Справа № 392/1780/17
Провадження № 1-кп/392/57/18

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2018 рокуМаловисківський районний суд Кіровоградської області у складі:
Головуючої: судді ОСОБА_1
з участю прокурора ОСОБА_2 ,
потерпілого ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мала Виска кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000908 від 26.12.2015 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Велика Виска Маловисківського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості, під вартою з 13.11.2017 року
у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 342 , ч.2 ст. 345 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив опір працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обов"язків, умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу, легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконання цим працівником службових обов`язків, при наступних обставинах.
Згідно до ст. 1 Закону України «Про національну поліцію», Національна поліція України це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про національну поліцію», основними завданнями національної поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності;
Наказом Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області за № 22 о/с від 07.11.2015 року, капітана поліції, ОСОБА_6 призначено на посаду інспектора Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області.
Наказом Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області за № 22 о/с від 07.11.2015 року, старшого лейтенанта поліції, ОСОБА_7 призначено на посаду старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області.
Наказом Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області за № 22 о/с від 07.11.2015 року, старшого сержанта поліції, ОСОБА_3 призначено на посаду поліцейського Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області.
Відповідно до графіку чергувань працівників Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області, затвердженого начальником Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області підполковником поліції ОСОБА_8 , 25.12.2015 року, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_3 призначено у добовий наряд, в складі слідчо-оперативної групи з часом несення служби з 08:00 год. 25.12.2015 року до 08:00 год. 26.12.2015 року.
26.12.2015 року о 02:00 год. до Маловисківського ВП ГУНП надійшло повідомлення від ОСОБА_9 , жительки АДРЕСА_2 про те, що 26.12.2015 року, близько 1:00 год. співмешканець її онуки ОСОБА_10 ОСОБА_4 , житель АДРЕСА_3 забрав їхню спільну дев`ятимісячну дитину, при цьому, незважаючи на погодні умови не дав її одягнути, чим створив загрозу її життю та здоров`ю.
У зв`язку з цим, за вказаною адресою було направлено слідчо-оперативну групу Маловисківського ВП ГУНП. В ході реагування на дане повідомлення, слідчо-оперативна група прибувши до с. Велика Виска по вул. К. Маркса, встановили, що ОСОБА_4 з дитиною перебуває в с. Олексіївка Маловисківського району, після чого працівники поліції разом з матір`ю дитини ОСОБА_10 поїхали до с. Олексіївка Маловисківського району.
Прибувши на місце пригоди, працівники поліції ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_10 зупинились біля будинку № 8 по вул. Свєрдлова в с. Олексіївка, Маловисківського району, Кіровоградської області, де повинен був перебувати ОСОБА_4 з дитиною, однак в даному домоволодінні нікого не було. Отримавши інформацію про те, що ОСОБА_4 може перебувати в домоволодінні ОСОБА_11 , яке розташоване неподалік, працівники поліції прийняли рішення перевірити дану інформацію, в звязку з чим направились до домоволодіння АДРЕСА_3 .
Коли працівники поліції ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 йшли по вулиці, до них на зустріч вибіг ОСОБА_11 , який в правій руці тримав предмет ззовні схожий на кухонний ніж, та побачивши працівників поліції, які були одягнуті у формений одяг, почав розмахувати ним, поводив себе агресивно, висловлював погрози на адресу працівників поліції. На вимогу працівників поліції припинити протиправні дії, ОСОБА_11 , свої протиправні дії не припинив, та предметом схожим на ніж, який тримав в правій руці, почав погрожувати працівникам поліції фізичною розправою, при цьому демонструючи реальність своїх погроз неодноразово розмахував даним предметом. В цей час за ОСОБА_11 прибіг ОСОБА_4 , який в правій руці тримав металеву трубу довжиною понад 1 м., а в лівій руці дерев`яну палицю, довжиною близько 1 м.
ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, побачивши працівників поліції, які були одягнуті у формений одяг, почав висловлюватись на адресу працівників поліції погрози із нецензурною лайкою та намагався нанести трубою тілесні ушкодження. На неодноразові зауваження працівників поліції щодо припинення протиправних дій, ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , не реагували та продовжували розмахувати палицею та ножем з метою нанесення тілесних ушкоджень.
В цей час, розуміючи наявність реальної загрози життю та здоров`ю, на підставі ст. 46 Закону України «Про національну поліцію», ОСОБА_7 дістав табельну вогнепальну зброю (ПМ), та попередив про можливість її застосування, однак ОСОБА_4 та ОСОБА_11 продовжували свої протиправні дії. Після цього, ОСОБА_7 здійснив попереджувальний постріл в гору, в результаті чого ОСОБА_11 та ОСОБА_4 на мить припинили активні дії, чим скористались працівники поліції, та спробували затримати останніх. Підійшовши до ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , працівники поліції намагались застосувати до останніх спеціальний засіб «БРС-400», при цьому ОСОБА_11 та ОСОБА_4 викинули з рук палиці та ніж, але продовжували чинити активний фізичний опір, розуміючи, що перед ними працівники поліції, та намагались нанести останнім тілесні ушкодження.
Після цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , з метою припинення протиправних дій ОСОБА_11 , застосували до нього спеціальний засіб «БРС-400».
В цей час, ОСОБА_3 , виконуючи покладені на нього службові обов`язки, намагався припинити протиправні дії ОСОБА_4 , який розумів, що перед ним працівники поліції, та незважаючи на це, наніс один удар кулаком в праву височну частину голови ОСОБА_3 , внаслідок чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді внутрішньочерепної травми в формі струсу головного мозку, забій, припухлість м`яких тканин правої ділянки голови, які відповідно до висновку експерта №15 від 28.01.2016 року, відносяться до категорії легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, більше 6 днів.
Потерпілим до обвинуваченого ОСОБА_4 заявлено цивільний позов, в ході розгляду провадження, який потерпілий просив залишити без розгляду, оскільки матеріальні збитки йому відшкодовано.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнав повністю і показав, що дійсно разом з ОСОБА_11 чинили опір працівникам поліції під час виконання ними своїх службових обов"язків, при цьому ним було заподіяно тілесні ушкодження працівнику поліції ОСОБА_12 . Про те, що то були працівники поліції спочатку вони не бачили, оскільки на дворі було темно, але потім вони все ж таки зрозуміли, що то є працівники поліції однак, чинити опір не перестали і він наніс один удар в область голови потерпілому.Свою вину визнає та розкаюється.
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні даного злочину, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та відсутності сумнівів у добровільності позиції учасників, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину, а його дії правильно кваліфіковано за ч.2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України, як вчинення опору працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обов"язків та умисне заподіянні працівникові правоохоронного органу, легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконання цим працівником службових обов`язків.
При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом"якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений скоїв злочин, який відповідно до вимог ст. 12 КК України, за ч.2 ст. 342 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, за ч.2 ст. 345 КК України до категорії середньої тяжкості.
Обставинами, що пом"якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, є визнання вини обвинуваченим, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, є скоєння злочину в стані алкогольного сп"яніння.
Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, як особа схильна до крадіжок, не працює, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога, не одружений, такий, що немає судимості, вину визнав, щиро розкаявся у скоєнному, добровільно відшкодував завдані матеріальні збитки, потерпілий претензій до обвинуваченого не має, просив не позбавляти його волі, і тому вважає, за можливе призначити обвинуваченому покарання достатнє для його виправлення та перевиховання в межах санкції статтей у виді позбавлення волі, застосувавши ч.1 ст. 70 КК України та на підставі ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.
Цивільний позов ОСОБА_3 залишити без розгляду, оскільки останній просив про залишення його без розгляду.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Стягнути на користь держави понесені судові витрати .
Керуючись ст. ст. 349,368, 369-371, 373-376 КПК України,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого за
-ч.2 ст. 342 КК України і призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі,
-ч.2 ст. 345 КК України і призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно засудженому ОСОБА_4 призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 рік.
На підставі ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
У разі направлення ОСОБА_4 в місця відбування покарання в строк покарання зарахувати час перебування під вартою з 13.11.2017 року по 05.02.2018 року.

Цивільний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 2200 грн. залишити без розгляду.

Речові докази- два кухонні ножі , металеву трубу та дерев"яну палицю, що знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області знищити.
Стягнути з засудженого ОСОБА_4 витрати пов"язані з залученням експерта в розмірі 982 грн. 08 коп. на користь держави.
Скасувати запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, звільнивши його з під варти в залі суду.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Кіровоградської області через Маловисківський районний суд Кіровоградської області.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1