Справа № 504/3775/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" лютого 2018 р. смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Доброслав обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № №0001921 від 21 жовтня 2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Одеса, українки за національністю, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, не одруженої, яка працює у ДП "ЛПП Україна" АТ "ЛПП" магазин "Cropp" на посаді продавця, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191КК України,

встановив:
Наказом директора дочірнього підприємства «ЛПП Україна» акціонерного товариства «ЛПП» № 630/к від 10.04.2017 року ОСОБА_4 з 11.04.2017, тимчасово, строком на 2 місяці, призначено на посаду касира торгівельного залу магазину «Сгорр», який розташований в торгово-розважальному центрі «Рів' єра», що в межах Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області, та Наказом №1183/к від 12.06.2017 її переведено на цю ж посаду на невизначений термін дії трудового договору. Наказом директора дочірнього підприємства «ЛПП Україна» акціонерного товариства «ЛПП» № 1662/к від 01.08.2017 року ОСОБА_4 з 01.08.2017 переведено на посаду старшого продавця непродовольчих товарів вищевказаного магазину. У своїй діяльності ОСОБА_4 керується статутом дочірнього підприємства «ЛПП Україна» акціонерного товариства «ЛПП», посадовою інструкцією «Старшого продавця непродовольчих товарів», договором про повну індивідуальну матеріальну відповідальність з дочірнім підприємством «ЛПП Україна» акціонерного товариства «ЛПП». Відповідно до договору про повну матеріальну відповідальність ОСОБА_4 взяла на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення цілості доручених їй дочірнім підприємством «ЛПП Україна» акціонерного товариства «ЛПП» матеріальних цінностей, зобов`язується дбайливо ставитися до переданих їй для зберігання або з іншою метою матеріальних цінностей, вживати заходів для запобігання нестач, псування та інших форм шкоди та несе відповідальність за забезпечення цілості доручених їй матеріальних цінностей. У ході виконання своїх робочих обов`язків, 14 вересня 2017 року, у робочий час, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на привласнення майна дочірнього підприємства «ЛПП Україна» акціонерного товариства «ЛПП», а саме - грошових коштів на загальну суму 4 845 гривень, яке перебувало у її віданні. Реалізуючи свій злочинний умисел, 14 вересня 2017 року, біля 21:26 години, ОСОБА_4 , умисно, переслідуючи ціль незаконного збагачення, підійшла до каси магазину, звідки дістала грошові кошти на загальну суму 4 845 . гривень та привласнила їх таким чином, заподіявши дочірньому підприємству «ЛПП Україна» акціонерного товариства «ЛПП» майнову шкоду на вказану суму. У подальшому, з метою приховання привласнення грошових коштів, ОСОБА_4 створила базі магазину 1С інвентарний мінус, тобто повернення товару покупцями в кількості 5 штук на загальну суму 4 845 гривень, а саме: чоловічого светру, артикул RG129, вартістю 899 гривень, жіночого жакета, артикул RS804, вартістю 999 гривень, чоловічого взуття, артикул - RJ508, вартістю 999 гривень, чоловічого взуття, артикул RJ495 вартістю 1099 гривень, жіночих чобіт, артикул RQ 154 , вартістю 849 гривень.
Будучи допитаною у судовому засіданні, обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому їй злочині за ч.1 ст.191 КК України визнала повністю, підтвердивши обставини викладені в обвинувальному акті, щиро розкаялась та пояснила, що дійсно вона перебуваючи на посаді старшого продавця непродовольчих товарів торгівельного залу магазину «Сгорр», який розташований в торгово-розважальному центрі «Рів' єра», що в межах Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області, 14 вересня 2017 року, у робочий час, привласнила грошові кошти на загальну суму 4 845 гривень, які перебували у її віданні. У подальшому, з метою приховання привласнення грошових коштів, створила базі магазину 1С інвентарний мінус, тобто повернення товару покупцями в кількості 5 штук.
У вчиненому злочині розкаялась, докази добуті досудовим розслідуванням визнає повністю і не оспорює, правильно розуміє зміст фактичних обставин провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються, не заперечувала проти розгляду кримінального провадження щодо неї в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин злочину добровільності та істинності її позицій.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини за кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій, тому суд обмежився лише допитом обвинуваченого та дослідження таких матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченої.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд даного кримінального провадження без її участі.

Таким чином, судовим розглядом встановлено винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.191 КК України, за ознаками: привласнення чи розтрата чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні.

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття, та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлені.

Призначаючи міру покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення, її особу, а також те, що вона раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання відсутні негативні характеристики, вчинений нею злочин віднесений законодавцем до категорії злочинів середньої тяжкості.

Таким чином, суд вважає, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею інших кримінальних правопорушень, призначення їй покарання не пов`язаного з позбавленням волі та у межах санкції ч.1 ст.191 КК України.

До обвинуваченої ОСОБА_4 , не застосовувались заходи забезпечення кримінального провадження.

Речові докази у справі відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Судових витрат по кримінальному провадженню не має.

Керуючись ст. ст. 369-371,374 КПК України суд,

ухвалив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1