Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 531/232/17
Номер провадження 1-кп/540/14/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2018 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Машівка кримінальне провадження № 0000112 від 22.02.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого ,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :

згідно з обвинувальним актом від 25.02.2017 року, досудовим розслідуванням установлено, що на початку лютого 2017 року ОСОБА_5 , з метою таємного викрадення чужого майна, прийшов до території непрацюючої столової, що розташована в АДРЕСА_2 , яка перебуває на балансі Державного підприємства «Жовтневий спиртовий завод» (юридична адреса м.Карлівка, вул.Полтавська, 3Полтавська обл.), де шляхом вільного доступу, умисно, таємно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю охорони та тим, що його ніхто не бачить, за допомогою пилки по металу відпиляв три секції металевого паркану розмірами 2 м. х 0,5 м. та один металевий стовпчик діаметром 11 см. висотою 1,5 м., що слугував опорою до металевого паркану, який прилягає до будівлі непрацюючої столової та перебуває у власності Державного підприємства «Жовтневий спиртовий завод». В подальшому викрадене майно ОСОБА_5 перевіз за допомогою велосипеду до себе за місцем проживання і в подальшому продав ОСОБА_6 , який не був обізнаний про його злочинне походження, чим розпорядився викраденим на власний розсуд.

Окрім цього, 21.02.2017 ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, що об`єднані єдиним умислом, з метою таємного викрадення чужого майна, прийшов до території непрацюючої столової, що розташована в АДРЕСА_2 , яка перебуває на балансі Державного підприємства «Жовтневий спиртовий завод» (юридична адреса м.Карлівка, вул.Полтавська,3 Полтавська обл.), де шляхом вільного доступу, умисно, таємно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю охорони та тим, що його ніхто не бачить, за допомогою пилки по металу відпиляв один металевий стовпчик діаметром 11 см., висотою 1,5 м., що слугував опорою до металевого паркану, який прилягає до будівлі непрацюючої столової та перебуває у власності Державного підприємства «Жовтневий спиртовий завод». В подальшому викрадене майно ОСОБА_5 переніс до себе за місцем проживання, чим розпорядився викраденим на власний розсуд.

Загальна матеріальна шкода, що спричинена Державному підприємству «Жовтневий спиртовий завод» крадіжкою трьох секцій металевого паркану розмірами 2 м. х0,5 м. та двох металевих стовпчиків діаметром 11 см., висотою 1,5 м. становить 320 грн, оскільки загальна вага викраденого металу становить 80 кг., вартістю за 1 кг. металолому 4 грн.

За таких обставин, дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

08.01.2018 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та представником потерпілого ОСОБА_4 укладена угода про примирення. Згідно з угодою, завдані матеріальні збитки відшкодовані на суму 250 грн. Відсутність претензій з боку потерпілої сторони обґрунтовується також фактом визнання обвинуваченим власної вини у скоєному кримінальному правопорушенні та його щирим каяттям.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого визначено: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, не вбачається.

Виходячи з викладеного, у відповідності до ст.65 КК України сторони узгодили, що покарання обвинуваченому повинно бути призначене у межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, у виді одного року позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

У судовому засіданні обвинувачений визнав винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, щиро кається та погоджується на призначення узгодженого покарання та затвердження угоди, ствердив відшкодування ним шкоди у вказаному розмірі.

Представник потерпілого ОСОБА_4 просив також угоду затвердити та призначити узгоджене покарання, пояснивши, що претензій до обвинуваченого підприємство не має.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди та призначення узгодженого сторонами покарання з огляду на відповідність угоди вимогам Закону.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_5 відноситься до злочинів середньої тяжкості, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, існують достатні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого у вчиненні даного злочину, а отже умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб.

На виконання вимог ст.474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, передбачені ч.5 п.1 ст.474 КПК України, цілком розуміє наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені ч.1 п.1 ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, передбачені ст.389-1 КК України, характер обвинувачення та вид покарання, яке буде до нього застосовано.

Потерпілий цілком розуміє наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені ч. 1 п. 2 ст. 473 КПК України, про що зазначив в угоді та в судовому засіданні.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, про що ствердили в судовому засіданні сторони угоди.

Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

Таким чином, судом установлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, не суперечать інтересам суспільства та держави, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості, а відтак суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання у виді позбавленні волі на визначений сторонами строк зі встановленням іспитового строку.

Питання визначення тривалості іспитового строку та обов`язків передбачених ст. 76 КК України є виключною компетенцією суду та вирішується ним самостійно, а тому враховуючи обставини справи, з огляду на тяжкість вчиненого злочину та його суспільну небезпеку, суд вважає за необхідне встановити ОСОБА_5 тривалість іспитового строку терміном на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених пп. 1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України для здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання, оскільки вважає, що саме такі обов`язки забезпечать належну його поведінку.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати відсутні.

У відповідності з вимогами ст.100 КПК України речові докази металобрухт загальною вагою 55 кг. та металеву трубу (а.с.57), передані під схорону розписку представнику потерпілого ОСОБА_4 , слід залишити ДП «Жовтневий спиртовий завод» за приналежністю.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України суд, -

у х в а л и в:

угоду про примирення від 08.01.2018 року по кримінальному провадженню №0000112 від 22.02.2017 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та представником потерпілого ОСОБА_4 - затвердити.

Визнати ОСОБА_5 винуватим за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити узгоджене покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Зобов`язати ОСОБА_5 відповідно до пп. 1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України в період іспитового строку:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази: металобрухт загальною вагою 55 кг. та металеву трубу, передані під схорону розписку представнику потерпілого ОСОБА_4 - залишити ДП «Жовтневий спиртовий завод» за приналежністю.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Машівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1