В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.09.2017 Справа №607/10908/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002627 від 08 серпня 2017 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 , 05 серпня 2017 року близько 22.00 год, перебуваючи поблизу озера в парку ім. Т. Шевченка, що в м. Тернополі, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть поміченими сторонніми особами, таємно, з корисливих мотивів, з бетонного покриття що навколо озера вказаного парку, викрав телефон торгової марки «НТС desire500», вартістю 717 гривень, що належить потерпілому ОСОБА_7 , в якому знаходився стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 25 грн.

У подальшому, обвинувачений ОСОБА_3 безперешкодно покинув місце вчинення кримінального правопорушення, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 742 грн.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка). 23 червня 2017 року між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України за встановлених у висунутій підозрі обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , а саме за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 850 грн в доход держави. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання. Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України вкримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Речовий доказ мобільний телефон торгової марки «НТС desire500» переданий на зберігання у камеру зберігання речових доказів Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області, суд вважає, після вступу вироку в законну силу, слід повернути потерпілому ОСОБА_7 .

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судової-товарознавчої експертизи № 826/17-22 від 17 серпня 2017 року в сумі 1188, 00 грн, які суд вважає слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави, оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертизи в межах даного кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 471, 473-475, 476 КПК України, суд
З А С У Д И В:
Затвердити укладену між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоду про примирення.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в доход держави в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ мобільний телефон торгової марки «НТС desire500» переданий на зберігання у камеру зберігання речових доказів Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області, повернути потерпілому ОСОБА_7 після вступу вироку в законну силу,

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення судової-товарознавчої експертизи № 826/17-22 від 17 серпня 2017 року в сумі 1188, 00 (одна тисяча сто вісімдесят вісім гривень) в користь держави (код 02883096 банк ГУДКСУ в м. Києві, код банку 820172 р/р 9135).

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копії вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1