Справа № 638/1882/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

з участю обвинуваченої ОСОБА_4

з участю захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова кримінальне провадження за №0005767 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, українки, громадянки України, з середньою освітою, працюючої у ПП «Арчі», не заміжньої, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 1 статті 128 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

15.12.2015 року приблизно о 17 годині 45 хвилин ОСОБА_4 разом зі своїм сином ОСОБА_6 прийшла за адресою мешкання бабусі останнього, а саме: АДРЕСА_3 .

Знаходячись біля вхідних воріт у будинок, в ході спілкування між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_7 раптово почала наближатись до ОСОБА_4 , в результаті чого остання штовхнула ОСОБА_7 обома руками в грудну клітину, внаслідок чого ОСОБА_7 впала на землю і при падінні травмувала праву руку.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №1341-А/15 від 13.01.2016 року ОСОБА_7 внаслідок падіння спричинено наступні тілесні ушкодження: закритий перелом правої променевої кістки у нижній третині із зсувом, який не є небезпечним для життя в момент заподіяння, а спричинив за собою тривалий розлад здоров`я понад 3 тижні (21 день) і за цією ознакою відноситься до ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Допитана обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 1 статті 128 Кримінального кодексу України у повному обсязі, та підтвердила обставини, викладені у обвинувальному акті, у вчиненому розкаялася, пояснивши, що доповнити їй нічого.
Суд зі згоди прокурора, обвинуваченої та її захисника, відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачена зміст цих обставин, не оспорює їх, і не наполягає на дослідженні всіх доказів у справі, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку обвинувачена буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи представлені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо доведеності вини обвинуваченої ОСОБА_4 та кваліфікує її дії зачастиною 1 статті 128 Кримінального кодексу України, тобто необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.
При вирішенні питання про покарання обвинуваченої ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь важкості вчиненого кримінального правопорушення-злочину, який у відповідності до статті 12 Кримінального кодексу України відноситься до злочину невеликої тяжкості, а також особу обвинуваченої.
Так, ОСОБА_4 раніше не судима, офіційно працює, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває.
Відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України, обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України, обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_4 судом не виявлено.
Відповідно до частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Пленум Верховного Суду України в Постанові №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» звертає увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визначається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог статті 65 Кримінального кодексу України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до вимог статті 65 Кримінального кодексу України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 повинно бути призначене покарання, необхідне та достатнє для виправлення та попередження нових злочинів у межах санкції частини 1 статті 128 Кримінального кодексу України у вигляді громадських робіт.
Окрім того, обвинуваченою ОСОБА_4 заявлено клопотання про застосування до неї амністії, оскільки вона має дитину, якій не виповнилося 18 років, а саме ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , окрім того, вона щиро розкаюється, вперше притягується до кримінальної відповідальності, а вчинений нею злочин не є тяжким чи особливо тяжким.
Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши на стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (стаття 12 названого Закону).
Відповідно до п. «в» статті 1 Закону, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк, особи, які не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачена ОСОБА_4 на момент набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» має дитину, якій не виповнилося 18 років, а саме ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджує свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, вперше вчинила кримінальне правопорушення невеликої тяжкості відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України. Вказане кримінальне правопорушення вчинено 15.12.2015 року, тобто до дня набрання чинності (07.09.2017 року) Закону України «Про амністію у 2016 році». У вчиненому щиро кається.
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_4 амністії, передбачених статтею 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та статті 8 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до неї раніше не застосовувалась.
За таких обставин суд вважає, що на обвинувачену ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому вона підлягає звільненню від відбування покарання.
Керуючись ст.ст. 85, 86 КК України, п. «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, 373, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 1 статті 128 Кримінального кодексу України та призначити покарання у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт.
На підставі пункту «в» частини 1 статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді громадських робіт, призначеного за цим вироком.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Головуючий: