Справа №592/7251/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/280/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 квітня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника відділу пробації ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 грудня 2017 року, якою задоволено подання начальника Ковпаківського районного сектору Сумського міськрайонного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про скасування ОСОБА_8 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено його для відбування покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 серпня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 серпня 2015 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України та, із врахуванням ч. 1 ст. 70 КК України, призначено остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 від відбування покарання у виді позбавлення волі звільнено з випробуванням з іспитовим строком 3 роки з покладенням на нього виконання окремих обов`язків передбачених ст. 76 КК України (а.с. 4)

13 вересня 2017 року до Ковпаківського районного суду м. Суми звернувся начальник Ковпаківського районного сектору Сумського міськрайонного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_7 з поданням щодо вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно засудженого ОСОБА_8 і направлення його для відбування призначеного судом покарання у виді 3 років позбавлення волі (а.с.1).

14 грудня 2017 року ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми вказане подання було задоволено, ОСОБА_8 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, встановленим вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 серпня 2015 року, та визначено направити ОСОБА_8 для відбування покарання, призначеного за вказаним вироком суду, у виді 3 років позбавлення волі (а.с. 39).

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що встановлені обставини свідчать про систематичне невиконання засудженим покладених на нього обовязків та небажання ставати на шлях виправлення.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та засуджений ОСОБА_8 подали на нього апеляційні скарги, в яких:

- прокурор просив скасувати ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 грудня 2017 року відносно ОСОБА_8 як незаконну, винесену з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та у зв`язку з неповнотою судового розгляду і постановити нову ухвалу, якою начальнику Ковпаківського районного сектору Сумського міськрайонного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції відмовити у задоволенні його подання;

- засуджений ОСОБА_8 теж просив скасувати ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 грудня 2017 року як незаконну, необґрунтовану та винесену з порушенням норм кримінального-процесуального законодавства та постановити нову ухвалу, якою матеріали кримінального провадження направити до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

В обґрунтування своїх вимог прокурор наголошує на тому, що суд при винесенні рішення поза увагою залишив те, що протягом іспитового строку, встановленого вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 серпня 2015 року, ОСОБА_8 вчинив нове кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, в рамках вказаного провадження у період з 28.12.2015 року по 19.05.2017 рік відносно нього був обраний запобіжний захід у виді тримання його під вартою, що фактично унеможливлювало його явку до органу пробації для відміток.

02.08.2016 року відносно ОСОБА_8 Ковпаківським районним судом м. Суми було винесено вирок, яким його визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та при призначенні покарання, на підставі ст. 71 КК України, частково приєднано покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.08.2015 року та остаточно визначено до відбування покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі. Однак, 27.10.2016 року, вказаний вирок суду був скасований ухвалою Апеляційного суду Сумської області, а матеріали кримінального провадження направлено до суду першої інстанції на новий судовий розгляд. При цьому вид запобіжного заходу ОСОБА_8 тримання під вартою був залишений, лише 19.05.2017 року його було змінено на особисте зобов`язання.

05.12.2017 року, після нового судового розгляду, Ковпаківський районний суд м. Суми відносно ОСОБА_8 виніс новий вирок, яким затвердив угоду про визнання винуватості укладеної ним з прокурором та визнавши ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України і призначив йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Покарання за вказаним вироком та вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.08.2015 року, судом визначено виконувати самостійно.

З огляду на викладене, без поважної причини, із зазначених в поданні, ОСОБА_8 до органу пробації не з`явився відмічатись лише один раз 15.12.2015, що не можна вважати систематичним, а дані про вчинення ним адміністративних правопорушень матеріали страви не містять, тому підстав для скасування ОСОБА_8 іспитового терміну та направлення його для відбування покарання, на думку прокурора, немає.

