Справа № 741/785/16
Провадження № 1-кп/740/190/17
В И Р О К
Іменем України
01 грудня 2017 року м.Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 квітня 2016 року за №0000183, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Червоні Партизани Носівського району Чернігівської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, фізичної особи-підприємця, не маючого судимості згідно ст.89 КК України, одруженого, зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 ,
за ч.2 ст.189 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Носівка Чернігівської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з професійно-технічною освітою, раніше судимого 16 грудня 2015 року Роменським міськрайонним судом Сумської області за ч.3 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку на 03 роки, зареєстроване та фактичне місце проживання в АДРЕСА_3 ,
за ч.2 ст.189 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор- ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_7 , обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх захисник-адвокат ОСОБА_8 ,
встановив:
На початку січня 2016 року близько 16-00 год. ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_4 , маючи спільний умисел на вимагання чужого майна, з корисливим мотивом, прибули на автогазозаправну станцію, яка розташована по АДРЕСА_4 , що належить потерпілому ОСОБА_7 , та висловлюючи погрози застосування фізичного насильства до потерпілого пред`явили незаконну вимогу ОСОБА_7 про передачу їм щомісячно грошових коштів у сумі 400 грн., на що потерпілий ОСОБА_7 відповів відмовою, сприймаючи їх погрози, як реальні.
Продовжуючи свої дії у кінці березня 2016 року у першій половині дня ОСОБА_5 , діючи узгоджено із ОСОБА_4 , прибув на автогазозаправну станцію, що розтащована по
АДРЕСА_4 , що належить потерпілому ОСОБА_7 , з раніше визначеною незаконною вимогою до потерпілого ОСОБА_7 про щомісячну передачу грошових коштів, погрожуючи застосуванням фізичного насильства у разі невиконання вимоги, яку підтвердив у телефонній розмові в цей же час ОСОБА_4 , погрожуючи застосуванням фізичного насильства до потерпілого у разі невиконання даної вимоги.
Продовжуючи свої дії ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_4 , а також двома особами, матеріали досудового розслідування щодо яких виділено в окреме кримінальне провадження за №0000261, 03 квітня 2016 року близько 13-00 год. прибули на автогазозаправну станцію у АДРЕСА_4 , що належить потерпілому ОСОБА_7 , погрожуючи потерпілому ОСОБА_7 застосуванням фізичного насильства у разі невиконання раніше визначеної вимоги про щомісячну передачу грошових коштів.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав частково, показавши, що винен ОСОБА_7 2000 грн., які мав намір йому повернут, 03 квітня 2016 року зайшов разом із ОСОБА_9 в операторську заправної станції ОСОБА_7 , де був ОСОБА_7 разом із невідомою особою, останні розмовляли, невідомий їх вигнав, він разом із ОСОБА_9 вийшли на вулицю, потім приїхав ОСОБА_4 , після чого всі втрьох зайшли до операторської, невідомий знову їх вигнав, не дочекавшись всі пішли, пістолетів не бачив, гільзу не піднімав, піднімав запальничку, ОСОБА_7 , якого добре знає, про загрозу нічого не повідомляв і допомоги не просив, про ОСОБА_10 він дізнався на заправці, Карел його обняв, він з ОСОБА_10 привітався, він думав, що Карел є родичем ОСОБА_7 , у ОСОБА_7 просив цигарки на АТО, грошей не брали, його телефоном самсунг користувався ОСОБА_9 , відеозапис вперше побачив у судовому засіданні.