н/п 1-кс/640/7795/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
слідчого - ОСОБА_3 ,

- мисливська рушниця, зі спареним стволом, на основі рукоятки якої наявний
№ НОМЕР_1 .
В ході досудового розслідування встановлено, що групою осіб за допомогою спеціальних технічних засобів, які віднесенні до спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації здійснюється незаконне заволодіння транспортними засобами престижних марок іноземного виробництва на території України та країн Європейського Союзу. Транспортні засоби, якими заволоділи на території країн Європейського Союзу в подальшому поставляються на територію України, на території країн Європейського Союзу такі автомобілі значаться в розшуку.
За допомогою зв`язків в правоохоронних органах та нотаріаті вказані особи отримують доступ до баз даних власників транспортних засобів. В базі транспортних засобів вказані особи знаходять транспортний засіб, який схожий на той, яким здійснено незаконне заволодіння. Далі, на транспортному засобі, яким незаконно заволоділи, здійснюється заміна ідентифікаційного номеру (він-коду), реєстраційного номеру на ідентифікаційний номер (він-код) та реєстраційний номер транспортного засобу, який не розшукується правоохоронними органами, тобто на реальний транспортний засіб яким на законних підставах користуються громадяни. Разом з тим, на такий транспортний засіб, на якому вже замінено ідентифікаційний номер (він-код) та реєстраційний номер, виготовлюється підроблене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, яке є копією реального свідоцтва.
Після цього, вказана група осіб здійснює продаж транспортних засобів із заміненими ідентифікаційним номером (він-кодом) та реєстраційним номером, підробленим свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. На такий транспортний засіб виготовлюється підроблена довіреність на право користування та розпорядження таким транспортним засобом від реального власника на ім`я покупця.
Встановлено, що вказаною групою осіб в серпні 2017 року здійснено заміну ідентифікаційного номеру (він-коду), виготовлені та встановлені підроблені реєстраційні номери, виготовлене підроблене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, виготовлена підроблена довіреність на право користування та розпорядження транспортним засобом марки «Chrysler», 2008 р.в., білого кольору. Так, вказаною групою осіб замінено ідентифікаційний номер (він-код) транспортного засобу марки «Chrysler», 2008 р.в. з «2C3KA53G28H164924» на «2C3KA53V09H529178», виготовлено та встановлено на транспортний засіб марки «Chrysler» підроблений реєстраційний номер транспортного засобу « НОМЕР_2 », до цього на вказаному транспортному засобі було встановлено реєстраційний номер « НОМЕР_3 ». Також, вказаними особами виготовлено підроблене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії « НОМЕР_4 », на транспортний засіб марки «Chrysler», 2008 р.в., білого кольору, номер шасі (кузову, рами) « НОМЕР_5 », р.н. « НОМЕР_2 », реальним власником якого є ОСОБА_7 . Разом з тим, вказаною групою осіб виготовлено підроблену довіреність на право користування та розпоряджання ОСОБА_8 вказаним транспортним засобом. Встановлено, що ОСОБА_6 особисто керував діями щодо заміни ідентифікаційного номеру (він-коду) транспортного засобу марки «Chrysler», а також особисто наклеїв саморуйнівну наліпку білого кольору із виконаними на ній друкованим текстом, де розміщено ідентифікаційний номер (він-код) транспортного засобу, приймав участь в заміні таблички прямокутної форми - шильди, яка розміщена на приборній панелі зліва під лобовим склом, на якій міститься ідентифікаційний номер (він-код) транспортного засобу, встановив підроблені реєстраційні номери передав підроблене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.
Згідно з листом ВКІБ Управління СБ України в Харківській області керівником вказаної групи осіб, які вчинюють злочини щодо яких здійснюється досудове розслідування, є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_6 періодично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , де приховує грошові кошти, здобуті злочинним шляхом, а також спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації, сканери «кодграбери».
Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 96944503 квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5 .
25.09.2017 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова слідчим УСБУ в Харківській області було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 та яка періодично використовується ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В ході обшуку слідчим було виявлено та вилучено мисливську рушницю, зі спареним стволом, на основі рукоятки якої наявний № НОМЕР_1 .
Слідчим зазначено, що під час проведення обшуку присутній власник обшукуваної квартири ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , , пояснив, що вказана мисливська рушниця належала його батькові, документів на її зберігання у нього немає, але вона знаходиться на обліку. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пояснила, що вказана рушниця належить її чоловіку ОСОБА_5 і перейшла йому у спадок від його батька.
У зв`язку з тим, що приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , періодично використовується ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як зазначено слідчим, існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вищезазначена річ є доказом злочину, використовувалась як засіб вчинення кримінального правопорушення, зберегла на собі його сліди та містить відомості про обставини, що встановлюються під час кримінального провадження. Крім того, під час обшуку не було виявлено дозвільних документів на зберігання вказаного майна.
Як зазначає слідчий, вказані речі та документи відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, у зв`язку з чим з метою збереження речових доказів та недопущення їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі предметів та документів, які зберегли на собі сліди вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, орган досудового розслідування просить накласти арешт на зазначене в клопотанні майно на час досудового розслідування та судового провадження.
При розгляді клопотання у судовому засіданні слідчий його підтримав.
ОСОБА_5 , власник майна, у судове засідання не з`явився; судом вживались заходи щодо його належного повідомлення про час та місце розгляду клопотання слідчого про арешт вилученого майна, про що слідчим суду надано рапорт. Неприбуття власника майна, його представника у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність вважати, що було вчинено кримінальні правопорушення, передбачені ст. 290 та ч. 2 ст. 359 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації, яка була отримана під час проведення 25.09.2017 р. обшуку в період часу з 10-45 год. до 12-50 год. у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , на зазначеному в клопотанні вилученому майні, власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яке може містити відомості про факти чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та яке може бути речовими доказами, - на це майно слід накласти арешт.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 107, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
Накласти арешт на майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене 25.09.2017 під час проведення обшуку у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , яке періодично використовується ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме:
- мисливську рушницю, зі спареним стволом, на основі рукоятки якої наявний
№ НОМЕР_1 .
Місцем зберігання вилученого майна визначити Управління Служби безпеки України в Харківській області (м. Харків, вул. Мироносицька, 2).
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1