Справа №585/1105/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/657/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження внесені до ЄРДР № 0001441 від 11 листопада 2014 року за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 серпня 2016 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця м. Ромни, Сумської області, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України і призначено йому покарання у виді 08 років 06 місяців позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 витрати за проведення повторної комісійної судово-медичної експертизи в сумі 3473 грн. 11 коп.

ВСТАНОВИЛА:
Як встановив суд, 10 листопада 2014 року о 19 год. 00 хв. в квартиру АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , прийшов ОСОБА_13 , який перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, почав кричати на ОСОБА_12 з використанням нецензурних слів та висловленням погроз нанесення їй тілесних ушкоджень.

На ґрунті вказаних подій, між ОСОБА_13 та ОСОБА_9 виникла сварка, в ході якої останній умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс декілька ударів кулаком правої руки в область обличчя потерпілого та один удар кулаком правої руки в область перенісся, від чого ОСОБА_13 впав на підлогу. Не зупиняючись на вчиненому, ОСОБА_9 , усвідомлюючи безпорадний стан потерпілого, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс декілька ударів ногою в область голови ОСОБА_13 , який лежав на підлозі. Піднявши потерпілого та привівши його до свідомості, ОСОБА_9 вивів ОСОБА_13 з будинку та повів в напрямку будинку № 56 Б по вул. Горького в м. Ромни, але почувши погрози в свою сторону від ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , діючи з прямим умислом на заподіяння тілесних ушкоджень, із значною силою наніс два удари кулаком правої руки в обличчя потерпілого, від чого останній впав на землю.

Продовжуючи свої злочинні дії, не звертаючи уваги на безпорадний стан ОСОБА_13 , ОСОБА_9 умисно наніс удар ногою в область голови потерпілого та залишив останнього біля вказаного будинку. З отриманими тілесними ушкодженнями у виді: травми голови, з переломом кісток носа, що ускладнилось розвитком носової кровотечі, аспірації крові у дихальні шляхи та розвитку механічної асфіксії за ступенем тяжкості мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження; травми шиї з неповним розгинальним переломом у місці з`єднання пластини щитоподібного хряща гортані, повним поперечним переломом дуги перснеподібного хряща гортані по серединній лінії ушкодження середнього ступеня тяжкості; садна, синців, крововилив на тулубі, тілесні ушкодження на кінцівках легкі тілесні ушкодження, ОСОБА_13 був доставлений до Роменської ЦРЛ, де ІНФОРМАЦІЯ_2 о 00 год. 35 хв. помер. Причиною смерті ОСОБА_13 є закрита травма голови, з переломом кісток носа, що ускладнилось розвитком носової кровотечі, аспірацією, закриттям дихальних шляхів кров`ю та розвитком механічної асфіксії.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 у зміненій апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати у зв`язку з допущеними судом істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, з направленням кримінального провадження на новий судовий розгляд. Вказує, що в судовому засіданні обвинувачений стверджував, що оборонявся від протиправних дій ОСОБА_13 , але всупереч вимогам ст. 374 КПК України, суд вказані доводи не перевірив та у вироку не спростував. При викладенні фактичних обставин провадження не зазначено причинного зв`язку між діями ОСОБА_9 та отриманими травмами потерпілим, що ставить під сумнів правильність кваліфікації дій обвинуваченого. Крім того, суд зазначив у вироку про те, що обвинувачений усвідомлював та бажав настання смерті потерпілого, що ставить під сумнів правильність кваліфікації дій обвинуваченого. Вважає зазначені порушення істотними, які суттєво вплинули на можливість ухвалення у кримінальному провадженні законного та обґрунтованого рішення.

У поданій апеляційній скарзі, захисник ОСОБА_8 вважає, що вирок ухвалений з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, допущена неповнота судового розгляду, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, та не вірно застосовано закон України про кримінальну відповідальність. Обвинувачений повідомив суду, що захищався від неправомірних дій ОСОБА_13 , і дійсно наніс останньому декілька ударів, але це була необхідна оборона. Потерпілий покинув будинок обвинуваченого в стані, який не загрожував його життю. Де потерпілий отримав тілесній ушкодження від яких настала смерть, обвинуваченому не відомо. Вказане судом не спростоване та не підтверджується жодним належним, та допустимим доказом. Та обставина, що ОСОБА_9 діяв в межах необхідної оборони підтверджується показаннями свідка ОСОБА_12 . Відповідно, захисник просить вирок суду скасувати і призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції, а обвинуваченого звільнити з під варти.