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав частково, показавши, що 03 квітня 2016 року разом із медсестрою ОСОБА_11 , яка здійснювала його лікування, заїхав на автозаправку ОСОБА_7 з метою заправки балону газом, оскільки без відома ОСОБА_7 працівники заправки цього не роблять, на заправці перебували ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , разом із ними зайшов до операторської, де був ОСОБА_7 з невідомим, які розмовляли на підвищених тонах, невідомий сказав, щоб ми вийшли, всі втрьох вийшли, він ОСОБА_7 не погрожував, не вимагав, пострілів не чув; разом із ОСОБА_5 та іншими підприємцями збирали цигарки на АТО, грошей не брали, на їх прохання ОСОБА_7 відмовився купував цигарки, він більше про це не наполягав.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 показав, що ОСОБА_5 є його сусідом, з ОСОБА_4 він разом працював, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на початку січня 2016 року повідомили йому, що у тюрмі погано і треба допомогти-купити цигарки, від віддав у кіоск добровільно 400 грн. на цигарки, сказав, що це перший і останній раз, потім близько через місяць приїхав ОСОБА_5 і знову сказав, що треба допомогти в цей місяць, він відмовився, після цього до нього зателефонував ОСОБА_4 і запитав «…ти не будеш платити і давати цигарки…», на що він відповів, що це було один раз, ОСОБА_4 також просив гроші на АТО, всі підприємці надавали допомогу, він надав 50 грн. на АТО, безпосередньо ОСОБА_4 грошей у нього не брав; у квітні 2016 року чоловік, який представився ОСОБА_10 , в телефонній розмові запропонував зустрітися з ним, повідомивши «…давай сюда, а то зорву твою заправку…», в другому телефонному повідомлені були також погрози, зустріч відбулася на заправці, Карел, який в подальшому встановлений як ОСОБА_12 , вдарив його у вухо, ОСОБА_10 вистрілив із пістолета йому між ніг, ОСОБА_10 запитав у нього «…чого не платиш хорошим людям…», він сказав йому, що це було одноразово, Карел закрив приміщення операторської зсередини, потім до операторської близько через 15 хв зайшли ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , їх впустив ОСОБА_10 , вони привітались із ОСОБА_10 , який назвав їх, як «…братани…», останні розмовляли «…що з ним будемо робити…», ОСОБА_9 сказав, що «…заправка наша…», ОСОБА_5 в операторській підняв та забрав гільзу, ОСОБА_10 вигнав ОСОБА_5 і ОСОБА_9 , потім прийшов ОСОБА_4 , коли ОСОБА_10 забирав у нього гроші останній вигнав ОСОБА_13 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , ОСОБА_10 командував ними, останні його боялись, після чого ОСОБА_10 бив його по голові, він вистрілив із травматичного пістолета в напрямку Карела, Карел знову вдарив його по голові і вистрілив з травматичного пістолета у живіт, Карел забрав у нього свідоцтво на зброю, яке віддав ОСОБА_9 , думав, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за нього заступляться; інших вимог, окрім вимог ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , не було, ОСОБА_5 хотів віддати йому 2000 грн. боргу, ОСОБА_4 заїхав на станцію заправитись; при відтворенні його не примушували, а підказували, по ОСОБА_4 він оговорився, на відеозаписі все вірно, але не те, що казав ОСОБА_14 , що земля його; добровільно передав 400 грн. у кіоск на купівлю цигарок, примусу не було, 50 грн. передав на їх прохання на АТО; просив суворо не карати обвинувачених.
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що потерпілий ОСОБА_7 є його батьком, 03 квітня 2016 року близько 13-40 год. він перебував у рейсі, йому зателефонував оператор заправки і повідомив, що незнайомий закрився разом із батьком в операторській, на заправці побачив ОСОБА_5 та ще 3-є осіб, про події, які сталися на заправці, дізнався від оператора та батька.
Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показав, що створив організацію ветеранів АТО, якій допомагали, зокрема, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 -питною водою, цигарками, продуктами, раз на два місяці, ОСОБА_7 організації не допомагав.
Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні показала, що, як медична сестра Носівської лікарні, здійснює лікування ОСОБА_4 , весною 2016 року разом із ОСОБА_4 заїхала на автомобілі на заправку, на якій була робоча обстановка, ОСОБА_4 повернувся через 5-7 хв, автомобіль не заправлявся.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що 03 квітня 2016 року під час виконання трудових обов`язків на заправці до нього підійшов чоловік на ім`я ОСОБА_10 і попросив зустрічі із директором ОСОБА_7 , про що зателефонував останньому, їх зустріч була в операторській, через 5 хв. підійшли ОСОБА_5 та ОСОБА_9 і зайшли до операторської, двері їм відчинив Карел, близько через 5 хв. під`їхав ОСОБА_4 на автомобілі вольксваген, в якому нікого не було, і зайшов також до операторської, через близько 30 хв. із операторської вийшли ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , коли він зайшов до операторської- ОСОБА_7 був у крові, до цього ОСОБА_7 тілесних ушкоджень не мав.
Із врахуванням доказів кримінального провадження суд приходить до слідуючих висновків.
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 згідно наданих показань не заперечують проти факту їх пропозицій потерпілому ОСОБА_7 щодо надання цигарок для військових, згідно показань в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_7 останній на початку січня місяця 2016 року на пропозицію ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо цигарок в місця позбавлення волі віддав у кіоск добровільно 400 грн., повідомивши, що це перший і останній раз, на прохання ОСОБА_5 через місяць щодо надання допомоги в цей місяць він відмовив, після чого йому зателефонував ОСОБА_4 із запитанням щодо сплати грошей та надання цигарок, на що він повідомив ОСОБА_4 , що це було тільки один раз.
Також в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не заперечують проти факту їх перебування 03 квітня 2016 року в приміщенні автогазозаправної станції разом із ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та потерпілим ОСОБА_7 , при цьому ОСОБА_5 зазначає, що ОСОБА_12 на прізвисько ОСОБА_10 привітався та обійняв його, він думав, що ОСОБА_12 є родичем ОСОБА_7 , в подальшому ОСОБА_12 їх вигнав, залишившись із ОСОБА_7 , ОСОБА_7 про небезпеку не повідомляв та про допомогу не просив; ОСОБА_4 зазначає, що ОСОБА_7 перебував з невідомим, останні розмовляли на підвищених тонах, на прохання невідомого вони вийшли із приміщення. Згідно показань в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_7 у квітні 2016 року йому неодноразово телефонував невідомий, який в подальшому представився як ОСОБА_10 , і який погрожував йому пошкодженням автогазозаправної станції, в подальшому ОСОБА_10 в приміщенні автогазозаправної станції наносив йому тілесні ушкодження, погрожував, запитував, чому він не платить хорошим людям, на що він відповів, що це було один раз, Карел закрив приміщення автогазозаправної станції, після чого близько через 15 хв впустив до приміщення ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , останні привітались із ОСОБА_10 , ОСОБА_10 називав їх «...братанами...», останні розмовляли з приводу наступних дій щодо нього, при цьому ОСОБА_9 повідомив, що автогазозаправна станція належить вже їм, потім до приміщення зайшов ОСОБА_4 , ОСОБА_10 командував ними, вони боялись ОСОБА_10 , коли ОСОБА_10 забирав у нього гроші останній вигнав ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , в подальшому ОСОБА_10 знову наносив йому тілесні ушкодження. Вказані показання обвинувачених та потерпілого узгоджуються із показаннями свідка ОСОБА_7 , відповідно до яких ОСОБА_10 попросив у нього, як працівника автозаправної станції, зустрітись із директором ОСОБА_7 , їх зустріч відбулася в приміщенні операторської станції, до якої через 5 хв. підійшли ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , двері їм відчинив Карел, після чого близько через 5 хв. на станцію під`їхав ОСОБА_4 на автомобілі «Вольксваген», в якому нікого не було, ОСОБА_4 також зайшов до операторської, близько через 30 хв із операторської вийшли ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , до цієї події ОСОБА_7 тілесних ушкоджень не мав.
Відповідно до протоколу огляду предмету від 03 квітня 2016 року оглянуто мобільний телефон марки "Samsung", що належить потерпілому ОСОБА_7 та встановлено, що 03 квітня 2016 року останньому телефонували з номера НОМЕР_1 в 12-57 год. та 13-09 год.: з номера НОМЕР_2 в 13-13 год. чоловік на ім`я « ОСОБА_10 » (т.2 а.39-40).
Згідно протоколу огляду місця події від 03 квітня 2016 року у приміщенні АТНЗ по вул. Мринський шлях, 28-А, м.Носівка наявні сліди бурого кольору; гумова куля зі слідами бурого кольору на тумбі; у лінолеумі виявлений отвір овальної форми розміром 0,7*10 мм, глибиною 4 мм, в якому знаходиться гільза; у лівій частині на спинці дивана покривало забруднено речовиною бурого кольору (т.2 а.30-38).
Наявність тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_7 підтверджується також висновком експерта КЗ «Чернігівське обласне бюро судово-медичної експертизи» №94 від 03 квітня 2016 року: у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійних ран голови, синця правого ока та забою м`яких тканин обличчя, непроникаючої вогнепальної (з медичної документації) рани передньої черевної стінки; по механізму спричинення - закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, синця правого ока та забою м`яких тканин обличчя, забійних ран голови - виникли внаслідок ударів тупим(ми) предметом(ми); по ступеню тяжкості - закрита черепно- мозкова травма, струс головного мозку, синець правого ока з забоєм м`яких тканин обличчя, забійні ран голови - оцінюються в комплексі, так як розташовані в ділянці голови, та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, за ознакою тривалості розладу здоров`я; непроникаюча вогнепальна рана передньої черевної стінки відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад-здоров`я, за ознакою тривалості розладу здоров`я; тілесні ушкодження у момент свого заподіяння небезпечними для життя чи здоров`я не являлись; потерпілий піддавався не менш як 5 травматичним діям (т.2 а.54-58).
Висновком експерта Чернігівського науково-дослідного експертного-криміналістичного центру №1129 від 13 квітня 2016 року встановлено, що вилучений предмет під час огляду місця події за фактом нападу на ОСОБА_7 в приміщенні адміністративної будівлі газонаповнювальної станції, розташованої по АДРЕСА_4 , є гільзою пістолетного патрону калібру 9 мм, до пристроїв травматичної дії для відстрілу патронів споряджених гумовими кулями, які до категорії боєприпасів не належать (т.2 а.133-135).
Згідно висновку експерта Чернігівського науково-дослідного експертного-криміналістичного центру №1130 від 13 квітня 2016 року три предмети, вилучені 03 квітня 2016 року під час огляду місця події за фактом нападу на ОСОБА_7 , є гумовими кулями (т.2 а.138-140).
Відповідно до довідки-аналізу ГУНП в Чернігівській області від 23 травня 2016 року абонент 95 ОСОБА_5 виходив на зв`язок із абонентом НОМЕР_3 ОСОБА_7 07 лютого 2016 року, 07 лютого 2016 року, 08 лютого 2016 року; абонент НОМЕР_1 ОСОБА_12 із абонентом НОМЕР_3 ОСОБА_7 03 квітня 2016 року (12-57 год.), 03 квітня 2016 року (13-10 год.); абонент НОМЕР_2 ОСОБА_4 із абонентом НОМЕР_3 ОСОБА_7 14 березня 2016 року, 14 березня 2016 року, 14 березня 2016 року, 21 березня 2016 року, 03 квітня 2016 року (13-13 год.) (т.3 а.23-30).
Згідно висновку експерта Чернігівського науково-дослідного експертного-криміналістичного центру №395 (х), 066 (б) від 25 травня 2016 року на одязі ОСОБА_5 : спортивних штанах чорного кольору з трьома білими вставками виявлено сліди крові людини; при визначені антигенів системи АВ0 було виявлено антиген Н та ізогемаглютиніни анти-А, анти-В системи АВ0, що належить особі (особам) із групою крові 0(І) із ізогемаглютинінами анти-А, анти-В системи АВ0; сліди крові можуть належати потерпілому ОСОБА_7 чи іншій особі з такою ж груповою належністю (т.2 а.143-154).
