Придніпровський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА
Номер провадження 1-кс/711/3592/17

Справа № 711/10323/17

21 листопада 2017 року

Слідчий суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 за участю:

секретар ОСОБА_2 , прокурор ОСОБА_3 , слідчий ОСОБА_4 , підозрюваний ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6

розглянувши клопотання слідчого Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного:

ОСОБА_5 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Черкаси, громадянка України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України, кримінальне провадження №0000258 від 12.07.2017р.,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернулася до суду з клопотанням, в якому просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
В обґрунтування клопотання зазначено, що досудове слідство здійснюється за обставинами, відповідно до яких ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_8 організували вербування ОСОБА_9 для заняття проституцією у Федеративній Республіці Німеччина. При цьому завданням ОСОБА_5 було вербування дівчат на території України та схиляння їх до надання сексуальних послуг у Німеччині, за що ОСОБА_8 обіцяв виплачувати їй матеріальну винагороду, розмір якої мав визначатись у процентному відношенні з розміром доходів дівчат, отримуваних як оплату сексуальних послуг. Реалізуючи свої наміри, ОСОБА_5 неодноразово переконувала ОСОБА_9 про необхідність та вигідність надання останньою сексуальних послуг у Німеччині, для чого сприяла у оформленні закордонного паспорту останньої. Внаслідок впливу ОСОБА_5 ОСОБА_9 погодилась на пропозицію та від`їзд до Німеччини для зайняття проституцією. Згодом, 18.11.2017р. ОСОБА_8 на своєму автомобілі PEUGEOT 508, р.н. НОМЕР_1 , через міжнародний автомобільний пункт пропуску «Краковець», пройшовши прикордонну перевірку, здійснив переміщення ОСОБА_9 за межі кордону України, після чого був затриманий працівниками поліції.

19.11.2017р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України, тобто вербування людини з метою експлуатації, з використанням уразливого стану, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
З урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з метою запобігання спробам підозрюваної переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, запобігання продовженню протиправної діяльності та перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з зазначеним клопотанням.

В судовому засіданні прокурор і слідчий підтримали клопотання і просили його задовольнити.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри. Натомість пояснив, що потреби досудового розслідування цілком можуть бути забезпечені внаслідок застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період часу з 22год до 06год.

Підозрювана в судовому засіданні пояснила, що визнає протиправний характер своїх дій та свою вину, але на момент їх вчинення не усвідомлювала суспільну небезпечність таких дій та не мала на меті завдати комусь шкоди. Зазначила, що при вчиненні своїх дій мала на меті допомогти своїй подрузі вирішити питання матеріального характеру і не вдавалась до заходів примусу. Зауважила, що вона сприятиме здійсненню досудового розслідування, буде дотримуватись всіх процесуальних обов`язків, не перешкоджатиме здійсненню кримінального провадження і не заперечує проти застосування до неї будь-якого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0000258, та дослідивши докази по даних матеріалах (надані сторонами письмові документи), заслухавши думку прокурора, слідчого, захисника, підозрюваної вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Підозрювана доставлена до суду після фактичного затримання о 08год 30хв 19.11.2017р. без ухвали слідчого судді, в порядку передбаченому п.1, 2 ч.1 ст.208 КПК України. При цьому з огляду на положення ст.208 КПК України варто звернути увагу, що затримання підозрюваної було обумовлено об`єктивними обставинами кримінального провадження у зв`язку з припиненням дій інших співучасників кримінального правопорушення та відшуканням за місцем проживання підозрюваної речових доказів, які вказують на її причетність до участі у вчиненні такого злочину. Процедура затримання та доставлення підозрюваної до суду відбулось без зайвих зволікань із дотриманням відповідних вимог КПК України. Отже затримання і тримання підозрюваної під вартою є законним, а доводи сторони захисту на спростування цих обставин є необґрунтованими.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази (протоколи обшуків, протоколи допиту свідків, підозрюваних ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_9 т.і.), вважаю доведеною наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.149 КК України, покарання за який передбачає позбавлення волі на строк від 5 до 12 років. З цього приводу слід звернути увагу, що доводи захисника щодо вагомості та належності доказів наданих в обгрунтування клопотання слідочго не спростовують суті самої підозри та обставин, які дають підставу вважати її обгрунтованою.

