Справа № 530/1307/17
Номер провадження 1-кп/530/128/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"09" жовтня 2017 р. місто Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Зіньків Полтавської області кримінальне провадження № 0000432 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з професійно - технічною освітою, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 26.06.1996 року Зіньківським районним судом Полтавської області за ст.104 КК України до 10 місяців позбавлення волі. 28.02.1997 року звільнений по відбуттю строку покарання ;

- 08.01.1998 року Зіньківським районним судом Полтавської області за ч.1 ст.206 КК України до 1 року позбавлення волі. 04.02.1998 року вирок суду скасований ухвалою Полтавського обласного суду та направлений для досудового розслідування 16.03.1998 року звільнений з-під варти;

- 14.04.1998 року Зіньківським районним судом Полтавської області за ст.94, ч.1 ст.106, ч.2 ст.140, ч.2 ст.141, ч.1 ст.145 ч.1 ст.222, ст.198, ч.2, ст.229-6, ст.42 КК України до 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна та штрафом 300 грн.;
- 27.09.1999 року Київським районним судом м. Донецьк за ч.3 ст.222, ч.3 ст.42 КК України до 13 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією майна та штрафом 300 грн.17.02.2012 року звільнений по відбуттю строку покарання

- 24.02.2017 року Зіньківським районним судом Полтавської області за ст.ст.263 ч.І, 309 ч.І КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік

у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 309 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 маючи не погашену і не зняту судимість на шлях виправлення не став і знову вчинив умисний злочин у сфері обігу наркотичних засобів, а саме в один із днів вересня 2017 року, після обід, точно дати та час не встановлено, знаходячись поблизу автомобільної дороги Т-17-06 «Гадяч-Опішня» в чагарнику, виявив одну дикоростучу рослину коноплі, після чого, маючи умисел на незаконе придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, зірвав листя та насіння з виявленої ним рослини коноплі, незаконно придбавши їх таким чином, після чого шляхом подальшого висушування та подрібнення, незаконно виготовив із неї особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який потім в подальшому зберігав, без мети збуту у будинку за місцем свого проживання.
07.09.2017 року під час санкціонованого обшуку господарства за місцем проживання ОСОБА_4 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками Зіньківського відділення поліції Гадяцького відділу поліції ГУ Національної поліції в Полтавській області у спальній кімнаті житлового будинку на підлозі було виявлено та вилучено один пристрій для куріння на поверхні якого, згідно висновку експерта №2739 від 08.09.2017 року виявлено нашарування особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - екстракту канабісу, в перерахунку на суху речовину загальною масою 1,122 г..
Крім того, у внутрішній кишені піджака, який знаходився у шафі спальної кімнати, було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет із речовиною рослинного походження, яка згідно з висновком експерта №2740 від 08.09.2017 року є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, в перерахунку на суху речовину загальною масою 1,775 г., на нижній полиці шафи між одягом було виявлено та вилучено полімерний флакон із речовиною рослинного походження, яка згідно з висновком експерта №2741 від 08.09.2017 року є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, в перерахунку на суху речовину загальною масою 9,876 г., на вішалці у спальній кімнаті будинку було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет із речовиною рослинного походження, яка згідно з висновком експерта №2742 від 08.09.2017 року є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, в перерахунку та суху речовину загальною масою 38,242 г..
Загальна маса канабісу вилученого у ОСОБА_4 під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання останнього, становить 49,893 г. маса екстракту канабісу становить 1,122 г..
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив дії, які виразилися в незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчиненому повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.309 ч.2 КК України.
Дане підтверджується сукупністю наступних доказів.
Надаючи оцінку доказам та вирішуючи питання щодо доведеності вини обвинуваченого у скоєнні даних кримінальних правопорушень, судом перш за все враховано вимоги ст.ст. 28,62 Конституції України, ст. 370 КПК України, ст.ст. 3,13 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини 1950 року, практику Європейського суду з прав людини, якими передбачено, що вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише національнимі європейським законодавством, як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства.
Відповідно до ч.4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 255 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатись на них.
Стаття 16-1 КПК України передбачає, що розгляд справ у судах відбувається на засадах змагальності.
Під час розгляду справи в суді, ОСОБА_4 , показав що свою вину в інкримінуємих йому злочинах визнав в повному обсязі, в повному обсязі визнав фактичні обставини справи. Будучи допитаним в судовому засіданні дав покази аналогічні описовій частині вироку.

Прокурор в судовому засіданні, в зв`язку з тим, що обвинувачений вину у вчинених злочинах визнав повністю за обставин викладених в обвинувальному акті, запропонував визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом було визнано недоцільним дослідження показів свідків і інших доказів стосовно фактичних обставин справи, зібраних в ході дізнання та досудового слідства, так як вони правильно усвідомлюються обвинуваченим та іншими учасниками процесу і ніким не оспорюються.
Суд, за згодою всіх учасників судового провадження, обмежився допитом обвинуваченого, ОСОБА_4 , а також дослідив матеріали, які встановлюють вартість експертиз та які характеризують обвинуваченого. Докази по справі не досліджувалися, в зв`язку з тим, що суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку передбаченому ст.225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Оцінивши докази у своїй сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 .