Безпосередність дослідження доказів означає звернену до суду вимогу закону про дослідження ним всіх зібраних у конкретному кримінальному провадженні доказів шляхом допиту обвинувачених, потерпілих, свідків, експерта, огляду речових доказів, оголошення документів, відтворення звукозапису і відеозапису, тощо. Ця засада кримінального судочинства має значення для повного з`ясування обставин кримінального провадження та його об`єктивного вирішення. Безпосередність сприйняття доказів дає змогу суду належним чином дослідити і перевірити їх (як кожний доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншими доказами), здійснити їх оцінку за критеріями, визначеними у ч.1 ст.94 КПК України, і сформувати повне та об`єктивне уявлення про фактичні обставини конкретного кримінального провадження.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 12 квітня 2016 року із фіксацією за допомогою цифрової відеокамери з потерпілим ОСОБА_7 , в присутності понятих ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , встановлено, що події 03 квітня 2016 відбулися у приміщенні операторської АТНЗ по вул.Мринський шлях, 28-А, м.Носівка, де чоловік на ім`я « ОСОБА_10 » вдарив потерпілого ОСОБА_7 кулаком у ліве вухо, вистрілив йому між ногами; «Карел» сказав, що заправка стоїть на землі ОСОБА_4 , ОСОБА_20 та ОСОБА_5 , а тому він повинен їм платити, після цього до приміщення зайшли дані особи, які привітались з «Карелом». Рубан ОСОБА_21 сказав, що гроші від тепер від ОСОБА_7 не потрібні, бо заправка вже їхня і сьогодні вони її закривають, а із завтрашнього дня будуть працювати їхні люди. ОСОБА_22 та ОСОБА_23 підтвердили дані слова, «Карел» відчинив двері та сказав, щоб ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 вийшли і слідом сам вийшов, через хвилину він повернувся, почав його обшукувати та запитав, де пістолет, із кармана бокової кишені витяг гаманець з грошима у сумі 4800 грн., з кишені рубашки техпаспорт на ЗІЛ-130, коли його обшукував «Карел», він почав відштовхувати його, тоді він схопив електрочайник та вдарив його по голові, від удару він впав на підлогу, від падіння у нього потемніло в очах, він витяг з внутрішньої кишені свій пістолет і двічі вистрілив, але у « ОСОБА_10 » не влучив, потім підійшов «Карел» до нього та двічі вдарив чайником по голові і він втратив свідомість, прийшов до свідомості коли відчув удари ногами по тулубу, тоді «Карел» вийняв з внутрішньої кишені свій пістолет та вистрілив йому у живіт, сказавши: «Ти хотів хорошого чоловіка підстрелити» і з цими словами вибіг та крикнув «тікаємо», до нього забіг у операторську ОСОБА_25 , викликав швидку ( т.2 а.50-53).
В судовому засіданні безпосередньо відтворений відеозапис (т.2 а.103) до вищезазначеного протоколу, згідно якого наявна інформація: ОСОБА_7 зазначає про телефонні дзвінки незнайомого, його погрози, зокрема, щодо спалення заправки, його зустрічі з незнайомим чоловіком в адмінприміщенні заправки, закриття незнайомцем вхідних дверей, нанесення незнайомцем йому тілесних ушкоджень, пострілів із пістолета, приставляння пістолета до його голови та висловлювання «…чому ти не плотиш хорошим людям, заправка на їх землі, ти обязан їм платити…», до приміщення зайшли ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , яких впустив незнайомий, останні та незнайомий обійнялись, привітались, потім зайшов ОСОБА_4 , ОСОБА_9 сказав, що заправка наша із завтрашнього дня і платити не потрібно, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повідомили йому, «…ну що доведєловувся…», ОСОБА_4 сказав, що «…не хочеш платити, буде по іншому…», незнайомець на ім`я ОСОБА_10 заліз до його автомобіля, документи на пістолет віддав ОСОБА_24 і ОСОБА_14 , всі вийшли окрім ОСОБА_10 , останній забрав у нього гроші та продовжував наносити тілесні ушкодження та постріл із пістолета в живіт, Карел сказав їм «…розбіглися…, поїдемо на лексусі…», на початку року ОСОБА_4 казав йому платити щомісяця гроші або надавати цигарки, потім ОСОБА_5 казав йому,-чого не платиш, він їм відмовив, після чого зателефонував ОСОБА_4 із запитанням «…ну що ти не будеш платити…», він відмовив ОСОБА_4 в цьому, на що останній повідомив, що пожалкуєш.
