У Х В А Л А
21.04.2018 р.
Слідчий суддя Жмеринського міськрайоннго суду Вінницької області ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
із участю : прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Гельмязів Золотоніського району Черкаської області, мешканця АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, раніше судимого: вироком Бориспільського районного суду Київської області від 12.02.2010 року за ч.2 ст.187, ст.69 КК України на три роки позбавлення волі; вироком Придніпровського районного суду м.Черкаси від 23.11.2011 року за ч.2 ст.186 КК, ст.69,71 КК України на два роки один місяць позбавлення волі; вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 29.08.2014 року за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України, ст.70 КК України на чотири роки позбавлення волі; вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06.11.2014 року за ч.2 ст.185 КК України, ст.70 КК України на чотири роки позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 25.04.2017 року після відбуття покарання,
- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.187 КК України,
УСТАНОВИВ :
Старший слідчий СВ Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 , за погодженням у встановленому порядку з прокурором Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , 20.04.2018 року звернулася до слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду з цим клопотанням, вказавши про встановлення досудовим розслідуванням, що 05.04.2018 року в нічний час ОСОБА_5 разом зі своїми знайомими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а також співмешканкою ОСОБА_10 та її подругою на ім`я ОСОБА_11 відпочивали в кафе "Мобі-Дік", що в м.Жмеринка по вул. Одеська, де вживали спиртні напої. Також у вказаному закладі окремо відпочивав ОСОБА_12 , який теж вживав алкоголь. Перебуваючи в приміщенні кафе, між ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виникла домовленість про те, аби схилити незнайомого для них чоловіка, яким виявився ОСОБА_12 , до подальшого спільного вживання спиртних напої та заволодіння його цінним майном. По завершенню роботи закладу близько 04 години ранку 05.04.2018 року вказані відвідувачі вийшли на вулицю та попрямували разом із ОСОБА_12 по вул. Одеська у напрямку центру міста.
Слідуючи за ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 знаходились біля чоловіка впритул та, використовуючи стан сп`яніння останнього і неможливість чинити опір, спрямували його через пішохідний тунель залізничного вокзалу на вул. Шевченка. Зайшовши за ТЦ "Гуси-Лебеді", ОСОБА_5 , маючи на меті протиправне заволодіння чужим майном, діючи умисно, відкрито, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_8 , почали наносити близько десяти ударів руками та ногами по тілу ОСОБА_12 , після чого останній впав на землю. Продовжуючи свої умисні дії, ОСОБА_5 витягнув з кишені ОСОБА_12 мобільний телефон "Samsung Gаlаxy j5 Prime" та залишив у своєму користуванні, після чого почав знімати з пальця руки потерпілого срібну каблучку із зображенням "Розп`яття Ісуса Христа". ОСОБА_12 намагався чинити фізичний опір, однак, у цей момент до нього раптово наблизився ОСОБА_9 , який, діставши з кишені своєї куртки розкладний ніж, приклав його лезо до горла ОСОБА_12 , висловлюючи словесні погрози застосування фізичної розправи та створюючи реальну загрозу його життю і здоров`ю. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_5 вдалося зняти каблучку з пальця потерпілого, яку в подальшому він передав ОСОБА_8 . Таким чином, своїми умисними спільними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_12 майнової шкоди, зі слів останнього, на суму близько 4800 грн.
Вказані дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб та особою, яка раніше вчиняла розбій.
Зазначила, що 19.04.2018 року о 21:40 годин ОСОБА_5 затримано відповідно до ст.208 КПК України та 20.04.2018 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.
Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, дав показання по суті оголошеної йому підозри.
Підставами застосування заявленого запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 слідчий вказала наявність обґрунтованої підозри та ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду та вчиняти нові кримінальні правопорушення, які доводяться тим, що підозрюваний ОСОБА_5 відповідно до ст.12 КК України вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років з конфіскацією майна, не має постійно визначеного місця проживання та постійного законного джерела доходів, ніде не працює, раніше неодноразово судимий за тяжкі корисливі злочини, перебуває у розшуку відповідно до ухвали Котовського міськрайонного суду Одеської області від 13.12.2017 року як обвинувачений у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за посиланням на що слідчий просила застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Прокурор в судовому засіданні підтримала заявлене слідчим клопотання, з вказаних у ньому обгрунтувань, зауваживши про недостатність запобігання заявленим ризикам іншими більш м`якими видами запобіжних заходів.
Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні не заперечували проти застосування щодо ОСОБА_5 заявленого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважаючи обгрунтованою оголошену останньому підозру та аргументованим клопотання сторони обвинувачення.
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить наступного.
Відповідно до положень ст.29 Конституції України, статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України за ухваленням Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" кожен має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійснення з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню ним злочину або його втечі після його вчинення.
