьох днів з часу постановлення ухвали слідчого судді прийняти вмотивовану постанову про закриття кримінального провадження відносно підозрюваного ОСОБА_8 , а також протягом 24 годин з моменту прийняття постанови про закриття кримінального провадження внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про закриття кримінального провадження.
Окрім цього, апелянт вказує, що відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 283 КПК України, прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити наступну дію: закрити кримінальне провадження. Однак, враховуючи те, що ОСОБА_8 було повідомлено про підозру 19.05.2014 року, то найкоротший процесуальний строк починає відрахування з часу повідомленням особі про підозру, тобто з 19.05.2014 року. Починаючи з часу повідомлення про підозру ОСОБА_8 пройшли як година, день та місяць, так і взагалі більш ніж три з половиною роки і саме це вбачається із поданої скарги та КПК України, а тому, на думку апелянта, посилання слідчого судді на те що скарга не містить зобов`язань про проведення процесуальних дій у певний строк, є безпідставним та не обґрунтованим, а також не відповідає суті питання поставленого у скарзі.
Адвокат ОСОБА_7 зазначає, що 02.08.2017 року він звернувся до заступника Генерального прокурора України з клопотанням про закриття кримінального провадження №0000915 від 18.05.2015 року відносно підозрюваного ОСОБА_8 , а 26.10.2017 року звернувся до Печерського районного суду м. Києва із скаргою на бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 Кримінального процесуального Кодексу України, тому, на думку апелянта, безпідставними та необґрунтованими, та тими, що не відповідає суті питання, поставленого у скарзі є посилання слідчого судді про те, що скарга не містить вимоги про здійснення слідчих (розшукових) дій і негласних слідчих (розшукових) дій.

Крім того, апелянт вказує на те, що саме те, що прокурор не виконав своє зобов`язання здійснити процесуальну дію у вигляді закриття кримінального провадження №0000915 у встановлений КПК України найкоротший строк після повідомлення про підозру ОСОБА_8 відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 283 КПК України, що й стало підставою для звернення до суду із скаргою, а тому, на думку апелянта, твердження слідчого судді про те що скарга виходить за межі переліку рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, визначеного ст. 303 КПК України, не відповідає фактичним обставинам поданої скарги та нормам КПК України. Відповідно, слідчий суддя безпідставно відмовила у відкритті провадження по скарзі.

Прокурор Генеральної прокуратури, будучи належним чином повідомленим про день та час апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив і клопотання про відкладення апеляційного розгляду не подавав. Тому враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутності прокурора.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 на підтримання апеляційної скарги, вивчивши матеріали за скаргою, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зі скарги, поданої адвокатом ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на бездіяльність прокурора Генеральної прокуратури України, яка полягає у не вчиненні дій у кримінальному провадженні № 0000915 від 18.05.2015 року та зобов`язання вчинити дії, зокрема, зобов`язати уповноваженого прокурора прийняти мотивовану постанову про закриття кримінального провадження № 0000915 від 18.05.2015 року та зобов`язати таку особу внести відомості до ЄРДР про закриття кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді від 03 листопада 2017 року відмовлено у відкритті провадження за даною скаргою.

На думку колегії суддів, висновки, викладені в ухвалі слідчого судді, про те, що скарга подана на бездіяльність прокурора, яка не підлягає оскарженню, є обґрунтованими, виходячи з наступного.
Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
У пунктах 1-8 ч.1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.
Відповідно до п.1 ч.1 цієї статті заявником, потерпілим чи його представником може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Визначені у п.1 ч.1 ст.303 КПК України положення щодо можливості оскарження конкретних дій слідчого, прокурора, не дають жодних підстав для різного (неоднозначного) їх тлумачення. Адже у ньому однозначно визначено, що, крім наведеної у цьому пункті бездіяльності, може бути оскаржено нездійснення лише тих «інших процесуальних дій», які слідчий чи прокурор безумовно зобов`язаний вчинити саме у визначений цим Кодексом строк.
Наведене свідчить, що законодавцем визначена наявність зв`язку між обов`язком слідчого чи прокурора вчинити визначені Кодексом дії в межах досудового слідства та у строк, встановлений КПК України, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити.
Проте, зі змісту скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 вбачається, що адвокатом ставилось питання перед судом не про бездіяльність слідчого чи прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій під час досудового розслідування у визначений Кодексом строк, а порушувалось питання про оскарження бездіяльності прокурора щодо невинесення постанови про завершення досудового розслідування, однією з форм яких є закриття кримінального провадження, яка відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України оскарженню до слідчого судді не підлягає. Більш того, КПК України не визначає чіткого строку для постановлення такого рішення.
Наведене свідчить про те, що висновок слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_7 колегія суддів вважає правильним, ухвала є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.11.2017 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на бездіяльність прокурора Генеральної прокуратури України, яка полягає у не закритті у кримінального провадження №0000915 від 18.05.2015 року та зобов`язання вчинити дії залишити без змін.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4