1-кс/754/2996/17
У Х В А Л А
Іменем України
22 грудня 2017 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Деснянського УП ГУНП у м. Києві, -
в с т а н о в и в :
21.12.2017 року ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність Деснянського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Вимоги скарги вмотивовані наступним.
ОСОБА_3 є власником автомобіля, марки «Nissan Primera P12», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , синього кольору, 2002 року випуску, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 від 07.09.2011 року.

Під час телефонної розмови з чоловіком особи, яка подала скаргу,

15.12.2017 року, перевіряючи дійсність страхового полісу свого автомобіля на офіційному сайті МТСБУ, ОСОБА_3 виявила наявність двох однакових страхових полісів, один з яких належить мені, а інший ОСОБА_4 . В ході телефонної розмови з її чоловіком ОСОБА_5 . ОСОБА_4 підтвердв, що дійсно користується автомобілем, марки «Nissan Primera P11», д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору та територіально знаходиться у м. Полтаві.

18.12.2017 року ОСОБА_3 звернулась до Деснянського УП ГУНП у м. Києві із заявою про вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ст.ст. 190, 358, 290 КК України.

Однак, всупереч вимогам ч.1 ст. 214 КПК України, відомості за заявою ОСОБА_3 до моменту звернення із даною скаргою до слідчого судді не були внесені до ЄРДР уповноваженими особами Деснянського УП ГУНП у м. Києві, чим було допущено бездіяльність.

З огляду на викладене, ОСОБА_3 просить визнати бездіяльність слідчого Деснянського УП ГУНП у м. Києві незаконною та зобов`язати внести відповідні відомості до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення - злочин.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала вимоги скарги за викладених обставин та просила слідчого суддю про їх задоволення.

Про дату, час і місце розгляду скарги також повідомлялось Деснянське УП ГУНП у м. Києві, однак, ніхто з уповноважених осіб в судове засідання не з`явився.

З урахуванням вимог ч.3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе провести судовий розгляд по скарзі за відсутності нез`явившихся осіб, на підставі наявних матеріалів скарги.
Заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, дослідивши та оцінивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 18.12.2017 року звернулась до Деснянського УП ГУНП у м. Києві із заявою про вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ст.ст. 190, 358, 290 КК України.

Вважаючи, що Деснянським УП ГУНП у м. Києві допущено бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у встановлений КПК строк, ОСОБА_3 вимушена була звернутись до слідчого судді за захистом своїх порушених прав.

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.
Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.
Згідно з положеннями ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 55 Основного Закону проголошує, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Приписи ч.1 ст. 24 КПК України гарантують право кожного на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається (ч.4 ст.214 КПК України).
Відповідно до імперативних вимог ч.1 ст. 214 КПК України, закріплено прямий обов`язок слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
Так, ст. 303 КПК України передбачений перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскарженні під час досудового розслідування та право на їх оскарження, безпосередньо, частиною 1 окремими пунктами визначено предмети оскарження і залежно від цього - їх суб`єкти.
При цьому, у ч. 1 цієї статті передбачено диференціацію як предмета оскарження заходів, що вживаються слідчим або прокурором. Так, у п. 1 йдеться про їх бездіяльність, у пп. 2, 3, 4, 5, 7, 8 - про рішення, а у п. 6 - про рішення, дії чи бездіяльність.
Застосований у ч. 1 ст. 303 КПК України підхід дозволяє впорядкувати і максимально конкретизувати підстави та порядок оскарження чітко визначеними суб`єктами відповідних процесуальних рішень, що позбавляє процедуру оскарження процесуальних рішень певної невизначеності.
Частина 1 ст.303 КПК України передбачає вичерпний перелік випадків та суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні.

Зі змісту ч.1 ст.214 КПК України вбачається, що бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, що є предметом оскарження в порядку ст.303 КПК України, полягає у невнесенні відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч.5 ст.214 КПК України.

Обов`язок слідчого або прокурора, передбачений ч.1 ст. 214 КПК України, не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене підтверджується імперативними положеннями ч. 4 ст. 214 КПК, згідно з якою відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Аналогічна правова позиція висвітлена в Узагальненнях Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування».

Окрім КПК України, нормативні засади, пов`язані із вчиненням зазначеної процесуальної дії, регламентовані Положенням про порядок ведення ЄРДР, затвердженим наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139, прийнятим на виконання вимог КПК України.

Таким чином, з огляду на чіткий обов`язок внесення слідчим чи прокурором відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР із встановленням обмеженого процесуального строку для його виконання, проаналізувавши викладені обставини в їх сукупності, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для задоволення скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в :
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Деснянського УП ГУНП у м. Києві - задовольнити.
Визнати бездіяльність Деснянського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення - злочин до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення злочин, протиправною.

Зобов`язати Деснянське УП ГУНП у м. Києві, у відповідності до вимог ст. 214 КПК України, внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_3 від 18.12.2017 року про вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ст.ст. 190, 358, 290 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя