Справа № 199/2803/17
В И Р О К
іменем України
05 грудня 2017 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

За участі прокурора ОСОБА_3

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5

ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000369, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпро, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше судимого:

-05 березня 2013 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі;

-15 січня 2014 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільненого 09 серпня 2016 року умовно-достроково, невідбутий строк покарання 1 рік 2 місяці 14 днів,

зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
14 лютого 2017 року, близько 14:30 год. ОСОБА_8 проходив біля стадіону «ВРЗ», який розташований за адресою м. Дніпро, Амур-Нижньодніпровський район, пров. Універсальний, 1а, де в цей момент біля нього проходив малолітній потерпілий ОСОБА_5 . ОСОБА_8 , підійшовши до малолітнього ОСОБА_5 побачив, що останній розмовляє по мобільному телефону. В цей момент у ОСОБА_8 раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), а саме мобільного телефону марки «Хіаоmі Redmi Note 3», який належить малолітньому ОСОБА_5 . Реалізуючи зазначений злочинний умисел, ОСОБА_8 , в цей же день, а саме 14 лютого 2017 року, близько 14:30 год., продовжуючи знаходитись неподалік стадіону «ВРЗ», розташованого за адресою м. Дніпро, Амур-Нижньодніпровський район, пров. Універсальний 1а, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, розуміючи, що його дії є очевидними для потерпілого та оточуючих, вихопив з рук малолітнього ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi Note 3», вартістю 4590,62 грн. та з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив малолітньому потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток у розмірі 4590,62 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 17 лютого2017 року близько 18:50 год. ОСОБА_8 проходив біля будинку АДРЕСА_2 , де побачив неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 . В цей момент у ОСОБА_8 , який припустив, що неповнолітній ОСОБА_6 має при собі мобільний телефон, раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення майна потерпілого (грабіж). Реалізуючи зазначений злочинний умисел, ОСОБА_8 підійшовши до неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 та з метою отримання доступу до мобільного телефону неповнолітнього потерпілого, попросив у останнього мобільний телефон для здійснення дзвінка. На вказане прохання неповнолітній ОСОБА_6 дістав з кишені свій мобільний телефон марки «IPhone 5s», вартістю 5000 грн. та дав його ОСОБА_8 . Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, ОСОБА_8 в цей же день, а саме 17 лютого 2017 року близько 18:50 год., продовжуючи знаходитись неподалік будинку № 7а по пров. Універсальному в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпро, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, розуміючи, що його дії є очевидними для потерпілого та оточуючих, наніс неповнолітньому ОСОБА_6 удар правою рукою в область лівої щоки, чим застосував насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та з мобільним телефоном «IPhone 5s» з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 5000 грн.
ОСОБА_8 в судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень за обставин, викладених вище, визнав повністю, та показав, що 14 лютого 2017 року приблизно о 14 год. 30 хв. він перебував поблизу стадіону «ВРЗ», який розташований за адресою: м. Дніпро, пров. Універсальний, буд. 1а, де побачив раніше йому знайомого малолітнього ОСОБА_5 , який розмовляв по мобільному телефону «Хіаmі Redmi Note 3». Він вирішив забрати цей мобільний телефон, для чого підійшов до ОСОБА_5 та шляхом ривка вихопив у останнього мобільний телефон та з місця вчинення злочину втік. Після цього 17 лютого 2017 року, приблизно о 18 год. 50 хв. він перебував поблизу будинку № 7а по пров. Універсальному у м. Дніпро де побачив раніше йому не знайомого неповнолітнього ОСОБА_6 . Він підійшов до останнього та попросив у того мобільний телефон під приводом зробити дзвінок. ОСОБА_6 дістав з кишені мобільний телефон «IPhone 5s» та надав йому. Після цього він наніс ОСОБА_6 один удар правою рукою в область лівої щоки та з мобільним телефоном «IPhone 5s» втік. Обидва телефони він продав, а отримані грошові кошти витратив на власні потреби. З вартістю викраденого майна згоден. У вчиненому розкаюється та просить суворо його не карати.

