ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2017 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_3 , обвинувачені: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0003559 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, неодруженого, непрацюючого, засудженого:

- 24.05.2011 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 389, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 16.01.2014 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі; звільненого 05.11.2015 умовно-достроково, з невідбутою частиною покарання 4 місяці 4 дні;

- 21.08.2017 Ірпінським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 22.08.2017 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України;

по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , освіта середня, одруженого, непрацюючого, засудженого:

- 12.03.2014 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 належного йому майна; звільненого 12.04.2016 умовно-достроково, з невідбутою частиною покарання 9 місяців 5 днів;

- 30.06.2017 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21.04.2017 в нічний період доби ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 незаконно проникли до гаражного приміщення № НОМЕР_1 , розташованого по вулиці Олевській, 5 в м. Києві, звідки таємно викрали чуже майно, яке належить ОСОБА_6 , чим завдали останньому матеріальну шкоду на загальну суму 1500 гривень.

Так, ОСОБА_4 19.04.2017 зустрівся з ОСОБА_5 та відчуваючи потребу у покращенні свого матеріального становища, вирішили повторно вчинити крадіжку чужого майна з гаражного приміщення № НОМЕР_1 , розташованого по АДРЕСА_3 , чим вступили між собою у попередню злочинну змову.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 21.04.2017 в нічний період доби, у невстановлений слідством час, переслідуючи корисливий мотив та переконавшись в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, через незамкнені двері незаконно проникли до гаражного приміщення № НОМЕР_1 , розташованого по АДРЕСА_3 , звідки таємно повторно викрали чуже майно, яке належить потерпілому ОСОБА_6 , а саме: газоблоки 250х200х600 AEROK D-400 в кількості 54 шт. на загальну суму 1500 грн.

Заволодівши незаконно повторно за попередньою змовою групою осіб чужим майном, поєднаний з проникненням у приміщення, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з місця вчинення злочину втекли разом з викраденим майном, виконавши всі дії, які вони вважали необхідними, та отримали можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, чим довели свій злочин до кінця, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1500 грн.

Крім цього, 21.04.2017 в нічний період доби ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 знаходячись по вул. Клавдіївській, 37 в м. Києві, повторно таємно викрали чуже майно, яке належить ОСОБА_7 , завдавши майнову шкоду потерпілій на загальну суму 800 грн.

Так, ОСОБА_4 21.04.2017 в нічний період доби, у невстановлений слідством час, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , знаходячись по вулиці Клавдіївській в м. Києві, звернули увагу на газові блоки обгорнуті в заводську упаковку, які знаходились під парканом будинку АДРЕСА_4 за даною адресою і маючи прямий умисел, направлений на викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив і мету незаконно збагатитись, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, повторно таємно викрали чуже майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме: газоблоки розміром 200х300х600 в кількості 14 штук на загальну суму 800 грн.

Заволодівши незаконно повторно за попередньою змовою групою осіб чужим майном, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з місця вчинення злочину втекли разом з викраденим майном, виконавши всі дії, які вони вважали необхідними, та отримали можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, чим довели свій злочин до кінця, завдавши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 800 грн

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочинів за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочинів, пояснивши, що дійсно 21.04.2017 в нічний період доби за домовленістю з ОСОБА_5 по АДРЕСА_4 таємно викрали газоблоки в упаковці. Цього ж дня, в нічний період доби, разом з ОСОБА_4 , через незамкнені двері проникли до гаражного приміщення № НОМЕР_1 , розташованого по АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали чуже майно, а саме: газоблоки в кількості 54 шт. Після цього, разом з ОСОБА_5 зникли з місця вчинення злочину. Вчинив злочин у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочинів за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочинів, пояснивши, що дійсно 21.04.2017 в нічний період доби за домовленістю з ОСОБА_4 по АДРЕСА_4 таємно викрали газоблоки в упаковці. Цього ж дня, в нічний період доби, разом з ОСОБА_4 , через незамкнені двері проникли до гаражного приміщення № НОМЕР_1 , розташованого по вулиці Олевській, 5 в м. Києві, звідки таємно викрали чуже майно, а саме: газоблоки в кількості 54 шт. Після цього, разом з ОСОБА_4 зникли з місця вчинення злочину. Вчинив злочин у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 вчинив повторне, за попередньою змовою групою осіб, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України; та вчинив повторне, за попередньою змовою групою осіб, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням в приміщення, тобто злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України. ОСОБА_4 вчинив повторне, за попередньою змовою групою осіб, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України; та вчинив повторне, за попередньою змовою групою осіб, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням в приміщення, тобто злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття ОСОБА_4 ; обставиною, що обтяжує покарання, є рецидив злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів. Злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, а злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України є тяжким злочином. Суд враховує ступінь здійснення злочинного наміру та їх причини, дані про особу винного, який раніше неодноразово судимий, в тому числі за аналогічні злочини, характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття ОСОБА_5 ; обставиною, що обтяжує покарання, є рецидив злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів. Злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, а злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України є тяжким злочином. Суд враховує ступінь здійснення злочинного наміру та їх причини, дані про особу винного, який раніше неодноразово судимий, характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за неможливе виправлення ОСОБА_4 в умовах без ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання за вчинені ним злочини в межах санкції відповідних статей Особливої частини КК України у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 слід визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Разом з тим, зважаючи на те, що злочини передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, за які ОСОБА_4 засуджується по даному кримінальному проваджені вчинено 21 квітня 2017 року, тобто до постановлення вироку Ірпінським міським судом Київської області від 21 серпня 2017 року, за яким він був засуджений до позбавлення волі за ч. 2 ст. 309 КК України на строк 2 роки за дії вчинені 16 липня 2016 року, суд вважає, що остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити за сукупністю злочинів за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за неможливе виправлення ОСОБА_5 в умовах без ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання за вчинені ним злочини в межах санкції відповідних статей Особливої частини КК України у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 слід визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Разом з тим, зважаючи на те, що злочини передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, за які ОСОБА_5 засуджується по даному кримінальному проваджені вчинено 21 квітня 2017 року, тобто до постановлення вироку Святошинським районним судом м. Києва від 30 червня 2017 року, за яким він був засуджений до позбавлення волі за ч. 2 ст. 309 КК України на строк 2 роки 1 місяць за дії вчинені 4 січня 2017 року, суд вважає, що остаточне покарання ОСОБА_5 слід призначити за сукупністю злочинів за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.

Речові докази по справі вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373-376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 призначити у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 21 серпня 2017 року, за яким ОСОБА_4 був засуджений за ст. 309 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі, та Святошинського районного суду м. Києва від 22 серпня 2017 року, згідно якого ОСОБА_4 був засуджений за ст. 309 ч. 2 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, більш суворим за даним вироком, призначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою залишити без змін, та утримувати його в Державній установі Київський слідчий ізолятор Міністерства юстиції України.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з 14 вересня 2017 року, тобто з моменту взяття його під варту.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання час знаходження під вартою в період з 7 липня 2017 року по 14 вересня 2017 року за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 21 серпня 2017 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_5 призначити у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва області від 30 червня 2017 року, згідно якого ОСОБА_5 був засуджений за ст. 309 ч. 2 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, більш суворим за даним вироком, призначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у виді тримання під вартою залишити без змін, та утримувати його в Державній установі Київський слідчий ізолятор Міністерства юстиції України.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з 14 вересня 2017 року, тобто з моменту взяття його під варту.

Зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання час знаходження під вартою в період з 6 вересня 2017 року по 14 вересня 2017 року за вироком Святошинського райнного суду м. Києва від 30 червня 2017 року.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: