Справа № 366/1/17
Провадження 1-кп/366/23/17
У Х В А Л А
16 листопада 2017 року Іванківський районний суд Київської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
та ОСОБА_6 у вчинення ними кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст. 198 КК України,
В провадженні Іванківського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст. 198, ч.3 ст.298 КК України, та ОСОБА_6 у вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст. 198 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання у разі доведеності провини, а також наявність ризиків які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 , 2 ст.177 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 заперечували проти продовження тримання його під вартою, оскільки конвой має проблеми з доставкою їх в судове засідання.
Вислухавши думку всіх учасників кримінального провадження, суд дійшов до таких висновків.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом запобіжного заходу зі спливу строку 60 днів у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченого главою 18 чинного КПК.
Враховуючи ризики передбачені п.1, п.4, п.5 ч.1 ст.177КПК України, та згідно з ч.1 ст.183 цього ж Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам переховування від суду та (або) перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі №511-550/0/4-13 від 4 квітня 2013 року "Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України", при вирішенні питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою судам належить враховувати тяжкість покарання, що загрожує їм, та наявність або відсутність у них постійного місця проживання тощо.
Встановлено, що ОСОБА_5 будучи обвинуваченим у вчиненні злочинів,відповідальність за які передбачена ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.198, ч.3 ст.298 КК України у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, будучи раніше неодноразово судимим за вчинення тяжких злочинів, залишаючись на волі може вчиняти ряд нових злочинів, може ухилятись від суду та слідства, що свідчить про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та дає підстави для продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою.
Ці обставини в сукупності свідчать про наявність ризиків, що під впливом тяжкості покарань, які загрожують обвинуваченому, він буде переховуватись від суду та у такий спосіб перешкоджатиме розгляду кримінального провадження, або впливати на потерпілих. Тому суд враховує данні ризики.
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вище зазначеним ризикам.
Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості на даний час не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню обвинуваченого від суду, ризики щодо цього є дійсними та триваючими.
Суд, з урахуванням конкретних обставин, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції», вважає, що продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 є необхідним.
Приймаючи до уваги, що до спливу двомісячного строку з дня застосування судом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 судове провадження не завершено, тому суд дійшов до переконання, що обвинуваченому належить продовжити тримання під вартою на 40 днів.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, - 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309, 314, ч.3 п.5 ст.315, 369-372, 395 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Артемівка Кегичівського району Харківського області, українцю, громадянину України, не працюючому, не одруженому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому продовжити строк тримання під вартою терміном на 40 днів, тобто до 25 грудня 2017 року включно.
Строк затримання рахувати з 16 листопада 2017 року.
Розгляд справи відкласти на 11 грудня 2017 року на 10 год. 00 хв.
Ухвала суду є остаточною та не підлягає апеляційному оскарженню.

Суддя: ОСОБА_1