Дата документу 28.03.2018 Справа № 554/2026/18
Єдиний унікальний номер справи: №554/2026/18
Провадження № 1-кс/554/2604/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.03.2018 року Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна , -

В С Т А Н О В И В :
Слідчий звернувся до суду з клопотанням , посилаючи на те, що в період часу з 18.15 по 19.20 год. 25.03.2018 року, невстановлена жінка, шляхом вільного доступу, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_1 ,таємно викрала мобільний телефон "Bravis", електрочайник та 300 грн., які належали ОСОБА_4 , чим спричинила останньому матеріальної шкоди на суму 1300 грн.

26.03.2018 року відомості про дану подію були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000293 з попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст.185 КК України.

26.03.2018 року вході проведення огляду було вилучено договір №035181179 від 25.03.2018 року, договір № 035181180 від 25.03.2018 року, ключ «Palermo» з пластиковим ключем від домофону, які добровільно видала ОСОБА_5 .

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вищезазначені речі, які вилучені в ході огляду, постановою старшого слідчого ВП №2 Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 27.03.2018 року відповідно до ст.98 КПК України, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні за №0000293.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів. При цьому, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

У ході проведення досудового розслідування постала необхідність у проведення їх огляду та виконання інших слідчих дій, для встановлення об`єктивної істини у справі, шляхом дослідження речей, які були вилучені в ході огляду.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій прохав клопотання задовольнити, пояснення надав аналогічно викладені в клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту, вказаного в клопотаннях сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягаює задоволенню.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий

У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене під час огляду, а саме договір №035181179 від 25.03.2018 року, договір № 035181180 від 25.03.2018 року, ключ «Palermo» з пластиковим ключем від домофону.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1