Крім повного визнання своєї вини в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, та підтвердження їх фактичних обставин, винуватість ОСОБА_8 повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

За епізодом грабежу щодо ОСОБА_5 :
Допитаний в судовому засіданні малолітній потерпілий ОСОБА_5 показав, що обвинуваченого ОСОБА_8 знав раніше, оскільки вони є сусідами. 14 лютого 2017 року приблизно о 14 год. 00 хв. він повертався додому зі школи та розмовляв по телефону «Хіаоmі Redmi Note 3» з однокласником, тримаючи його в руці біля вуха. Проходив повз стадіон «ВРЗ». Йому назустріч йшов ОСОБА_8 . Останній підійшов до нього ззаду, вихопив телефон, сказав що йому потрібен його телефон та щоб він не хвилювався. Після цього ОСОБА_8 втік дворами, хоча він тому кричав вслід. Під час впізнання він одразу впізнав ОСОБА_8 як особу, яка забрала в нього телефон. Телефон йому не повернуто.

Законний представник потерпілого ОСОБА_4 в судовому засіданні показав що ОСОБА_5 є його сином. У останнього був мобільний телефон «Хіаоmі Redmi Note 3», який тому подарували. Обвинуваченого ОСОБА_8 він знає, оскільки той проживає поруч з ними. 14 лютого 2017 року його син ОСОБА_5 повернувся додому зі школи та сказав що проходивши повз стадіон «ВРЗ»,до нього підійшов ОСОБА_8 та забрав у нього мобільний телефон «Хіаоmі Redmi Note 3».

Протоколом огляду місця події від 15 лютого 2017 року, встановлено що місцем скоєння злочину є територія біля стадіону за адресою: м. Дніпро, пров. Універсальний, буд. 1а.

За протоколом пред`явлення особи для впізнання, 22 березня 2017 року, ОСОБА_5 впізнав за рисами обличчя та зростом ОСОБА_8 як особу, яка 14 лютого 2017 року викрала у нього мобільний телефон «Хіаоmі Redmi Note 3».

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, 11 квітня 2017 року свідок ОСОБА_9 впізнав за рисами обличчя та зовнішнім виглядом ОСОБА_8 , як особу, яка 14 лютого 2017 року реалізувала йому мобільний телефон «Хіаоmі Redmi Note 3».

Вартість майна, яке було предметом злочинних посягань, доведена висновком судово-товарознавчої експертизи № 884 від 22 березня 2017 року, за яким ринкова вартість мобільного телефону марки «Хіаоmі Redmi Note 3» станом на 14 лютого 2017 року могла складати 4590,62 грн.
За епізодом грабежу щодо ОСОБА_6 :
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що 17 лютого 2017 року приблизно о 18 год. 00 хв. він перебував поблизу будинку № 7а по пров. Універсальному у м. Дніпро. До нього підійшов молодий чоловік, як пізніше з`ясувалося обвинувачений ОСОБА_8 , та попросив у нього мобільний телефон, щоб зробити дзвінок. Він спочатку не погодився а пізніше після спілкування з останнім він надав тому свій мобільний телефон «IPhone 5s». ОСОБА_8 зробив дзвінок та поклав його мобільний телефон до себе в кишеню. Він попросив того повернути телефон, але останній відмовився і сказав щоб він пішов, вдарив його по обличчю та втік.

Протоколом огляду місця події від 17 лютого 2017 року, встановлено що місцем скоєння злочину є територія біля будинку № 7а по пров. Універсальному у м. Дніпро.

За протоколом пред`явлення особи для впізнання, 22 березня 2017 року, ОСОБА_6 , впізнав за рисами обличчя та зростом ОСОБА_8 , як особу, яка 17 лютого 2017 року викрала у нього мобільний телефон «IPhone 5s».