Засуджений ОСОБА_8 стверджує про порушення судом його права на захист, оскільки судовий розгляд було проведено за відсутності його захисника ОСОБА_10 , що була йому призначена на безоплатній основі, в силу своєї необізнаності свої права в ході судового розгляду він не міг захищати належним чином. Крім цього, звертає увагу і на наявність відносно нього іншого кримінального провадження, в якому він з прокурором затвердили угоду про визнання винуватості, та яке і стало причиною його неявок до органів пробації на відмітки. Стверджує, що фактично на час постановлення оскаржуваної ухвали, окремого вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.08.2015 року, який звертався до виконання, не існувало тому, що він був врахований в покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України призначеного за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.12.2017 року. Судові засідання неодноразово були відкладені саме по причині слухання справи в іншому кримінальному провадженні, відсутності вироку у ньому, однак станом на 14.12.2017 року, дату постановлення оскаржуваної ухвали, вирок суду від 05.12.2017 року все одно законної сили не набрав, що на думку апелянта теж є процесуальним порушенням та теж виступає

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора та засудженого ОСОБА_8 , які підтримали вимоги своїх апеляційних скарг, просили їх задовольнити та скасувати оскаржувану ними ухвалу суду, пояснення представника органу пробації, який просив відмовити у задоволенні вимог апеляційних скарг прокурора та засудженого ОСОБА_8 , а оскаржуване рішення суду залишити без зміни, вивчивши матеріали провадження та матеріали особової справи засудженого, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону, на думку колегії суддів, суд першої інстанції не дотримався.

Відповідно до ч.2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема зі змісту оскаржуваного судового рішення, судом першої інстанції в ході розгляду подання про скасування засудженому ОСОБА_8 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його в місця позбавлення волі, було встановлено те, що останній будучи вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.08.2015 року визнаним винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 309 та ч. 1 ст. 263 КК України та засудженим до покарання у виді 3 років позбавлення волі та на підстав ст. 75 КК України звільненим від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки і покладенням на нього передбачених ст. 76 КК України обов`язків та будучи 26.11.2015 року ознайомленим з порядком та умовами звільнення від відбування покарання з випробуванням, обов`язками покладеними на нього судом, попередженим про правові наслідки за ухилення від виконання обов`язків або систематичного порушення громадського порядку та скоєння нових злочинів, допустив систематичну неявку до органів пробації на реєстраційні відмітки 15.12.2015 року, 05.01.2016 року, 19.01.2016 року, 06.06.2017 року, 20.06.2017 року, 04.07.2017 року, 18.07.2017 року, 01.08.2017 року, 15.08.2017 року, 05.09.2017 року та не повідомив про зміну свого місця проживання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про те, що така поведінка засудженого ОСОБА_8 безумовно свідчить про його небажання виконувати покладені судом на нього обов`язки та ставати на шлях виправлення, а тому, на думку суду існують всі правові підстави для задоволення вимог вказаного подання та направлення засудженого ОСОБА_8 в місця позбавлення волі для відбування призначеного покарання реально.

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія судів погодитись не може, вважає їх безпідставними і такими, що спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Так, як вбачається з матеріалів справи 13.08.2015 року ОСОБА_8 вироком Ковпаківського районного суду м. Суми було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 309 та ч. 1 ст. 263 КК України та засудженим до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підстав ст. 75 КК України ОСОБА_8 від призначеного покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладено на нього виконання передбачених ст. 76 КК України обов`язків (а.с. 4).

15.09.2015 року вказаний вирок суду набрав законної сили, що підтверджується наявній в особовій справі засудженого розпорядженням (а.о.с. 1).

30.09.2015 року ОСОБА_8 поставлено на облік в кримінально-виконавчій інспекції Ковпаківського району (а.о.с. 4).

26.11.2015 року ОСОБА_8 роз`яснено покладені на нього судом обов`язки, положення ч. 3 ст. 164 КВК України та він попереджений про те, що у разі ухилення від виконання покладених на нього обов`язків або систематичного порушення громадського порядку, випробування з іспитовим строком може бути скасовано судом та він буде направлений для відбування покарання у місця позбавлення волі, про що свідчить письмова розписка останнього (а.с. 5).