В судовому засіданні потерпілим ОСОБА_7 зазначено про відсутність примусу щодо нього при проведенні слідчого експерименту та вірності відеозапису.
Критерієм допустимості доказів є не лише законність їх отримання, а і попереднє відкриття матеріалів іншій стороні до їх безпосереднього дослідження у суді.
Відповідно до протоколів про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування та речових доказів від 24 травня 2016 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в присутності їх захисника відкриті матеріали в порядку ст.290 КПК України (т.2 а.237, 238), у зв`язку з чим підстави для застосування положень ч.12 ст.290 КПК України до даного протоколу проведення слідчого експерименту в судовому засіданні не встановлені.
Вищезазначені докази у їх сукупності та взаємозв`язку підтверджують наявність попередньої змови між обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які діяли спільно і узгоджено, із обопільною спрямованістю до досягнення мети, спираючись у своїх діях один на іншого, між їх діями був причинний зв`язок, і ці особи усвідомлювали, що спільно вчиняють кримінальне правопорушення щодо незаконної вимоги ОСОБА_26 передавати щомісяця грошові кошти у розмірі 400 грн. з погрозою насильства, що підтверджується їх спільними діями на початку січня 2016 року, у кінці березня 2016 року та 03 квітня 2016 року на території автогазозаправної станції, також вказані докази ставлять під сумнів правдивість показань потерпілого ОСОБА_7 в судовому засіданні щодо добровільності передачі 400 грн., наявності боргу ОСОБА_5 щодо нього та наміру повернути його 03 квітня 2016 року на автогазозаправній станції, відсутності вимагання та примусу зі сторони ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , при цьому потерпілий ОСОБА_7 у своїй заяві від 03 квітня 2016 року (т.2 а.28) просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та особу на прізвисько « ОСОБА_10 », які напали на нього, вимагали гроші, погрожували вбивством та спричинили тілесні ушкодження (т.2 а.28).
Відповідно до ст.ст.84, 86, 92 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких, зокрема, суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Докази на підтвердження наявності погроз обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо знищення майна потерпілого ОСОБА_7 чи його вбивства, нанесення ними тілесних ушкоджень потерпілому чи їх попередньої домовленості на їх спричинення, єдності їх умислу у цьому, вимагання 20000 грн.,- відсутні, у звязку з чим наявні підстави для визнання обвунувачення в цій частині необгрунтованим і таким, що підлягає виключенню.
Враховуючи викладене наявні підстави для визнання винним:
обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, як вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), вчинене за попередньою змовою групою осіб;
обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, як вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), вчинене повторно, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Обставини, які помякшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 ,-хворобливий стан, перебування на утриманні непрацездатної особи похилого віку-матері ОСОБА_27 , 1940 року народження, яка є інвалідом 2 групи безстроково і є незрячою особою, що потребує стороннього догляду, нагородження подяками за підтримку військових, які боронять цілісність держави в зоні проведення антитерористичної операції, обтяжуючі обставини відсутні.
Обставини, які помякшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 ,- молодий вік та нагородження подяками за підтримку військових, які боронять цілісність держави в зоні проведення антитерористичної операції, обтяжуючі обставини відсутні.
