АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участі прокурора ОСОБА_5
представника власника майна ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 листопада 2017 року, -
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_7 та накладено арешт на речі та документи, які вилучені, в ході обшуку 27.06.2017 автомобіля «ВМW Х5» д.н.з. НОМЕР_1 розташованого за адресою: м.Київ, вул. Шота Руставелі, 44 вилучено такі речі та документи: посвідчення на ім`я ОСОБА_8 ; дві візитні картки нотаріусів; ключ від автомобіля «ВМW»; Технічний паспорт «ВМW Х5» д.н.з. НОМЕР_1 ; ключ від автомобіля «ВМW Х5» д.н.з. НОМЕР_1 ; автомобіль «ВМW Х5» д.н.з. НОМЕР_1 , з номером кузова НОМЕР_2 .

Слідчий суддя врахувавши правове обґрунтування клопотання, що відповідає положенням ст.ст. 98,167, 170 та 171 КПК дійшов висновку про його задоволення метою збереження майна як речових доказів у кримінальному провадження.
В апеляційній скарзі представник власника майна ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді з підстав її незаконності та необгрутнованості. Апелянт вказує та не, що слідчий суддя не дав належної оцінки незаконним процесуальним діям слідчого ОСОБА_7 , що виразилися у невиконання вимог п. 2 ч. 1 ст. 169 та ч. 3ст. 173 КПК України, що полягає в порушення органом досудового розслідування процесуальних строків на повторне звернення з клопотанням про арешт майна після постановлення Апеляційним судом м. Києва рішення про його скасування від 21.09.2017 року.
Апелянт також зазначає, що хвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 листопада 2017 року було розглянуто заяву сторони захисту на бездіяльність слідчого та забовязано останнього повернути ОСОБА_9 належні йому речі та автомобіль. Вказані обставини, як додає захисник, вказують на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотні порушення вимог КПК України.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку представника власника майна , що підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, вивчивши матеріали судової справи за клопотанням слідчого, обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

При апеляційному розгляді встановлено, що у даному кримінальному провадженні слідчим суддею обґрунтовано застосовано такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна та правильно визначені правові підстави для цього.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого управління ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0001016, відомості про яке 22.01.2015 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч. 3,4 ст. 190, ч.1,4 ст. 358 КК України..

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_10 діючи за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, визначивши вчинення злочинів як джерело для здобуття коштів та матеріальних благ для свого існування, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, переслідуючи мету незаконного заволодіння майном громадян, протягом 2015 - 2017 років. Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_10 , під час здійснення злочинів, використовував автомобіль «ВМWХ5» д.н.з. НОМЕР_1 , з номером кузова НОМЕР_3 .
27 червня 2017 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва було проведено обшук у вказаному автомобілі, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Шота Руставелі, 44.
В ході обшуку від 27 червня 2017 року вищезазначеного автомобіля, вилучено такі речі та документи:
1. Посвідчення на ім`я ОСОБА_8 ;
2. Дві візитні картки нотаріусів;
3. Ключ від автомобіля «ВМW»;

4. Технічний паспорт «ВМWХ5» д.н.з. НОМЕР_1 ;

5. Ключ від автомобіля «ВМWХ5» д.н.з. НОМЕР_1 ;

6. Автомобіль «ВМWХ5» д.н.з. НОМЕР_1 , з номером кузова НОМЕР_2

Крім того в ході досудового слідства було встановлено, що автомобіль «ВМWХ5» д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до витягу Національної автомобільної інформаційної системи : NZA:104489674 належить ОСОБА_9 , було придбано на грошові кошти здобутті злочинним шляхом.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_10 , з метою приховування грошових коштів здобутих злочинним шляхом здійснив перетворення коштів, тобто купівлю автомобіля «ВМW Х5» д.н.з. НОМЕР_1 ,, з номером кузова НОМЕР_3 , оформивши безоплатно даний автомобіль на ОСОБА_9 і знав або повинен був і міг знати, що даний автомобіль був придбаний за доходи одержані внаслідок вчиненні злочинів.
Відповідно до постанови слідчого СУ ГУНП у м.Києві ОСОБА_7 від 27 червня 2017 року вилучені речі та предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001016.

Слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури м.Києва ОСОБА_18 , звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на речі та документи, які вилучені, в ході обшуку 27.06.2017 автомобіля «ВМW Х5» д.н.з. НОМЕР_1 , а саме: посвідчення на ім`я ОСОБА_8 ; Дві візитні картки нотаріусів; Ключ від автомобіля «ВМW»; Технічний паспорт «ВМW Х5» д.н.з. НОМЕР_1 ; Ключ від автомобіля «ВМW Х5» д.н.з. НОМЕР_1 ; Автомобіль «ВМW Х5» д.н.з. НОМЕР_1 , з номером кузова НОМЕР_2 , яке ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 листопада 2017 року, задоволено.

Жодних об`єктивних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів законність прийнятого слідчим суддею рішення колегія суддів в матеріалах судової справи по розгляду клопотання по накладенню арешту не вбачає, оскільки покладені в основу ухвали слідчого судді мотиви, що стали підставою для задоволення клопотання прокурора, слід визнати обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги такими, що не заслуговують на увагу колегії суддів і не ґрунтуються на законі, виходячи з наступного.
КПК України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер.

Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ст. 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися. Так, згідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З огляду на вищенаведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчогота накладення арешту на майно зазначене в клопотанні, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Підстав сумніватися в співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження у колегії суддів не виникає.
Посилання апелянта на те, що ухвалою слідчого судді Апеляційного суду м.Києва від 21 вересня 2017 року року скасовано арешт накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30 червня 2017 року на майно, вилучене в ході обшуків та яке належить ОСОБА_9 та ОСОБА_19 , колегія суддів не бере до уваги, оскільки вказана ухвала, не є предметом апеляційного перегляду у даному судовому засіданні. З цих же підстав не заслуговують на увагу і твердження апелянта про невиконання ухвали слідчого судді Шевченківськогорайонного суду м. Києва від 13 листопада 2017 року.
Крім того, посилання автора апеляційної скарги на те, що суд не переконався у відповідності майна вимогам ст. 98 КПК України, слід визнати непереконливими, оскільки відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 27 червня 2017 року, майно, на яке слідчий просить накласти арешт, визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні з посиланням на їх відповідність вимогам ст. 98 КПК України.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.
Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно, з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому вимоги апелянта щодо незаконності ухвали слідчого судді, слід визнати непереконливими.

Враховуючи встановлені обставини та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 листопада 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_7 та накладено арешт на речі та документи, які вилучені, в ході обшуку 27.06.2017, автомобіля «ВМW Х5» д.н.з. НОМЕР_1 а саме: посвідчення на ім`я ОСОБА_8 ; Дві візитні картки нотаріусів; ключ від автомобіля «ВМW»; технічний паспорт «ВМW Х5» д.н.з. НОМЕР_1 ; ключ від автомобіля «ВМW Х5» д.н.з. НОМЕР_1 ; автомобіль «ВМW Х5» д.н.з. НОМЕР_1 , з номером кузова НОМЕР_2 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/174/2018
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_20 Доповідач: ОСОБА_1