АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1713/17 Справа № 176/1043/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000549, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Жовтоводського районного суду Дніпропетровської області від 18.07.2017 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржуваний вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначеного покарання, ухвалити свій вирок, яким призначити обвинуваченій ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді позбавлення строком на два роки, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробування строком на один рік з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Оскаржуваним вироком ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і призначено їй покарання у виді обмеження волі строком 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України покладено обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 1189 (одна тисяча сто вісімдесят дев`ять) грн. 76 коп. Вирішено питання про долю речових доказів.

ОСОБА_7 було визнано винною та засуджено за те, що остання за обставин, встановлених судом першої інстанції та детально викладених у вироку, які в апеляційному порядку не оспорюються, близько 12:00 годин 10.05.2017 р. біля будинку № 46 по вул. Франка у м. Жовті Води Дніпропетровської обл. незаконно придбала у візуально знайомої їй жінки на ім`я ОСОБА_9 та почала незаконно зберігати при собі без мети збуту наркотичний засіб опій ацетильований, масою у перерахунку на суху речовину 0,0496 г.

У той же день о 12:30 годин ОСОБА_7 було затримано біля будинку № 36 вул. Франка у м. Жовті Води Дніпропетровської обл. співробітниками Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та в ході її огляду у правій кишені її куртки було виявлено вищезазначений особливо небезпечний наркотичний засіб, який обвинувачена незаконно придбала та зберігала при собі для особистого використання, без мети збуту.

Дії ОСОБА_7 у вказаній частині були кваліфіковані судом в оскаржуваному вироку за ч. 1 ст. 309 КК України за ознаками незаконного придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Обґрунтовуючи вимоги своєї апеляційної скарги, прокурор, не оспорюючи правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення злочину, доведеність вини обвинуваченої, правильність кваліфікації дій останньої за ч. 1 ст. 309 КК України, у той же час зазначає, що даний вирок підлягає скасуванню через неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, що призвело до порушення правил призначення покарання.

Вказує, що суд в порушення вимог ст. 65, ч.3 ст. 61 КК України застосував до обвинуваченої покарання яке за своїм видом є незаконним, оскільки згідно ч. 3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають на утриманні дітей віком до 14 років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої групи. Зважаючи на те, що ОСОБА_7 має на утриманні двох малолітніх дітей у віці до 4 років, призначене їй покарання суперечить положенням зазначеної статті.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора, що брав участь у розгляді справи судом першої інстанції; обвинувачену, яка проти задоволення апеляційної скарги не заперечувала; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку суду, кваліфікація її дій за ч. 1 ст. 309 КК України, доведеність її вини, можливість її виправлення без фактичного відбування покарання, з призначенням іспитового строку за правилами ст. 75 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому відповідно до ст. ст. 394, 404 КПК України вирок суду у цій частині колегією суддів не переглядається.

Що стосується доводів прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання, то вони є законними та обґрунтованими.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України покарання у виді обмеження волі не може бути застосоване зокрема до жінок, що мають дітей у віці до чотирнадцяти років. Зважаючи на те, що обвинувачена ОСОБА_7 має двох малолітніх дітей сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 40, 41), призначення їй покарання у виді обмеження волі є таким, що не відповідає вимогам закону, у зв`язку з чим вирок у цій частині не може залишатися в силі та підлягає скасуванню, з ухваленням у цій частині нового вироку.

Обговорюючи питання про призначення ОСОБА_7 нового покарання, колегія суддів, погоджуючись з думкою прокурора, вважає за необхідне з урахуванням обставин, що мають значення відповідно до ст. 65 КК України та детально зазначені у вироку суду, призначити останній покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, зі звільненням від його відбування з випробуванням за правилами ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік та покладенням на обвинувачену обов`язків з числа передбачених ст. 76 КК України, оскільки вважає таке покарання справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 420 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Жовтоводського районного суду Дніпропетровської області від 18.07.2017 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, скасувати в частині призначення покарання.
Ухвалити у цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.
Покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме:
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

В іншій частині вирок суду - залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення і на нього може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з дня вручення йому копії вироку безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Копії вироку після проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4