Органами досудового слідства, дії ОСОБА_4 , кваліфіковано вірно.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст.91 КПК України, однією з обставин, що підлягає доказуванню у кримінальному провадженні, є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Згідно ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається, зокрема, на прокурора.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті Основної частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

У п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами) звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При цьому, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Обговорюючи питання про вид і міру покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_4 , достатнє і необхідне для його виправлення і недопущення в подальшому скоєння ним злочинів, суд враховує, що він вину визнає повністю і щиро кається в здійсненому, його майновий стан, і вважає ці обставини, такими що пом`якшують покарання.

Згідно зі ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 рецидив злочину.

Підстав для застосування ст. 69 КК України обвинуваченому ОСОБА_4 , суд не вбачає.

Статттею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що при розгляді справи суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до ч.2 цієї статті Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
З врахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року із змінами, внесеними згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №18 від 10.12.2004 року, №8 від 12.06.2009 року, №11 від 06.11.2009 року, та того, що ОСОБА_4 , раніше судимий, скоїв злочин передбачений ст. 309 ч 2 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до середньої тяжкості злочину; вчиненого злочину, характеру і розміру завданих збитків, суспільної небезпеки скоєного злочину, обставин справи та наслідків, а також особи ОСОБА_4 , суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе в ізоляції від суспільства, а тому доцільно обрати йому покарання, передбачене чинним законодавством.

З огляду на юридичну суть та зміст положень ст.ст.50,65 КК України, суд також вважає, що захід примусу відносно ОСОБА_4 , внесе корективи в соціально-психологічні властивості обвинуваченого, нейтралізує негативні настанови та змусить його додержуватись положень закону про кримінальну відповідальність і позбавить можливості вчиняти нові злочини.Саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення.

Згідно медичного висновку ОСОБА_4 , практично здоровий.

Речові докази по справі: поліетиленовий пакунок №4047319 у якому міститься пристрій для куріння, на поверхні якого згідно висновку експерта №2739 від 08.09.2017 року виявлено нашарування особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - екстракту канабісу, в перерахунку на суху речовину загальною масою 1,122 г.; поліетиленовий пакунок №2566179 із речовиною рослинного походження, яка згідно з висновком експерта №2742 від 08.09.2017 року є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, в перерахунку на суху речовину загальною масою 38,242 г.; поліетиленовий пакунок №2566178 у якому міститься полімерний флакон із речовиною рослинного походження, яка згідно з висновком експерта №2741 від 08.09.2017 року є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, в перерахунку на суху речовину загальною масою 9,876 г.; поліетиленовий пакунок №1038306 із речовиною рослинного походження, яка згідно з висновком експерта №2740 від 08.09.2017 року є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, в перерахунку на суху речовину загальною масою 1,775 г.; поліетиленовий пакунок №3607775 у якому міститься насіння, яке згідно з висновком експерта №2743 від 08.09.2017 року є сумішшю дозрілого насіння коноплі; поліетиленовий пакунок №1915045 у якому міститься три рослини, які згідно з висновком експерта №2738 від 08.09.2017 року мають ботанічні ознаки рослини роду коноплі передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Зіньківського відділення поліції Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області.
Судові витрати за проведення судово-хімічних експертиз 3361 грн. 58 копійок.

Цивільний позов не заявлено.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368 - 371,373-376, 380 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.2 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Зіньківського районного суду від 24.02.2017 рокуі за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці.
Запобіжний захід ОСОБА_4 змінити із домашнього арешту на тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Строк покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з часу затримання.

Речові докази по справі: поліетиленовий пакунок №4047319 у якому міститься пристрій для куріння, на поверхні якого згідно висновку експерта №2739 від 08.09.2017 року виявлено нашарування особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - екстракту канабісу, в перерахунку на суху речовину загальною масою 1,122 г.; поліетиленовий пакунок №2566179 із речовиною рослинного походження, яка згідно з висновком експерта №2742 від 08.09.2017 року є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, в перерахунку на суху речовину загальною масою 38,242 г.; поліетиленовий пакунок №2566178 у якому міститься полімерний флакон із речовиною рослинного походження, яка згідно з висновком експерта №2741 від 08.09.2017 року є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, в перерахунку на суху речовину загальною масою 9,876 г.; поліетиленовий пакунок №1038306 із речовиною рослинного походження, яка згідно з висновком експерта №2740 від 08.09.2017 року є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, в перерахунку на суху речовину загальною масою 1,775 г.; поліетиленовий пакунок №3607775 у якому міститься насіння, яке згідно з висновком експерта №2743 від 08.09.2017 року є сумішшю дозрілого насіння коноплі; поліетиленовий пакунок №1915045 у якому міститься три рослини, які згідно з висновком експерта №2738 від 08.09.2017 року мають ботанічні ознаки рослини роду коноплі які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Зіньківського відділення поліції Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області- підлягають знищенню.
Стягти з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, на користь держави 3361 (три тисячі триста шістдесят одну ) грн. 58 коп. за виконання судово-хімічних експертиз.

Вирок може бути оскаржений через Зіньківський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Написано власноручно.

Суддя Зіньківського
районного суду Полтавської області ОСОБА_1