АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/289/18 Справа № 171/257/18 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2018 року м.Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2018 року, якою до

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Апостолове Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою , -

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді в частині визначення ОСОБА_8 розміру застави у сумі 35 240 грн. та постановлення у цій частині нової ухвали, якою розмір застави встановити на рівні 140 960 грн.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_10 та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 13.04.2018 р., з визначенням розміру застави у 35 240 грн.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України. Також було взято до уваги доводи сторони обвинувачення про існування ризиків ухилення його від слідства та/або суду, скоєння нового кримінального правопорушення.

Проаналізувавши у сукупності всі обставини, що підлягають врахуванню згідно ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки тримання під вартою зможе забезпечити достатньою мірою виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Крім того, при призначенні застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 35 240 грн. суд проаналізував обставини справи, вимоги ст. 183 КПК України, та зазначив, що саме ця сума буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України у випадку її внесення.

Обґрунтовуючи вимоги своєї апеляційної скарги, прокурор, не оспорюючи законність та обґрунтованість застосованого до ОСОБА_8 запобіжного заходу, у той же час зазначає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду, викладених у даному рішенні, фактичним обставинам провадження.

Апелянт вказує, що визначений судом розмір застави явно не відповідає фактичним обставинам вчинених кримінальних правопорушень та особі підозрюваного, внаслідок чого не може забезпечити належну процесуальну поведінку цього підозрюваного.

На думку прокурора, при визначенні розміру застави у 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що є мінімальним розміром застави для особи, що вичинила тяжкий злочин, оскільки згідно п. 2 ч.5 ст. 182 КК України розмір застави для особи яка вчинила тяжкий злочин встановлено у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд належним чином не вмотивував таке рішення, як не врахував і той факт, що підозрюваний не працює, на життя заробляє шляхом продажу наркотиків, а також те, що під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 було вилучено грошові кошти у розмірі 13 650 грн. та значну кількість наркотичного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора який на задоволенні апеляційної скарги наполягав; підозрюваного та його захисника, що проти задоволення апеляційної карги прокурора заперечували; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при обрані запобіжного заходу ОСОБА_8 цих вимог закону дотримався.

Так, колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, зважаючи на наступне.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

З наданих матеріалів вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується доказами та не оспорюється стороною захисту, у зв`язку з чим колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді суду першої інстанції про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307КК України, достатньої для вирішення питання про застосування до останнього запобіжного заходу.

Є ґрунтовними та відповідають матеріалам справи і висновки суду про наявність щодо ОСОБА_8 ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та достатність підстав для застосування щодо нього найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги прокурора щодо недостатності розміру застави, визначеного оскаржуваною ухвалою слідчого судді, колегія суддів не знаходить їх переконливими зважаючи на наступне.

Так, за правилами ч. 3 ст. 183 КПК України та з урахуванням відсутності обмежень, встановлених ч. 4 ст. 183 КПК України, визначення ОСОБА_8 альтернативної застави є обов`язковим та відповідно до тяжкості кримінального правопорушення, інкримінованого останньому, її розмір має бути встановлений у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави у кожному конкретному випадку визначається з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Він повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відсутні будь-які об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 має матеріальну можливість внести заставу у розмірі, на якому наполягає прокурор, - 140 960 грн. Крім того, в обґрунтування своєї апеляційної скарги прокурор, не наводячи будь-яких аргументів щодо матеріального стану самого підозрюваного, можливості залучення ним сторонніх коштів тощо, посилається лише на вагомість встановлених щодо нього ризиків та вилучення під час обшуку коштів в сумі 13 650 грн.

Що стосується доводів прокурора про систематичний продаж підозрюваним наркотичних засобів, то їх колегія суддів вважає неприйнятними, оскільки ОСОБА_8 ґрунтовно підозрюється у вчиненні лише одного епізоду збуту наркотичного засобу, будь-які об`єктивні відомості про системність вчинення ним корисливих злочинів у сфері незаконного обігу наркотиків відсутні.

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що прокурор в апеляційній скарзі фактично порушує питання про необхідність встановлення розміру застави, який завідомо виключав би можливість його внесення підозрюваним, що прямо суперечить вищенаведеним положенням процесуального закону, у зв`язку з чим не вбачає підстав для задоволення вказаної апеляційної скарги.

Також приймається до уваги, що у період після фактичного внесення ОСОБА_8 застави у розмірі, визначеному оскаржуваною ухвалою слідчого судді, не виникло будь-яких підстав для сумнівів в її дієвості і достатності.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2018 року, якою до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4