Провадження №1-кп/193/4/18
У Х В А Л А
30 січня 2018 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6

потерпілих ОСОБА_7

ОСОБА_8

представника служби у справах

дітей Софіївської РДА ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Софіївка кримінальне провадження № 0000057 від 07 лютого 2016 року за обвинувальним актом відносно ОСОБА_10 у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , обвинувачених у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та питання відносно ОСОБА_10 про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,- УСТАНОВИВ:

У провадженні Софіївського районного суду Дніпропетровської області перебуває вищевказане кримінальне провадження № 0000057 від 07 лютого 2016 року за обвинувальним актом відносно ОСОБА_10 у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 289 ч. 3, ст. 185 КК України, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , обвинувачених у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів. В обґрунтування клопотання заявив, що на даний час існують ризики того, що обвинувачений, перебуваючи на свободі, може продовжити злочинну діяльність, вплинути на свідків та інших учасників кримінального провадження.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 у судовому засіданні при вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу просить відмовити в задоволенні клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_10 у судовому засіданні при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу підтримує думку свого захисника.

Представник служби у справах дітей Софіївської РДА ОСОБА_9 залишає питання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_10 під вартою на розсуд суду.

Заслухавши доводи прокурора, думку обвинуваченого, захисника, представника служби у справах дітей Софіївської РДА ОСОБА_9 про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_10 , суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ст.331 ч.3 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобовязаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку, суд зобовязаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Судом враховується, що обвинувачений ОСОБА_10 вчинив ряд тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років., та перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків, у разі обрання йому запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою. Також останній матиме можливість продовжувати вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, на шлях виправлення не став та вчинив знову корисливий умисний злочини. Крім того, зважаючи на тяжкість інкримінованого йому злочину - може переховуватись від суду, вчиняти інше кримінальне правопорушення, а тому суд вважає неможливим запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, з метою запобігання вказаним ризикам та забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків

Судом також приймаються до уваги ті обставини, що ОСОБА_10 , є схильним до вчинення злочинів, що підтверджується тим, що в провадженні суду перебували кримінальні провадження за ознаками ст. 185 ч. 3, 289 ч. 2, 70 ч. 1 КК України за які ОСОБА_10 визнано винним та призначено покарання вироком від 25.07.2017 у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст. 75, 104 КК України звільнено від відбування покарання встановивши іспитовий строк 2 роки, однак вирок суду не вступив у законну силу.

Судом враховано те, що ОСОБА_10 вчиняв заходи для уникнення від кримінальної відповідальності. До обвинуваченого неодноразово застосовувався привід для вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та було оголошено його у розшук.

Зважаючи на практику Європейського суду, суд враховує, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ від 06.04.2000 р. у справі «Лабіта проти Італії»). Крім цього, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 р. у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також судом враховано обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме, обвинувачений без постійного місця проживання, ніде не працевлаштований, тобто законного джерела одержання прибутку не має, неодноразово скоював кримінальні правопорушення, не одружений, що свідчить про те, що його соціальні зв`язки дуже слабкі, неодноразово скоював крадіжки майна, та може продовжувати скоювати аналогічні злочини, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Так підставою продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, а також наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які є особами похилого віку, продовжити вчиняти інші або аналогічні кримінальні правопорушення, за місцем реєстрації не проживає.

Строк тримання під вартою може бути продовжений в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:

1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості;

2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що тримання обвинуваченого ОСОБА_10 під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 197, 198, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів задовольнити частково.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити на 30 днів тобто до 28 лютого 2018 року до 12 години 00 хвилин, без права внесення застави.

Копію ухвали надати прокурору, обвинуваченому, захиснику, законному представнику та направити для виконання в частині застосування запобіжного заходу начальнику Державної установи "Криворізька установа виконання покарань" (№3) .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1