Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
12 лютого 2018 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу власника нерухомого майна ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області від 15 серпня 2017 року про арешт майна,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а :
Цією ухвалою клопотання старшого слідчого слідчого відділу Рівненського районного відділення поліції Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні за №0001215 про арешт майна ОСОБА_5 і ОСОБА_8 задоволено та накладено арешт на:
об`єкт нерухомості "будівлю насосної" за адресою: АДРЕСА_1 , який на підставі договору купівлі-продажу від 25 грудня 2015 року на праві власності належить ОСОБА_5 ;
об`єкт нерухомості "будівля трансформаторної підстанції" за адресою: АДРЕСА_1 , який на підставі договору купівлі-продажу від 16 травня 2016 року на праві власності належить ОСОБА_8 .
В обґрунтування цього рішення слідчий суддя вказала, що об`єкт нерухомості "будівля насосної", за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві власності належить ОСОБА_5 та об`єкт нерухомості "будівля трансформаторної підстанції", за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві власності належить ОСОБА_8 - можуть бути предметами вчинення злочину, оскільки право власності на них набуте згідно офіційних документів щодо відчуження нерухомого майна, які можуть містити недостовірні відомості, тому є
________________________________________________________________________________________________
№11сс/787/41/2018 Головуючий в суді 1-ї інстанції ОСОБА_9
Категорія: ст.170 КПК Доповідач ОСОБА_1
достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
В апеляційній скарзі власник нерухомого майна ОСОБА_5 зазначив, що оскаржувана ухвала суду є незаконною та необгрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, і є такою, що порушує його права як власника майна та громадянина України.
При цьому апелянт зазначав, що він не є ні підозрюваним, ні обвинуваченим, ні особою яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а тому вважає незаконним накладення арешту на його майно.
Крім того, задовольняючи клопотання про арешт нерухомого майна, слідчий суддя не вказала в ухвалі, передбачені ст.170 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), підстави для арешту майна, не зазначивши при цьому, з якою конкретно метою відповідно до вимог ч.2 ст.170 КПК і на якій підставі накладається арешт на будівлі і споруди (нежитлові приміщення), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .
Разом з тим, тільки у випадку передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК тобто, має ознаки речового доказу. В даному випадку це могли бути лише офіційні документи, як зазначено в ст.366 КК України. Відтак, об`єкт нерухомості в даному випадку не може бути предметом злочину, оскільки документи є предметом злочину відповідно до ст.366 КК України.
З вказаних підстав просив скасувати ухвалу слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області від 15 серпня 2017 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Рівненського районного відділення поліції Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_7 про арешт майна.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 про часткове задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження за клопотанням та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до часткового задоволення.

Як вбачається із клопотання, у провадженні слідчого відділу Рівненського районного відділення поліції Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001215 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України по факту можливого внесення недостовірних відомостей до офіційних документів щодо відчуження нерухомого майна ВАТ "Шпанівський цукровий завод", за адресою: вул.Промислова, № 2 в с.Великий Олексин Рівненського району Рівненської області.
Статтею 170 КПК передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
При цьому ч.1 ст.98 КПК визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається з матеріалів провадження, у ході досудового розслідування встановлено, що 21 липня 2017 року між ПрАТ "Шпанівагроцукор" в особі директора ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , було укладено два нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу об`єктів нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: будівлі хлораторної (літ.М'-1) та будівлі водокачки (літ.П-1). Проте, фактичне користування та володіння вищевказаними об`єктами нерухомості, із зміненими назвами, здійснюють інші особи, а саме:
- ОСОБА_5 має у своїй власності об`єкт нерухомості "будівлю насосної", за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності набуто згідно договору купівлі- продажу від 25 грудня 2015 року, який укладено із ліквідатором, арбітражним керуючим відкритого акціонерного товариства "Шпанівський цукровий завод" ОСОБА_12 ;
- ОСОБА_8 має у своїй власності об`єкт нерухомості "будівля трансформаторної підстанції", за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності набуто згідно договору купівлі-продажу від 16 травня 2016 року, який укладено із ліквідатором, арбітражним керуючим ВАТ "Шпанівський цукровий завод" ОСОБА_12 .
В клопотанні ставилося питання про арешт майна ОСОБА_5 та ОСОБА_8 - об`єктів нерухомості за назвами "будівля насосної" та "будівля трансформаторної підстанції", що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та належать вказаним особам на праві власності на підставі договорів купівлі-продажу.
Аналізом матеріалів клопотання встановлено, що за своїм змістом воно відповідає вимогам ст.171 КПК та до нього додано копії документів, якими обгрунтовано це клопотання (копії протоколів допиту свідків, свідоцтв про право власності на нерухоме майно і витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно, договорів купівлі-продажу майна підприємства - банкрута та договорів купівлі- продажу нежитлових приміщень, тощо).

При апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали встановлено, що слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про арешт майна в порядку ст.ст.170-173 КПК, врахував, що речі, цінності та грошові кошти, які належить ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , відповідають вимогам ч.1 ст.98 КПК і можуть бути використані як речові докази під час досудового розслідування кримінального провадження №0001215 для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування.

Доводи апеляційної скарги про те, що при накладенні арешту на майно слідчим суддею не було з`ясовано всіх обставин наявності достатніх правових та фактичних підстав для накладення арешту, а тому арешт на вилучені речі було накладено помилково та з порушенням прав особи, яка не мала і не має жодною відношення до будь-якого кримінального провадження є безпідставними та не заслуговують на увагу.
Також колегія суддів враховує, що апелянтом не зазначено підстав, з яких він оскаржив ухвалу слідчого судді щодо майна іншої особи - ОСОБА_8 , яке також арештовано оскарженим рішенням.
Поряд з цим колегія суддів приймає до уваги дані під час апеляційного розгляду прокурором ОСОБА_6 пояснення про те, що потреба в арешті належної ОСОБА_5 будівлі насосної відпала, оскільки досудовим розслідуванням на даний час встановлено, що зазначене майно немає відношення до даного кримінального провадження.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 405, 407, 422 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу власника нерухомого майна - ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області від 15 серпня 2017 року, якою накладено арешт на об`єкт нерухомості "будівлю насосної" за адресою: АДРЕСА_1 , який на підставі договору купівлі-продажу від 25 грудня 2015 року на праві власності належить ОСОБА_5 та накладено арешт на об`єкт нерухомості "будівля трансформаторної підстанції" за адресою: АДРЕСА_1 , який на підставі договору купівлі-продажу від 16 травня 2016 року на праві власності належить ОСОБА_8 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого Рівненського районного відділення поліції Рівненського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_7 задоволити частково.
Накласти арешт на об`єкт нерухомості "будівля трансформаторної підстанції" за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві власності належить ОСОБА_8 .
В решті клопотання відмовити
Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3