У відповідності до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження; серед інших ними є запобіжні заходи.
Згідно положень ст.176 КПК України тримання під вартою є одним з видів запобіжних заходів; запобіжні заходи, зокрема, під час досудового розслідування застосовуються слідчим суддею за клопотанням слідчого.
За приписами ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, в тому числі, запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до ч.1 ст.184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч.1,2 ст.199 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Згідно ч.5 ст.206 КПК України незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе:
1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;
2) неперевищення граничного строку тримання під вартою;
3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.
Відповідно до вимог ч.1 ст.208 КПК України повноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках:
1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення;
2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин;
3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.
Особливості затримання окремої категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.
Так, в судовому засіданні з пояснень прокурора та слідчого, що додатково підтверджуються доданими до клопотання копіями матеріалів кримінального провадження №0000242, зокрема, витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.04.2018 року; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19.04.2018 року, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 19.04.2018 року, протоколом допиту потерпілого від 19.04.2018 року, протоколом огляду від 19.04.2018 року, протоколами допитів свідків від 19.04.2018 року, протоколом пред`явлення речей для впізнання від 19.04.2018 року, повідомленням про підозру від 20.04.2018 року, довідкою про судимість від 20.04.2018 року, довідкою-характеристикою квартального комітету від 20.04.2018 року, протоколом допиту підозрюваного від 20.04.2018 року та іншими матеріалами кримінального провадження, слідчим суддею встановлено затримання ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення та оголошення останньому підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, у зв`язку з чим заявлено дане клопотання.
Вказаною сукупністю відомостей в матеріалах кримінального провадження доводиться наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яка також не заперечена підозрюваним в судовому засіданні.
Наведені обставини дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, становить підставу для застосування щодо нього обмежувальних заходів забезпечення кримінального провадження, оскільки зазначені відомості з достатньою вірогідністю свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, що добровільно визнається самим підозрюваним.
Недопустимих проявів діяльності службових осіб органу досудового розслідування в межах даного кримінального провадження наразі не вбачається.
Слідчим суддею враховується встановлена в ході судового засідання вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, надто з огляду на обставини здійснення кримінального переслідування щодо нього, вік та стан здоров`я підозрюваного, що вочевидь не становлять ознак неможливості застосування щодо нього будь-якого виду запобіжного заходу, ступінь соціальних зв`язків, його майновий і сімейний стан, поведінку до та після вчинення кримінального правопорушення, суспільно небезпечний спосіб його вчинення, наявність незнятої та непогашеної судимості тощо.
Таким чином, слідчим суддею встановлено, що хоча підозрюваний ОСОБА_5 не перебуває на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра, проте, не має стабільного та законного джерела доходів та постійного місця проживання, і не перебуває на обліку в центрі зайнятості населення за статусом безробітної особи, що загалом не визначає достатніх його соціальних зв`язків, а також з`ясовано, що він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів проти власності, а кримінальне правопорушення, у вчиненні якого наразі підозрюється ОСОБА_5 , вчинено ним у період його розшуку, оголошеного з підстав нез`явлення останнього за викликами до суду в ході судового розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні іншого кримінального правопорушення, сукупність чого вочевидь свідчить про недостатність його особистого самоконтролю, та визначає наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, пов`язаних із можливістю переховуватись від досудового слідства та суду, а також за відповідною його власною схильністю вчиняти інші умисні кримінальні правопорушення, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
З урахуванням викладеного слідчий суддя вважає наявною достатність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 саме виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не вбачаючи достовірних підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні для запобіганню ризиків та виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків, визначаючи тримання під вартою в цьому випадку виправданим за наявності конкретного суспільного інтересу у виді права на справедливий судовий розгляд, а також унеможливлення переховування обвинуваченого від слідства та суду, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалюють над принципом поваги до свободи особистості.
З урахуванням наявності в даному конкретному випадку визначених ч.4 ст.183 КПК України підстав можливості невизначення розміру застави щодо підозрюваного у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, а також з огляду на встановлені обставини відсутності у нього джерел доходу, слідчим суддею при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу визначається відсутність підстав встановлення розміру застави стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .
Враховуючи викладене, керуючись ст. 131-132, 176-178, 182-184, 194, 196, 197, 205, 206 КПК України, -
УХВАЛИВ :
Клопотання задоволити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, який відраховувати з часу його затримання з 19.04.2018 року, тобто до 17.06.2018 року включно, без визначення розміру застави.
На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Апеляційного суду Вінницької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Незалежно від оскарження ухвала підлягає невідкладному виконанню, а також негайному врученню підозрюваному після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1