У Х В А Л А
Іменем України
04 грудня 2017 року м. Київ
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю представника заявника ОСОБА_3

розглянувши скаргу представника АТ «БМ БАНК» ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000068 від 23.01.2013,-

В С Т А Н О В И В :
У провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказана скарга.

В обґрунтування скарги заявник зазначає, що АТ «БМ БАНК», 30.10.2017, отримано копію постанови слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 від 15.07.2017, про закриття кримінального провадження № 0000068, внесеного 23.01.2013 до ЄРДР, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення в Єдиний реєстр досудових розслідувань, стала заява АТ «БМ БАНК» щодо шахрайських дій службових осіб ТОВ «Аляска Трейд» відносно коштів, наданих АТ «БМ БАНК» у якості кредиту.
Ознайомившись з постановою від 15.07.2017 про закриття кримінального провадження № 0000068 від 23.01.2013, АТ «БМ БАНК» вважає її незаконною, постановленою з порушенням норм КПК України, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
Враховуючи викладене заявник просить слідчого суддю скасувати дану постанову.
В судовому засіданні представник заявника скаргу підтримав просив її задовольнити.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, про причини неявку не повідомляв, що не перешкоджає розгляду.
Слідчий суддя, заслухавши думку представника заявника, повно та всебічно дослідивши матеріали скарги, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 Кримінального процесуального кодексу України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках потерпілого.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

З матеріалів скарги вбачається, що 15 липня 2017 року слідчим Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 була винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0000068 від 23.01.2013 у зв`язку із встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Заявником вказана постанова була отримана, 30.10.2017 року, а отже строк на подачу скарги не пропущено.

Однак слідчим суддею встановлено, що слідчий, приймаючи рішення, зробив висновки щодо обставин, що обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без перевірки обставин, про які зазначає заявник у своїй скарзі, зокрема: не проведені слідчі дії, які б сприяли встановленню істини в кримінальному провадженні, такі як економічна та почеркознавчі експертизи.

Також з доводів скарги вбачається, що від заявника слідчому неодноразово направлялись клопотання, однак останні в порядок визначений ст. 220 КПК України розглянуті не були.

Крім того існування цивільно-правових відносин не виключають можливість вчинення кримінального правопорушення.

Також слідчим не надано доказів, які б спростовували доводи скарги.
Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на її розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що скарга представника АТ «БМ БАНК» ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000068 від 23.01.2013 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 22,26,91,92,110,303,306,307 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Скаргу представника АТ «БМ БАНК» ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000068 від 23.01.2013 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 від 15.07.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000068 від 23.01.2013.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1