Відповідно до ст.ст.50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, повязане із незаконним посяганням на приватну власність та недоторканість людини і має підвищений рівень суспільної небезпечності, вчинене за співучасті, особу обвинуваченого, який не має судимості в порядку ст.89 КК України, є фізичною особою-підприємцем, має постійне місце проживання, за яким скарг не має, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності. Із врахуванням викладеного суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.189 КК України у виді позбавлення волі, даний вид покарання є достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Враховуючи вищевикладене та особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який не має адміністративних стягнень, має громадянство і постійне місце проживання, має позитивну соціальну поведінку після вчинення кримінального правопорушення, суд вважає за можливе здійснення виправлення обвинуваченого без відбування покарання, що є підставою для звільнення від відбування покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, повязане із незаконним посяганням на приватну власність та недоторканість людини і має підвищений рівень суспільної небезпечності, вчинене за співучасті під час іспитового строку, що свідчить про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень і небажання стати на шлях виправлення, не працює, має зареєстроване місце проживання, за яким скарг не має, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога. Із врахуванням викладеного суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст.189 КК України у виді позбавлення волі, даний вид покарання є достатніми для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення під час іспитового строку за попереднім вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16 грудня 2015 року розцінюється судом, як порушення умов звільнення від відбування покарання з випробуванням і є підставою для призначення покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі за даним попереднім вироком.
При призначенні покарання обвинуваченим суд враховує думку потерпілого ОСОБА_7 , який в судовому засіданні просив суворо їх не карати.
Відповідно до положень ст.72 КК України (в редакції, що діяла до 21 червня 2017 року), яка враховується судом в порядку ст.5 КК України, наявні підстави для зарахування обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання його під вартою з моменту затримання 03 квітня 2016 року по дату звільнення його з-під варти в судовому засіданні 01 листопада 2016 року з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі, та для зарахування обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання його під вартою з моменту затримання 03 квітня 2016 року по 21 червня 2017 року з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
Витрати на залучення експертів відповідно до участі обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення підлягають стягненню на користь держави відповідно до ч.2 ст.124 КПК України: із обвинуваченого ОСОБА_4 у розмірі 3475 грн. 62 коп, із обвинуваченого ОСОБА_5 ,-3475 грн. 62 коп.
Питання щодо речових доказів, які згідно ст.98 КПК України мають доказове значення по вищезазначеному кримінальному правопорушенні, підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України із врахуванням виділення матеріалів досудового розслідування.
Враховуючи закінчення судового розгляду, не пред`явлення цивільного позову потерпілим ОСОБА_7 , наявні підстави в порядку ч.4 ст.174 КПК України для скасування арешту майна ОСОБА_4 на належний йому автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, мобільний телефон, одяг та взуття, накладеного згідно ухвал слідчого судді Носівського районного суду Чернігівської області від 08 квітня 2016 року, та майна ОСОБА_5 -мобільних телефонів, одягу та взуття, накладеного згідно ухвали слідчого судді Носівського районного суду Чернігівської області від 08 квітня 2016 року.
Керуючись ст.374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим за ч.2 ст.189 КК України і призначити йому покарання у виді 03 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 03 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов"язки.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов"язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
ОСОБА_5 визнати винуватим за ч.2 ст.189 КК України і призначити йому покарання у виді 03 (трьох) років позбавлення волі.
За сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16 грудня 2015 року у виді 02 (двох) років позбавлення волі, і призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 05 (п`яти) років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його затримання-з 03 квітня 2016 року.
Запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання,-залишити без зміни до набрання вироком законної сили.
Запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою,-залишити без зміни до набрання вироком законної сили.
Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_4 строк його тримання під вартою з 03 квітня 2016 року по 01 листопада 2016 року з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_5 строк його тримання під вартою з 03 квітня 2016 року по 21 червня 2017 року з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 3475 (три тисячі чотириста сімдесят п`ять) грн. 62 коп витрат на залучення експертів.
Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави 3475 (три тисячі чотириста сімдесят п`ять) грн. 62 коп витрат на залучення експертів.