Цього ж дня 26.11.2015 року відносно ОСОБА_8 винесено і постанову про встановлення днів його явки на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції з якою він ознайомлений під підпис (а.о.с. 31).

Відповідно до листка реєстрації засуджений ОСОБА_8 без поважних причин не з`явився на відмітки 15.12.2015 року, 05.01.2016 року, 19.01.2016 року, 06.06.2017 року, 20.06.2017 року, 04.07.2017 року, 18.07.2017 року, 01.08.2017 року, 15.08.2017 року та 05.09.2017 року (а.о.с. 32).

Разом з тим, з 28.12.2015 року по 19.05.2017 рік, відповідно до вказаного листка ОСОБА_8 перебував в ДУ «Сумський слідчий ізолятор».

Колегія суддів звертає також увагу на ту обставину, що в період іспитового строку за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.08.2015 року відносно ОСОБА_8 було порушено і інше кримінальне провадження № 0005505, за фактом вчинення злочину передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, у зв`язку з чим відносно ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у виді тримання його під вартою і 27.12.2015 року ОСОБА_8 був затриманий (а.с. 36), тобто він перебував під вартою.

02.08.2016 року відносно ОСОБА_8 Ковпаківським районним судом м. Суми ухвалено вирок, яким він визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України і призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання, судом визначено частково приєднати і покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.08.2015 року у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі. Міру запобіжного заходу ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу, залишено попередню тримання під вартою.

27.10.2016 року у зв`язку з істотним порушенням судом вимог кримінального процесуального закону вказаний вирок суду ухвалою Апеляційного суду Сумської області був скасований, а матеріали кримінального провадження було направлено до суду першої інстанції на новий судовий розгляд. Запобіжний захід ОСОБА_8 залишено тримання під вартою.

19.07.2017 року ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_8 змінено вид запобіжного заходу із тримання під вартою на особисте зобов`язання (а.с. 12).

05.12.2017 року за результатами нового судового розгляду, Ковпаківським районним судом м. Суми відносно ОСОБА_8 було винесено вирок, яким затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором ОСОБА_11 та обвинуваченим ОСОБА_8 , його визнано винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 309 КК України та призначено покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків визначено ОСОБА_8 призначити остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн. та за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.08.2015 року покарання у виді 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки. Призначені покарання вироком суду визначено виконувати самостійно. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, враховуючи попереднє ув`язнення з 27.12.2015 року по 19.05.2017 рік, ОСОБА_8 від призначеного покарання у виді штрафу визначено звільнити (а.с.35).

Враховуючи викладені обставини, зокрема перебування ОСОБА_8 в період з 27.12.2015 року по 19.05.2017 рік в установах попереднього ув`язнення в межах іншого кримінального провадження, колегія суддів не може визнати обґрунтованими доводи подання та висновки суду першої інстанції про те, що неявка ОСОБА_8 на відмітки 05.01.2016 року та 19.01.2016 року є неявкою без поважної причини, оскільки той фізично з власної волі не міг покинути стіни вказаної установи та прибути до кримінально-виконавчої інспекції. Про вказану обставину начальника кримінально-виконавчої інспекції було повідомлено листом ДУ «Сумський слідчий ізолятор» від 26.01.2016 року (а.о.с. 49) та листом Сумського ВП ГУНП в Сумській області № 2245/СВ від 11.02.2016 року (а.с. 11). Однак, така інформація не була врахована ні уповноваженими особами кримінально-виконавчої інспекції ні судом першої інстанції при винесенні рішення.

Також, слід звернути увагу і на інші дати пропуску ОСОБА_8 явок до кримінально виконавчої інспекції, зокрема на 06.06.2017 року, 20.06.2017 року, 04.07.2017 року, 18.07.2017 року, 01.08.2017 року, 15.08.2017 року та 05.09.2017 року, які судом першої інстанції визнані такими, що систематично пропущені засудженим без поважних на те причин.

