Провадження №1-в/193/14/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А
11 квітня 2018 року смт.Софіївка

Суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , в порядку підготовки справи до судового розгляду, розглянувши заяву ОСОБА_2 про звільнення його від покарання по хворобі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою в порядку ч.2 ст. 84 КК України. Своє клопотання засуджений обґрунтовує тим, що засуджений за ч.1 ст.115 КК України до 09 років позбавлення волі, має інвалідність другої групи, хворіє тяжкими хворобами, а саме хронічним гепатитом "С", панкреатитом, ВІЧ-інфекцією - четверта клінічна стадія і якими він захворів до відбування покарання і ці хвороби в умовах позбавлення волі перешкоджає відбуванню покарання та загрожує його життю та може призвести до серйозного погіршення здоровя чи інших тяжких наслідків.

Статтею 84 КК України передбачено, що особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Міністерство Юстиції України разом з Міністерством охорони здоровя України спільним наказом № 1348/5/572 від 15.08.2014 року затвердили перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання. До переліку захворювань входять такі хвороби: туберкульоз, ВІЛ/СНІД, лепра, новоутворення (пухлини), хвороби ендокринної системи (наприклад, діабет у своїх «крайніх» формах), психічні розлади, хвороби нервової системи та органів чуття, хвороби органів кровообігу, хвороби органів дихання, хвороби органів травлення, хвороби нирок з хронічною нирковою недостатністю в термінальній стадії, хвороби кістково-мязової системи та сполучної тканини, хвороби обміну, анатомічні дефекти внаслідок захворювання чи травми в період останнього строку відбування покарання (висока ампутація верхніх або нижніх кінцівок, ін.), променева хвороба.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» від 28 вересня 1973 року № 8, факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання.

Звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли подальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків.

Обстеження ж хворих засуджених, діагностика та рекомендації щодо стану здоровя засудженого і можливості його звільнення від відбування покарання здійснюють лікарсько-консультативні комісії (ЛКК), які утворюються при лікарнях для засуджених. ЛКК у своїй діяльності керуються спільним Наказом Міністерства Юстиції України та Міністерства охорони здоровя України № 1348/5/572 від 15.08.2014, яким затверджене Положення про лікарсько-консультативну комісію. Цим наказом безпосередньо покладається на ЛКК функція виявлення осіб, які за станом здоров`я підлягають звільненню від відбування покарання. Іншим завданням ЛКК є підготовка необхідної документації для МСЕК для визначення груп інвалідності.

З урахуванням висновків ЛКК начальник установи (органу) виконання покарань готує та надсилає до суду подання про звільнення від відбування покарання. Разом з поданням до суду надсилаються: висновок ЛКК, історія його хвороби й особова справа засудженого, завірена копія вироку щодо засудженого, розпорядження про виконання вироку, довідка про строк відбутого покарання, характеристика засудженого, відомості про минулу судимість, відшкодування збитків, заподіяних злочином, та інші відомості, необхідні для прийняття відповідного рішення. У поданні також вказуються дані, які характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання.

Крім того і ч. 5ст. 154 КВК України передбачає, що клопотання про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби подається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Одночасно з клопотанням до суду надсилається висновок спеціальної лікарської комісії й особова справа засудженого. У клопотанні вказуються дані, які характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання.

В наданій засудженим заяві з додатками відсутній висновок спеціальної лікарської комісії, крім того вона надіслана самим засудженим, а не начальником органу або установи виконання покарань.

За таких обставин вважаю, що заява засудженого ОСОБА_2 про звільнення його від відбування покарання у зв`язку із хворобою не може бути призначена до судового розгляду і підлягає поверненню для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст. 84 КК України, ст.ст.152,154 КВК України, ст.ст. 84, 371, 372, 537, 539 КПК України

ПОСТАНОВИВ:

Заяву засудженого ОСОБА_2 про звільнення його від покарання по хворобі повернути засудженому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1