Відповідно до протоколу огляду від 22 березня 2017 року в період часу з 19 год. 00 хв. по 19 год. 10 хв. слідчим поліції оглянута надана ОСОБА_8 за місцем проживання закладна з ломбарду ПТ «Онікс» Анохіна, Яценко» на мобільний телефон «IPhone 5s».
Згідно долученої до матеріалів кримінального провадження закладної з ломбарду № 37.935/0, ОСОБА_8 17 лютого 2017 року під заставу мобільного телефону «IPhone 5s» отримав фінансовий кредит у розмірі 600 грн.

Відповідно до протоколу огляду, 03 квітня 2017 року слідчим поліції оглянуто мобільний телефон марки «IPhone 5s», який відповідно до пояснень ОСОБА_10 був викуплений з ломбарду, розташованого за адресою м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 1.
Постановою слідчого від 04 квітня 2017 року мобільний телефон «IPhone 5s» визнано речовим доказом та передано на відповідальне зберігання законному представнику потерпілого ОСОБА_10 .
За протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, 11 квітня 2017 року, свідок ОСОБА_11 впізнав за рисами обличчя та зовнішнім виглядом ОСОБА_8 , як особу, яка 17 лютого 2017 року заклала в ломбард ПТ «Онікс» Анохіна, ОСОБА_12 » мобільний телефон «IPhone 5s».

Вартість майна, яке було предметом злочинних посягань, доведена висновком судово-товарознавчої експертизи № 885 від 22 березня 2017 року, за яким ринкова вартість мобільного телефону марки «IPhone 5s», станом на 17 лютого 2017 року могла складати 5000 грн.
Оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримане прокурором, повністю доведена, і кваліфікує дії обвинуваченого за обома епізодами злочинної діяльності за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, а за епізодом грабежу щодо ОСОБА_6 також і за кваліфікуючою ознакою - вчинення грабежу, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Визначаючи покарання ОСОБА_8 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, є умисним, закінченим злочином, обставини вчинення кримінального правопорушення, кількість епізодів злочинної діяльності, характер та ступінь тяжкості наслідків правопорушення, вартість майна, що було предметом злочинних посягань, та його значимість для потерпілих, той факт, що викрадене майно повернуто потерпілому ОСОБА_6 , відомості про особу обвинуваченого.

Останній раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, має постійне місце проживання, де характеризується задовільно, не має постійного джерела доходу, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, новий злочин вчинив в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 , суд визнає щиросердне каяття та активне сприяння встановленню фактичних обставин кримінального правопорушення.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить вчинення злочину щодо малолітнього (за епізодом вчинення грабежу щодо ОСОБА_5 ).

При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки більш м`які види покарання не зможуть забезпечити досягнення його мети, виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції останнього від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. За цих же обставин суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому покарання більш м`якого, ніж передбачено законом.
Оскільки новий злочин вчинено обвинуваченим в період умовно-дострокового звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання, яке було призначене йому вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 15 січня 2014 року, остаточне покарання за сукупністю вироків підлягає визначенню з урахуванням вимог ч. 1 ст. 71 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили слід залишити без змін, оскільки тяжкість та підвищена суспільна небезпека інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, встановлені судом негативні відомості про особу обвинуваченого дають підстави вважати можливими ухилення від суду.

На підставі ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 340 грн.

Питання речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 374 КПК України,

П Р И С У Д И В:
ОСОБА_13 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково у вигляді 1 (одного) місяця позбавлення волі приєднати невідбуту частину покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 15 січня 2014 року та остаточно призначити ОСОБА_8 до відбування покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 2 (два) місяці.

До набрання вироком законної сили продовжити дію раніше обраного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у Дніпропетровській установі виконання покарань (№ 4) Південно-Східного МРУ ВКПП МЮ України.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обраховувати з 23 лютого 2017 року, при цьому, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року), строк попереднього ув`язнення з 23 лютого 2017 року по 20 червня 2017 року включно зарахувати в строк покарання ОСОБА_8 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Речовий: мобільний телефон «IPhone 5s», переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_10 , залишити останній.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою з дня вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.
Головуючий:

05.12.2017