Речові докази: мобільний телефон «Самсунг Дуос», ІМЕІ НОМЕР_4 , в якому знаходиться сім-картка мобільного оператора ТОВ «Лафселл», з номерами НОМЕР_5 та ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_2 , пару шкіряних туфель чорного кольору 41 розміру, куртку балонієву темно-синього кольору з днією застібкою з написом «Jeahs», штани джинсові темно-синього кольору, що зберігаються в приміщенні Носівського ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області, транспортний засіб автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», бежевого кольору, державнй номерний знак НОМЕР_6 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 , що зберігається на штрафній площадці Носівського ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області,повернути ОСОБА_4 , як законному володільцю; мобільний телефон марки «Iphone», ІМЕІ НОМЕР_8 , в якому знаходиться сім-картка оператора ТОВ «Лайфелл» з номером НОМЕР_9 , мобільний телефон марки «SAMSUNG», НОМЕР_10 , в якому знаходиться сім-карта ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_11 , кросівки чорного кольору, спортивні штани чорного кольору з трьома білими вставками, куртку балонієву чорного кольору, спортивну кофту чорного кольору з логотипом «Adidas», футболку коричневого кольору з написом «Projectx», що зберігаються в приміщенні Носівського ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області,повернути ОСОБА_5 , як законному володільцю; електричний чайник марки «ACPARI», чотири шматки ліноліуму з відбитками слідів взуття бурої речовини, три гумові кулі: дві білого кольору, одна чорного кольору, марлевий бинт з речовиною білого кольору, зразок марлевого бинта без слідів речовини, запальничка чорного кольору з написом «Cricket», недопалок від цигарки «Rothmans», системний блок чорного кольору з написом «Expontion Bay», гільзу від травматичної зброї жовтого кольору, одну гумову кулю від травматичної зброї білього кольору, що зберігаються у приміщенні Носівського ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівськіій області, зразок слини ОСОБА_4 , зразок крові ОСОБА_4 , зразок нігтьових пластин ОСОБА_4 , зразок крові ОСОБА_5 , зразок нігтьових пластин ОСОБА_5 , зразок крові ОСОБА_5 , що приєднані до кримінального провадження №0000183, зразок крові ОСОБА_7 , що зберігається у камері схову речових доказів Носівського ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області залишити для зберігання у камері схову речових доказів Носівського ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області; диск DVD-R із записом відеофіксації слідчого експерименту,залишити у матеріалах кримінального провадження; піджак чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, грошові кошти номіналом по 50 грн. в кількості 2 шт., номіналом по 5 грн. в кількості 2 шт., номіналом 10 грн. в кількості 2 шт., номіналом 1 грн. в кількості 1 шт., що зберігаються у приміщенні Носівського ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівськіій області,повернути потерпілому ОСОБА_7 , як законному володільцю.
Скасувати арешт майна ОСОБА_4 , накладеного згідно ухвал слідчого судді Носівського районного суду Чернігівської області від 08 квітня 2016 року на автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», бежевого кольору, державнй номерний знак НОМЕР_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 , мобільний телефон «Самсунг Дуос», ІМЕІ НОМЕР_4 , в якому знаходиться сім-картка мобільного оператора ТОВ «Лафселл», з номерами НОМЕР_5 та ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_2 , пару шкіряних туфель чорного кольору 41 розміру, куртку балонієву темно-синього кольору з однією застібкою з написом «Jeahs», штани джинсові темно-синього кольору.
Скасувати арешт майна ОСОБА_5 , накладеного згідно ухвали слідчого судді Носівського районного суду Чернігівської області від 08 квітня 2016 року на мобільний телефон марки «Iphone», ІМЕІ НОМЕР_8 , в якому знаходиться сім-картка оператора ТОВ «Лайфелл» з номером НОМЕР_9 , мобільний телефон марки «SAMSUNG», НОМЕР_10 , в якому знаходиться сім-карта ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_11 , кросівки чорного кольору, спортивні штани чорного кольору з трьома білими вставками, куртку балонієву чорного кольору, спортивну кофту чорного кольору з логотипом «Adidas», футболку коричневого кольору з написом «Projectx».
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинский міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, протягом тридцяти днів з моменту вручення копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.
Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1 .