Справа № 646/8157/17
№ провадження 1-кп/646/230/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.04.18 м. Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого у справі судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань №№0002329 від 27 жовтня 2017 року відносно
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, офіційно не працюючого, неодруженого, з повною загальною середньою освітою, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого:19.08.2015 Великобагачанським районним судом Полтавської області за ч. 1,2 ст. 185, ч. 1 ст. 69, ч.1 ст. 70 КК України до 200 годин громадських робіт, яке не відбуте

у вичненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
12.09.2017 приблизно об 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 прийшов до раніше знайомого йому ОСОБА_5 за місцем мешкання останнього за адресою: АДРЕСА_2 , де останні у ході розмови дійшли згоди щодо спільного викрадення майна, що належить «Вагонному депо Основа», а саме: металевих частин, які прикріплені до колії.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, приблизно о 13 годині 00 хвилин, більш точного часу у ході досудового слідства не встановлено, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 прийшли до території, доступ до якої є вільним та яка межує з територією «Вагонне депо Основа» регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Українська залізниця», що розташована за адресою: м. Харків, вул. Привокзальна 5, де на під`їзному шляху до моторвагонного депо, яке не перебуває під охороною, діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, за допомогою розвідного ключа відкрутили з рейок одну накладку Р-65 чотирьохотвірну, яка належить регіональній філії «Південна залізниця» ПАТ «Українська залізниця», загальною вартістю, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №4336 від 25.09.2017 - 554 грн. 70 коп. розібрали її на чотири металеві частини за допомогою розвідного ключа та замотали у поліетиленовий пакет, який принесли з собою.

Після вчинення вказаних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, маючи реальну змогу вільно розпорядитись викраденим майном, залишили місце скоєння злочину.

Матеріали відносно ОСОБА_5 виділені в окреме провадження відповідно до постанови про виділення матеріалів досудового розслідування від 26.10.2017 року.

Представник потерпілого ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду надав заяву, в якій просив проводити судовий розгляд за його відсутності.

На підставі вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із учасниками судового провадження, судовий розгляд проведено за відсутності представника потерпілого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння, пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньої обвинувачення, за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання суд відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".

Відповідно до ст. 12 КК України ОСОБА_4 вчинив злочин, який віднесений до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття, яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, українець, офіційно не працює, неодружений, з повною загальною середньою освітою, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 19.08.2015 Великобагачанським районним судом Полтавської області за ч. 1,2 ст. 185, ч.1 ст. 69, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт, яке повністю не відбув (188 годин не відбуто), у зв`язку з чим перебуває на обліку у Московському районному секторі Харківського міського відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характер і ступінь його суспільної небезпеки, дані про його особу, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання, ставлення його до скоєного, відсутність з боку представника потерпілого претензій матеріального характеру, і вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді арешту в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, із призначенням остаточного покарання на підставі ст.71, п. г) ч.1 ст.72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до знову призначеного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Великобагачанським районного суду Полтавської області від 19.08.2015 року за ч. 1,2 ст. 185, ч.1 ст.69, ч.1 ст. 70 КК України у виді 200 годин громадських робіт, яке не відбув, з розрахунку, що одному дню покарання у виді арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого в ході досудового та судового слідства не обирався.

Питання щодо долі речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349,373,374 КПК України, суд,

ухвалив :

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,та призначити йому покарання у виді арешту строком на 4 (чотири) місяці.

На підставі ст.71, п. г) ч.1 ст.72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 19.08.2015 року у виді 20 (двадцяти) днів арешту та остаточно призначити ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді арешту строком на 4 (чотири) місяці 20 (двадцять) днів.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Речові докази: розвідний ключ та металеву викрутку червоного кольору з пластмасовою рукояткою вважати повернутими власнику- ОСОБА_5 та залишити у останнього; одну накладку Р-65 чотирьохотвірну вважати повернутою представнику Регіональної філії «Південна залізниця» - ОСОБА_7 та залишити у останнього.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1