В обґрунтування клопотання прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Натомість в судовому засіданні прокурором не обґрунтовано належним чином існування ризику того, що підозрювана може незаконно впливати на свідків чи потерпілу, оскільки не наведено належних аргументів на наявність у підозрюваної можливості здійснити саме незаконний вплив на таких осіб.

Необґрунтованими є доводи прокурора і щодо намагань підозрюваної переховуватись від органів досудового розслідування та суду. В цьому аспекті слід звернути увагу, що поведінка підозрюваної та спосіб її життя свідчать про наявність в неї міцних соціальних зв`язків з місцем її постійного проживання (народилась і постійно проживає в м. Черкаси, наявність родичів в цьому місці, постійне місце роботи), а характеризуючи дані її особистості свідчать про відсутність в неї намірів вдаватися до протиправного способу існування у суспільстві.

Разом з тим, погоджуюсь з прокурором щодо існування ризиків того, що підозрювана може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки досудове слідство триває, обставини кримінального правопорушення повністю не з`ясовані.

Певною мірою є обґрунтованими доводи прокурора щодо можливості продовження підозрюваною вчинення кримінального правопорушення, проте з огляду на дані, які характеризують особу підозрюваної (вік, освіта, відсутність судимостей, репутація за місцем проживання), ступень зазначеного ризику є незначною.

Отже наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення та наявність ризиків перешкоджання кримінальному провадженню та продовження його вчинення надають підстави для обрання запобіжного заходу.

Разом з тим, зауважую, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Запобігання наявним ризикам не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування таких ризиків, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Варто зауважити, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив виконання ним своїх процесуальних обов`язків та запобіг спробам підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню.

В судовому засіданні встановлено, що підозрювана має міцні соціальні зв`язки, працевлаштована, має постійне місце проживання, раніше не притягалась до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання і не має негативної репутації. За таких обставин, беручи до уваги також вік, рівень освіти, стан матеріального забезпечення підозрюваної, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, обставини події кримінального правопорушення (спосіб, передумови його вчиненя т.і.) вважаю, що такий винятковий запобіжний захід, як тримання під вартою, обирати до підозрюваної ОСОБА_5 недоцільно.

Разом з тим, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, направленого проти особистої волі людини та основних засад моральних цінностей українського суспільства. Варто звернути увагу, що поза усіляким сумнівом перебуває та обставина, що сексуальна експлуатація людини несе в собі загрозу людській гідності і основним свободам своїх жертв, а відтак не може рахуватись сумісною з цінностями демократичного суспільства та принципами суспільного устрою в Україні. Підозрювана, маючи вищу освіту філологічного напрямку, не могла не розуміти суперечливості своїх дій основам правового регулювання засад моральності українського суспільства. Така поведінка підозрюваної свідчить про те, що вона потребує застосування певних обмежувальних заходів процесуального примусу, щоб належним чином запобігти ризикам перешкоджання кримінальному провадженню та можливості продовження вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на обставини кримінального правопорушення, особливості участі та ролі підозрюваної, об`єктивним є ствердження прокурора, що особисте зобов`язання не забезпечить усунення обставин, запобігання яким обумовлюється застосуванням запобіжного заходу.

Особиста порука не може бути застосована до підозрюваного через відсутність надходжень до слідчого судді заяв осіб, які бажали поручитись за нього.

Наступним на суворістю запобіжним заходом є домашній арешт.

Беручи до уваги вищевикладене, вважаю що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної та досягнення мети застосування запобіжного заходу, до неї необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. При цьому, виходячи з обґрунтування клопотання про застосування запобіжного заходу, вважаю за необхідне задля підтримання дієвості запобіжного заходу покласти на підозрювану обов`язки, передбачені п.4, 8 ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.176-178, 181, 193, 194, 199 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , - та покласти на неї наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

2) утримуватися від спілкування з ОСОБА_9 ;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу визначити тривалістю у два місяці, тобто на період до 21 січня 2018 року.

Здійснення контролю за виконанням домашнього арешту покласти на начальника Черкаського ВП ГУ НП в Черкаській області, якого зобов`язати негайно поставити ОСОБА_5 на облік та повідомити про це слідчого суддю.

Роз`яснити підозрюваній, що у разі невиконання цих обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 400грн до 3200грн.

Підозрювану ОСОБА_5 негайно доставити до місця проживання, де звільнити з-під варти.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику, слідчому і прокурору.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1