Як вбачається з матеріалів справи та як вірно наголошує в своїй апеляційній скарзі прокурор, вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.08.2015 року відносно ОСОБА_8 був приєднаний на підставі ст. 71 КК України до іншого, наступного вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.08.2016 року винесеного відносно ОСОБА_8 та остаточне покарання було призначено останньому на підставі двох вироків. В послідуючому, а саме 27.10.2016 року вказаний вирок суду був скасований апеляційним судом, матеріали провадження направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції та аж 05.12.2017 року в даному провадженні винесено наступний вирок суду, в якому мається вказівка на те, що вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.08.2015 року повинен виконуватись самостійно.

Враховуючи викладене, колегія суддів не може розцінити пропущені ОСОБА_8 дати відміток - 06.06.2017 року, 20.06.2017 року, 04.07.2017 року, 18.07.2017 року, 01.08.2017 року, 15.08.2017 року та 05.09.2017 року, як такі, що пропущені ним без поважних причин, оскільки фактично вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.08.2015 року у період з 02.08.2016 року і по дату набрання вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.12.2017 року законної сили, є взаємопов`язані, самостійного вироку, за яким ОСОБА_8 повинен був з`являтись до кримінально-виконавчої інспекції на відмітки, у вказаний період як такого не існувало.

Між тим, колегія суддів звертає увагу і на те, що попри наявність в матеріалах особової справи викликів ОСОБА_8 про необхідність його явки у визначені в них дні до інспекції (а.о.с. 73, 75, 76), вони не містять жодної інформації, яка б виступала на підтвердження того, що останній ознайомлений з їх змістом та йому дійсно відомо про вказані в них дати явок.

Враховуючи викладені обставини, ОСОБА_8 допустив фактично одну неявку до кримінально-виконавчої інспекції 15.12.2015 року, про причини такої неявки останній надав письмові пояснення (а.о.с. 39) та зобов`язався в подальшому не допускати порушень, що не можна вважати це систематичним порушенням покладених на ОСОБА_8 обов`язків.

Крім цього, як свідчать матеріали особової справи, засуджений ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності протягом іспитового строку не притягувався, громадського порядку не порушував, за вживанням спиртного помічений не був, характеризується посередньо, скарг та нарікань з боку сусідів немає (а.о.с. 42, 43, 46).

Вказані обставини залишились поза увагою суду першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення, що вказує на неповноту судового розгляду та істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону, оскільки не з`ясування судом вказаних обставин, в розумінні ст. 412 КПК України, стало перешкодою для суду в ухваленні законного та обґрунтованого судового рішення, а тому є безумовною підставою, як на тому наголошують апелянти в своїх скаргах, для його скасування.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів скасовуючи оскаржуване судове рішення, керуючись ст. 407 КПК України, вважає за необхідне постановити нове, яким відмовити начальнику Ковпаківського районного сектору Сумського міськрайонного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції в задоволенні його подання відносно ОСОБА_8 з огляду на його необґрунтованість.

Оскільки ухвала суду підлягає скасуванню, колегія суддів не входить в обговорення апеляційної вимоги засудженого ОСОБА_8 в частині порушення його права на захист при здійсненні судового розгляду, оскільки в кінцевому рахунку його апеляційна вимога про скасування ухвали суду задоволена.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 410, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити повністю, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 грудня 2017 року, якою задоволено подання начальника Ковпаківського районного сектору Сумського міськрайонного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції та скасовано ОСОБА_8 звільнення від відбування покарання з випробуванням, встановленого вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 серпня 2015 року та направлено його до відбування покарання за цим вироком у виді 3 років позбавлення волі скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неповнотою судового розгляду.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання начальника Ковпаківського районного сектору Сумського міськрайонного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про скасування ОСОБА_8 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено його для відбування покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 серпня 2015 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно,

суддя Апеляційного суду

Сумської області ОСОБА_2