Справа № 517/498/17
Провадження № 1- кс/517/64/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2017 року смт. Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Захарівка клопотання слідчого СВ Захарівського відділення поліції Роздільнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000268від 17 жовтня 2017 року, -

ВСТАНОВИВ:
19 жовтня 2017 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Захарівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна.

Ухвалою Фрунзівського районного суду Одеської області від 20 жовтня 2017 року клопотання слідчого повернуто прокурору з встановленням строку в сімдесят дві години для усунення недоліків.

23 жовтня 2017 року після усунення недоліків, до суду надійшло вищевказане клопотання.

Згідно клопотання вбачається, що 17.10.2017 до Захарівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області надійшла письмова заява від ОСОБА_5 про те, що 16.10.2017 біля 21 год. 30 хв. невідомі особи шляхом вільного доступу, з випасу на околиці с. Карабанове Захарівського району Одеської області, здійснили крадіжку кобили, віком біля 12 років, сірого кольору.

За вказаним фактом 17 жовтня 2017 року відповідно до ЄРДР за № 0000268 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

18.10.2017 під час проведення огляду місця був виявлений автомобіль марки «ВАЗ 2107», білого кольору, державний знак НОМЕР_1 та його поміщено для зберігання до Захарівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області, що знаходиться за адресою вул. 1-го Травня, 32 смт. Захарівка Захарівського району Одеської області.

Таким чином, як вказує слідчий, автомобіль є тимчасово вилученим майном, визнаний речовим доказом та на нього необхідно накласти арешт з метою збереження речового доказу та можливістю використати його як доказ у кримінальному провадженні.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Власник автомобіля «ВАЗ 2107» д.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 та фактичний власник автомобіля ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином, в порядку визначеному ст. 135 КПК України, повідомлені про час та місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомили, що, в свою чергу, враховуючи приписи ст. 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення слідчого ОСОБА_3 , дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 107 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.
Враховуючи те, що від учасників процесуальної дії не надійшло клопотання про застосування технічних засобів фіксування розгляду клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, тому слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.
Як вбачається з матеріалів клопотання, яке подане до суду в строк визначений ч. 5 ст. 171 КПК України, за заявою ОСОБА_5 17.10.2017 до ЄРДР за № 0000268внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

18.10.2017 під час проведення огляду місця серед іншого був виявлений автомобіль марки «ВАЗ 2107», білого кольору, державний знак НОМЕР_1 та його поміщено для зберігання до Захарівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області, що знаходиться за адресою вул. 1-го Травня, 32 смт. Захарівка Захарівського району Одеської області.

Крім того, встановлено, що автомобіль марки «ВАЗ 2107» реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстровано за ОСОБА_6 як власником, однак ОСОБА_7 придбав вказаний автомобіль в останнього та фактично володіє та користується ним, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 17.03.2009, полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АМ/1245426 від 18.08.2017.

18.10.2017 року слідчим винесено постанову про залучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів, згідно якої автомобіль марки «ВАЗ 2107», білого кольору, державний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_3 , 1999 року випуску залучено до матеріалів кримінального провадження № 0000268від 17 жовтня 2017 року.

Так, відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Пунктами 1 та 3 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Частиною 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної абоюридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 10 ст. 170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частинами 1, 2 та 4 ст. 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Враховуючи вище викладене, слідчим доведено необхідність арешту вказаного автомобіля, що був тимчасово вилучений, з метою збереження речових доказів та запобіганню настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України, а тому є достатні підстави для задоволення клопотання та накладення арешту на автомобіль «ВАЗ 2107» д.з. НОМЕР_1 шляхом заборони його відчужувати, розпоряджатись та користуватися цим майном фактичному володільцю та будь-яким іншим особам.

Водночас слід роз`яснити учасникам кримінального провадження, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 98, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Захарівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене слідчим СВ Захарівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області майно, а саме на автомобіль марки «ВАЗ 2107», білого кольору, державний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_3 , 1999 року випуску шляхом заборони його відчужувати, розпоряджатись та користуватися цим майном фактичному володільцю ОСОБА_7 та будь-яким іншим особам.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим СВ Захарівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Копію ухвали надіслати прокурору та фактичному володільцю ОСОБА_7 .

Роз`яснити ОСОБА_7 , що скасування арешту майна здійснюється в порядку, передбаченому ст.174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Одеської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя: