Справа № 751/168/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/394/2018
Категорія - ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 квітня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника -адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0007254 від 06.09. 2017 року

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, не судимого в силу ст. 89 п. 8 КК України,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 січня 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений:

- за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 309 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Цивільний позов ПрАТ «Чернігівоблбуд» залишений без розгляду.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 1039 грн. 20 коп. процесуальних витрат за проведення експертизи.

Питання про долю речових доказів і документів було вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судом визнано доведеним, що 05.09.2017 року у нічний час, ОСОБА_6 через паркан проник на територію ПрАТ «Чернігівоблбуд», розташованого по АДРЕСА_2 , де через незамкнені двері проник у гараж, звідки таємно викрав з`єднувачі пожежного шлангу в кількості 5 штук, вартістю 108 грн. кожний, мідні контакти електрощитової в кількості 18 штук, вартістю 25 грн. кожний, плашки для нарізання різьби в кількості 29 штук, вартістю 20 грн. кожна, вал редуктора токарного станку, вартістю 320 грн., мідні контакти в кількості 30 штук, вартістю 22 грн. кожний, ключ для токарного станка, вартістю 105 грн., дві труби для подачі мастила токарного станка в кількості 2 штуки, вартістю 60 грн. кожна, дві боковини від шліфувального станка, вартістю 50 грн. кожна, конус люрзе №3 вартістю 102 грн., електричний щиток, вартістю 130 грн., мідні контакти в кількості 25 штук, вартістю 23 грн. кожний, алюмінієві шини в кількості 2 штуки, вартістю 52 грн. кожна, алюмінієвий шланг з токарного станка, вартістю 102 грн., повітряний фільтр, вартістю 82 грн., електродвигун гідроприводу АОЛ2-22-6Ф вартістю 1500 грн., електродвигун наждачного станка асинхронний, вартістю 2000 грн., що належало ПрАТ «Чернігівоблбуд», чим заподіяв матеріальну шкоду на загальну суму 7470 гривень.

На початку серпня 2017 року, перебуваючи біля господарства по вул. Суворова, 29 у м. Чернігові, біля трансформаторної станції, ОСОБА_6 умисно та без мети збуту зірвав, тим самим незаконно придбав, 139 кущів дикоростучої коноплі, які є особливо небезпечним наркотичним засобом каннабісом у великому розмірі, маса якого в перерахунку на висушену речовину складала 1533,6 грамів, яку переніс до господарської будівлі за місцем свого проживання за адресом: АДРЕСА_1 , де залишив незаконно зберігати, без мети збуту.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 не погоджується з вироком суду в частині визнання його винним за ч. 3 ст. 185 КК України, мотивуючи тим, що сума завданих збитків є занадто завищеною та не відповідає дійсності, що не було перевірено ні під час досудового слідства, ні в ході судового розгляду.

Просить прийняти до уваги, що все майно було повернуто потерпілому відразу після викрадення, а отже відсутні реальні збитки.

При обранні виду покарання, суд не прийняв до уваги його стан здоров`я, вік його матері, якій 82 роки і вона потребує стороннього догляду. Після відбування ним покарання минуло більше 7 років, за цей час він не вчинив жодного злочину та має виключно позитивні характеристики, а тому заслуговує на пом`якшення покарання.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили про пом`якшення покарання, прокурора, який заперечував доводів сторони захисту, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу обвинуваченого задовольнити частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З журналу судового засідання та звукозапису судового розгляду вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину в інкримінованих злочинах, повністю погодившись з викладеними в обвинувальному акті обставинами, в тому числі визнав, що вартість викраденого майна правильно визначена в 7 470 грн. Головуючий досить детально роз`яснив обвинуваченому, що у разі погодження із запропонованим прокурором порядком, він буде позбавлений можливості оскаржувати ті обставини, які не будуть досліджуватись, єдине, що він зможе оскаржити, це - призначене покарання.

ОСОБА_6 указав, що роз`яснення суду йому зрозумілі, повністю визнав свою вину, кількість та вартість викраденого, незаконне придбання без мети збуту та зберігання наркотичного засобу у великому розмірі. Аналіз змісту звукозапису судового розгляду свідчить, що ОСОБА_6 правильно розумів зміст обставин, які ставилися йому в провину та добровільно погодився на скорочений порядок судового розгляду.

Отже, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про завищену суму завданих збитків, розгляду не підлягають, в силу ч. 2 ст. 394 КПК України.

Призначаючи покарання за правилами ст. 65 КК України, суд повинен призначити його у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив два навмисних злочини, серед яких один тяжкий, другий середньої тяжкості, критично не оцінює своєї поведінки, раніше неодноразово вчиняв навмисні злочини, за які відбував покарання в місцях позбавлення волі.

Дані, які б негативно характеризували особу обвинуваченого, у матеріалах справи відсутні. Однак, під час підготовки досудової доповіді, з огляду на інформацію, що характеризує винного, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, інспектор органу з питань пробації прийшов до переконання, що виправлення ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі, становить високу небезпеку для суспільства, у тому числі для окремих осіб.

Твердження обвинуваченого про перебування на його утриманні матері похилого віку, не заслуговують на довіру. ОСОБА_6 не має професії, тривалий час перебував в місцях позбавлення волі та офіційно ніде не працює, а отже не має доходу для утримання матері, яка на відміну від сина, отримує пенсію. Щодо потреб людини похилого віку у сторонній допомозі, то обвинувачений має рідну сестру, яка зможе забезпечити матір необхідним доглядом.

Отже, звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, несе високий ризик вчинення нових злочинів та небезпеку для суспільства, не відповідатиме суспільній небезпеці вчинених злочинів та особі обвинуваченого.

Разом з тим, кожній особі має бути призначене покарання, яке є необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обираючи принцип складання покарань за сукупністю злочинів, суд першої інстанції не звернув уваги, що по справі відсутні обтяжуючі обставини. Обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою провину та розкаявся, проживає з матір`ю похилого віку, минулі судимості є погашеними, а тому з урахуванням принципів законності справедливості та індивідуалізації покарання, йому необхідно призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

У порядку ч. 2 ст. 404 КПК України, необхідно виключити судимості обвинуваченого, які є погашеними в силу п. 8 ст. 89 КК України.

21.10.2005 року Новоазовським районним судом м. Чернігова ОСОБА_6 був засуджений за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ст. 70, ст. 71 КК України на 6 років 2 місяці позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. 26.01.2011 року він звільнився умовно-достроково на невідбутий термін покарання 9 місяців 18 днів.

За правилами ч. 3 ст. 90 КК України, якщо особа була достроково звільнена від відбування покарання, то строк погашення судимості обчислюється з дня дострокового звільнення від відбування покарання.

У даному кримінальному провадженні вісім судимостей, не погашались через вчинення ОСОБА_6 нових злочинів. За останнім вироком він відбув покарання за тяжкі злочини 26.01.2011 року, нові злочини вчинив на початку серпня місяця та 05 вересня 2017 року, через шість років, які минули 26 січня 2017 року, відповідно попередні судимості, згідно п. 8 ст. 89 КК України, є погашеними.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 408, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 січня 2018 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання змінити.

ОСОБА_6 вважати засудженим:

- за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 309 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 2 ст. 404 КПК України виключити з вступної частини вироку наявність судимостей, які в силу п. 8 ст. 89 КК України, є погашеними.

У решті цей же вирок залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11