Справа 522/6349/18
Провадження № 1-КС/522/7084/18
У Х В А Л А
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, росіянина, громадянина України, освіта середня, одруженого, не працюючого, без реєстрації, проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого: за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України,-
-підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за наступних обставин.
10 квітня 2018 року 0 22 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , маючи злочинний намір направлений на відкрите заволодіння чужим майном, перебуваючи біля будинку №15, вул. Сегедської, в м. Одесі, вздовж зазначеного будинку помітив ОСОБА_7 , яка рухалась по вул. Сегедській у напрямку 4 станції В. Фонтану, в м. Одесі. Підійшовши ззаду до ОСОБА_7 , ОСОБА_6 помітив на лівому плечі останньої сумку чорного кольору, що і визначив предметом свого злочинного посягання.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_7 , вдаривши в область потилиці ОСОБА_7 , повалив останню на землю, та шляхом ривка відкрито заволодів сумкою чорного кольору, яка перебувала на лівому плечі ОСОБА_7 .
Переконавшись, що його злочинний умисел доведений до кінця, ОСОБА_6 , почав тікати з викраденим в напрямок будинку №16 вул. Сегедської, в м. Одесі, однак був помічений та затриманий перехожими та працівниками "Скіф-909", після чого доставлений до Шевченківського ВП Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області.
Таким чином, ОСОБА_6 з застосуванням насильства, відкрито заволодів майном ОСОБА_7 , а саме сумкою вартість якої 500 гривень, в якій перебував гаманець бордового кольору, вартістю 100 гривень, з грошовими кошти у сумі 150 гривень, мобільний телефон марки «Нокіа 710», в корпусі білого кольору вартістю 1000 гривень, мобільний телефон марки «Нокіа», вартістю 100 гривень, 3G роутер вартістю 800 гривень, спричинивши тим самим матеріальної шкоди ОСОБА_7 у сумі 2700 гривень.
10 квітня 2018 року ст. слідчим СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.
11 квітня 2018 року ст. слідчим СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 повідомлено про підозру ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, провину по якому не визнав.
12 квітня 2018 року старший слідчий СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що характер та обставини вчиненого злочину, який інкримінується ОСОБА_6 , свідчить про наявність реального ризику, що за відсутності менш суворого запобіжного заходу, підозрюваний перебуваючи на свободі матиме можливість та буде незаконно впливати на потерпілого, свідків, схиляючи останніх до викривлення показів.
Зібраними у провадженні матеріалами, встановлено, що
ОСОБА_6 , не працевлаштований, раніше судимий в тому числі за майновий злочин, відсутні міцні соціальні зв`язки, та враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним, є велика вірогідність його переховування від органів досудового розслідування та суду, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи те що в кримінальному провадженні допитані не всі свідки, характер скоєного злочину, є всі підстави вважати що підозрюваний буде перешкоджати органу досудового розслідування у встановленні істини у провадженні та повному, всебічному дослідженні всіх доказів, що передбачено п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того ОСОБА_6 , раніше судимий та на шлях виправлення не став, не працевлаштований, що свідчить про відсутність коштів для існування, не має місця реєстрації в м. Одесі, враховуючи це, можливо із впевненістю стверджувати про наявність ризику того, що підозрюваний може вчинити нове аналогічне кримінальне правопорушення перебуваючи в суспільстві, що зазначено у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали подане клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу.
Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. При цьому, захисник зазначив, що висунута підозра та ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор є необґрунтованими, кваліфікація правопорушення є неправильною. ОСОБА_6 позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки.
Розглянувши клопотання слідчого та вивчивши надані суду матеріали, допитавши підозрюваного, а також вислухавши прокурора, захисника, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.
З наданих суду матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за яке законом передбачено позбавлення волі до 6 років.
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
«Для обґрунтованої підозри у значенні пп. с. п. 1 ст. 5 Конвенції потрібно, щоб можна було розумно вважати, що зазначені обставини охоплюється однією із статей КК, які визначають злочинну поведінку. Саме тлумачення фактів має бути розумним і враховувати усі елементи правопорушення. Закон, яким визначається правопорушення має відповідати вимогам визначеності та передбачуваності».
Окрім того, Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 є запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше правопорушення.
Застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки наявні ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. У зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у подальшому дасть можливість останньому спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків і інших учасників кримінального провадження, вчинити інше правопорушення.
Суд також вважає, що надані слідчим матеріали (докази) є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, суд приходить до висновку, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 , а тому вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
Крім того, у відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні міри запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне не застосовувати до нього право на внесення застави, оскільки останній підозрюється в скоєнні злочину із застосуванням насильства.
Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,-
Клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 /шістдесят/ днів, тобто до 10 червня 2018 року.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .

Копію ухвали отримав : __________________________________