Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/98/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.02.2018 року м. Кропивницький
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Кропивницькому апеляційну скаргу ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 10 листопада 2018 року про відмову ОСОБА_8 у задоволенні клопотання про зарахування засудженому ОСОБА_7 у строк відбування покарання, строку попереднього ув`язнення, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
З представлених матеріалів судового провадження вбачається, що 09 жовтня 2017 року ОСОБА_8 звернулась до Петрівського районного суду Кіровоградської області з клопотанням про зарахування її сину - засудженому ОСОБА_7 в строк відбуття покарання, призначеного за вироком Новопсковського районного суду Луганської області від 18 квітня 2013 року, строк його попереднього ув`язнення в Єнаківській ВК № 52 Донецької області, відповідно до положень Закону України № 3413 від 26 листопада 2015 року.
Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 10 листопада 2017 року заяву ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишено без задоволення.

Рішення суду мотивовано тим, що ухвалою Іллічівского районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 травня 2017 року ОСОБА_7 вже був зарахований строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у відповідності до ч.5 ст.72 КК України, а саме з 23.03.2012 року по 30.07.2013 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить переглянути справу ОСОБА_7 та зарахувати в строк відбування покарання термін його ув`язнення за вироком Новопсковського районного суду Луганської області від 18 квітня 2013 року, а саме з 14.04.2014 року по 11.04.2017 року, вказуючи на те, що засуджений ОСОБА_7 в цей період знаходився в Єнакіївській ВК № 52, де на той момент проводилися бойові дії, а її син зазнавав знущань зі сторони російських окупантів, які змушували його безоплатно працювати, порушуючи при цьому його права, тобто на думку скаржника суд першої інстанції ухвалив рішення з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства.

Заслухавши доповідача, в дебатах думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, засудженого ОСОБА_7 , які підтримав апеляційну скаргу і просив суд її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає за таких підстав.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» за № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року визначено, що він застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким невідбуто повністю та застосовується за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок, протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання судом або за власною ініціативою.
Із змісту ст. 539 КПК України вбачається, що питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішується судом за клопотанням передбачених цією нормою закону осіб, а клопотання, пов`язане з виконанням вироку щодо особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.
Згідно з роз`ясненнями Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у листі за №22320/00/416 від 11 січня 2016 року, незалежно від процесуального порядку ( КПК чи КПК 1960 р.) попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

У зв`язку з цим не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбування покарання.

За правилами абз. 1 ч.5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того ж кримінального провадження (тобто в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення) провадиться з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_7 засуджений вироком Новопсковського районного суду Луганської області від 18 квітня 2013 року за п.п 6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років з конфіскацією всього особистого майна.

Відповідно до ухвали Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 травня 2017 року засудженому ОСОБА_7 в строк призначеного покарання за вироком Новопсковського районного суду Луганської області від 18 квітня 2013 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 23 березня 2012 року по 30 липня 2013 року.

Таким чином, в строк відбування покарання за вироком Новопсковського районного суду Луганської області від 18 квітня 2013 року, ОСОБА_7 в повній мірі зараховано термін його попереднього ув`язнення з моменту затримання до набрання вказаним вироком законної сили, а тому підстав для скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 стосовно зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення ОСОБА_7 є необґрунтованими і безпідставними оскільки ці дані судом враховані, про що змістовно та обґрунтовано зазначено в оскаржуваній ухвалі.( а.п.21).

Також колегія суддів відмічає, що апеляційні вимоги ОСОБА_8 про матеріальну компенсацію її сину - засудженому ОСОБА_7 за відбування покарання в місцях позбавлення (Єнаківській ВК № 52), яка розташована на непідконтрольній території, а також присвоєння ОСОБА_7 статусу учасника АТО не ґрунтуються на Законі і не входить до компетенції апеляційного суду, під час перегляду справи у даному кримінальному провадженні, а тому апеляційна скарга ОСОБА_8 в цій частині також не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 424, 539 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 10 листопада 2018 року про відмову ОСОБА_8 у задоволені клопотання про зарахування засудженому ОСОБА_7 у строк відбування покарання, строку попереднього ув`язнення, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
СУДДІ: (підписи)
Згідно з оригіналом:
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2 .