Обвинувачений ОСОБА_9 відповідно апеляційної скарги, вважає вирок суду незаконним, необґрунтованим та невмотивованим. 10 листопада 2014 року потерпілий протиправно проник до його будинку, та почав наносити тілесні ушкодження ОСОБА_12 , висловлюючи нецензурну лексику. Він зробив зауваження ОСОБА_13 , але останній почав наносити йому удари по голові, які він сприйняв як загрозу життю та здоров`ю, і почав наносити удари у відповідь. Після бійки, коли ОСОБА_13 знаходився на підлозі та не міг встати, обвинувачений допоміг йому підвестися, та почав проводити додому. На вулиці потерпілий знову розпочав наносити йому удари. Доводи суду, що нанесення ударів були умисними, з метою нанесення тілесних ушкоджень є надуманими. Обвинувачений просить вирок суду скасувати, а його дій перекваліфікувати у необхідну оборону, звільнивши його з під варти та застосувати міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши доповідь судді, прокурора на підтримку зміненої апеляційної скарги, та про часткове задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та захисника, обвинуваченого з захисником, які підтримали вимоги поданих апеляційних скарг і прохали скасувати вирок, направивши матеріали провадження на новий судовий розгляд, та частково підтримали змінену апеляційну скаргу прокурора, обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно із ст.374 КПК України мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного доведеним, з зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення. Цих вимог закону суд першої інстанції, постановляючи щодо ОСОБА_9 обвинувальний вирок, та формулюючи обвинувачення, яке він вважав доведеним, у повній мірі не дотримався.

Як вбачається з мотивувальної частини вироку, місцевий суд визнав ОСОБА_9 винним у заподіянні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, від яких настала його смерть. При цьому, спростовуючи доводи ОСОБА_9 в частині доведеності умислу, у вироку зазначив про те, що обвинувачений усвідомлював та бажав настання смерті потерпілого, чим допустив невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Крім того, суд при викладенні фактичних обставин провадження не зазначив причинного зв`язку між діями ОСОБА_9 та отриманими травмами потерпілим, констатувавши лише, що причиною смерті ОСОБА_13 є закрита травма голови, з переломом кісток носа, що ускладнилось розвитком носової кровотечі, аспірацією, закриттям дихальних шляхів кров`ю та розвитком механічної асфіксії .

При цьому, судом залишилось нез`ясованими обставини події, які розвивалися з моменту залишення ОСОБА_9 потерпілого та настанням смерті останнього в перод до 00 год. 35 хв.

З вироку суду вбачається, що суд мотивуючи прийняте рішення визнав недопустимим висновок комісійної судово-медичної експертизи Сумського обласного бюро судово-медичної експертизи від 26.06.2015 року, оскільки останній суперечить висновкам судово-медичної експертизи від 16.01.2017 р. № 293 та висновку повторної судово-медичної експертизи від 19.02.2017 р. та іншим доказам, але мотивів прийнятого рішення не навів, та належним чином не обґрунтував у вироку.

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений неодноразово заявляв про те, що конфлікт розпочався внаслідок неправомірних дій потерпілого, який в стані алкогольного сп`яніння увірвався у житло, почав погрожувати ОСОБА_12 фізичною розправою, після чого почав її бити, замахувався табуретом. Коли ОСОБА_9 вихватив у ОСОБА_13 табурет, останній його вдарив кулаком, на що у відповідь ОСОБА_9 наніс потерпілому три-чотири удари в область голови, та один раз ногою в область шиї. Від нанесених ударів, ОСОБА_13 впав на підлогу, вдарившись об газову плиту. ОСОБА_9 допоміг йому піднятися, але останній не зупинився та почав знову іти до ОСОБА_12 , погрожуючи їй. Оскільки потерпілий не реагував на прохання обвинуваченого покинути квартиру, ОСОБА_9 виштовхнув його з будинку та довів до гуртожитку, біля якого потерпілий вдарив обвинуваченого в потилицю. ОСОБА_9 у відповідь наніс два удари кулаком в обличчя, два чи три рази ногою по спині, можливо в голову. Після чого, залишив потерпілого та повернувся додому.

Сам обвинувачений повідомив, що не заперечує нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, але з метою захисту.

В той же час, суд вказаним показанням оцінки у вироку не дав, належним чином не перевірив показання обвинуваченого, допустивши неповноту судового розгляду.

Вищевказані порушення місцевого суду призвели до істотного порушення кримінального процесуального закону, в зв`язку з чим висновки суду, зроблені у вироку щодо законності та обґрунтованості засудження ОСОБА_9 викликають сумнів.

Отже, з огляду на викладене, доводи апеляційних скарг прокурора, обвинуваченого та захисника в цій частині є слушними, та заслуговують на увагу.

Зазначені порушення є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення, а тому колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок суду першої інстанції в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції суд апеляційної інстанції, відповідно до положень ч.2 ст. 415 КПК України, не вправі вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Під час нового розгляду кримінальне провадження необхідно розглянути з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Оскільки запобіжний захід ОСОБА_9 у виді тримання під вартою обраний вироком суду, який скасовано, то вказаний запобіжний захід у виді тримання під вартою слід скасувати, звільнивши ОСОБА_9 з-під варти негайно.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 411, 412, 415 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Змінену апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 задовольнити повністю, апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 серпня 2016 року відносно ОСОБА_9 скасувати через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Запобіжний захід ОСОБА_9 у виді тримання під вартою скасувати, звільнивши ОСОБА_9 з-під варти негайно.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5