АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі судді-доповідача ОСОБА_1 , отримавши апеляційну скаргу прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_2 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 січня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБУ ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000281, про арешт майна, що було вилучено 23 березня 2017 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошових коштів у сумі 58 965 доларів США та 450 Євро.

Приймаючи рішення, слідчий суддя зазначив, що з моменту відмови слідчих суддів у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно, до чергового звернення слідчого з клопотанням про його арешт пройшов значний проміжок часу. Разом з цим, будь яких ініціатив зі сторони обвинувачення про поновлення пропущеного строку чи даних на обґрунтування наявності підстав, що послугували такому тривалому проміжку часу для повторного звернення, матеріали клопотання не містять. При цьому, слідчим не надано достатніх і належних доказів тих обставин, на які він послався у клопотанні, у розумінні вимог ст. 132 КПК України, оскільки, як встановлено, майно на яке слідчий просить накласти арешт є тимчасово вилученим та підлягає поверненню володільцю.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 січня 2018 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про арешт грошових коштів у розмірі 58 965 доларів США та 450 Євро.

Мотивуючи доводи викладені в апеляційній скарзі, прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, і необґрунтованою, у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.

Так, сторона обвинувачення вказує, що 24 березня 2017 року вказані грошові кошти і квитанції про здійснення валютно-облікових операцій було оглянуто та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, виходячи з того, що є достатні підстави вважати, що вони були набуті кримінально протиправним шляхом, оскільки жодного підтвердження законності їх набуття ОСОБА_5 не було надано. Крім того зазначає, що 06 жовтня 2017 року у кримінальному провадженні отримано заяви ДП «НАІС» та ДП «ІРЦ» про визнання потерпілими від протиправних дій службових осіб ТОВ «Ю-КОНТРОЛ» та цивільні позови до вказаного суб`єкта господарювання на суму, відповідно 882 106 грн. та 5 млн. 592 тис. 903 грн., як матеріальну шкоду завдану протиправними діями цих службових осіб.

Також, прокурор посилається на те, що 27 грудня 2017 року ОСОБА_5 оголошено про підозру за ч. 2 ст. 361 КК України.

Одночасно автор апеляційної скарги запевняє, що орган досудового розслідування не порушив вимог п. 5 ст. 171 КПК України, а саме в частині строків подання клопотання про арешт тимчасового вилученого майна, як зазначив слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі. Зокрема, прокурор звертає увагу, що на вищевказане майно за рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 20 червня 2017 року за клопотанням органів досудового розслідування було накладено арешт, який у подальшому був скасований ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 18 липня 2017 року.

Разом з тим, як зауважує сторона обвинувачення, у своєму клопотанні орган досудового розслідування звертається з клопотанням про арешт майна відповідно до вимог Глави 17 КПК України, оскільки вказане майно не являється тимчасово вилученим, а питання щодо його арешту ініційовано з метою збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Перевіривши матеріали судового провадження, зміст поданої апеляційної скарги, суддя-доповідач приходить до висновку про необхідність повернення апеляційної скарги прокурору відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_2 , виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, 28 грудня 2017 року старший слідчий в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБУ ОСОБА_3 , за погодженням прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням у кримінальному провадженні № 0000281 про арешт майна, що було вилучено 23 березня 2017 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошових коштів у сумі 58 965 доларів США та 450 Євро.

17 січня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва за участі, володільців майна, їх представників та старшого слідчого у даному кримінальному провадженні,відмовив останньому у задоволенні вказаного клопотання.

Порядок і строки апеляційного оскарження чітко визначено та регламентовано ст. 395 КПК України. Так, згідно з п. 3 ч. 2 вказаної статті апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Тобто останнім днем подачі апеляційної скарги на вищевказану ухвалу слідчого судді слід вважати понеділок 22 січня 2018 року.

Проте, лише 25 січня 2018 року прокурор через відділ забезпечення розгляду звернень та надання інформації Апеляційного суду міста Києва подав на вищевказану ухвалу апеляційну скаргу, що підтверджується її датою реєстрації та відбитком штемпеля на першому аркуші апеляційної скарги. При цьому в апеляційній скарзі відсутнє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач повертає апеляційну скаргу якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку. При цьому суддя-доповідач не має права вирішувати питання про поновлення такого строку.

Враховуючи вищенаведене, суддя-доповідач приходить до висновку, що апеляційну скаргупрокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 січня 2018 року необхідно повернути прокурору ОСОБА_2 як таку, що подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку. При цьому враховує і те, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення з апеляційною скаргою у встановленому законом порядку.

Керуючись ст. ст. 376, 395, 399 КПК України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргупрокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 січня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБУ ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000281 про арешт майна, що було вилучено 23 березня 2017 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошових коштів у сумі 58 965 доларів США та 450 Євро, - повернути прокурору ОСОБА_2 як таку, що подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1

Справа №11-сс/796/986/2018 Категорія: ст. 399 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_6 Доповідач: ОСОБА_1