1Справа № 335/7682/17 1-кп/335/133/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , представника цивільного позивача ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Запоріжжя клопотання захисника про повернення прокурору обвинувального акту за кримінальним провадженням по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.27, ч. 2 ст.364 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із прокуратури Запорізької області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27,ч.2 ст.364 КК України.

Зі змісту обвинувального акту слідує, що ОСОБА_9 , приблизно у другій декаді липня 2015 року, т.в.о. генерального директора ПАТ «ЗАлК», знаходячись у адміністративній будівлі цього товариства за адресою: м.Запоріжжя, вул.Південне шосе, 15, на виконання загального злочинного наміру всупереч інтересам комбінату, будучи обізнаним про ринкову вартість виробів з платини, про необхідність реєстрації товариства для отримання права проведення операцій з дорогоцінними металами, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для ТОВ «Дніпроінмет», надав вказівку економісту відділу матеріального-технічного забезпечення ПАТ «ЗАлК» ОСОБА_10 підготувати товарно-транспортну та видаткову накладну на 108 одиниць лабораторного посуду з платини, які він особисто передав представнику ТОВ «Дніпроінмет» ОСОБА_11 , а саме: 35 тиглів високих з платини, 40 тиглів платинових та 33 чашки з платини, загальною вагою 4022,92 грам, ринкова вартість яких складає 2 978 730,88 грн. Під час досудового слідства встановлено, що різниця між вартістю 108 одиниць лабораторного посуду з платини за договором поставки № ЗАЛК-Д-2015-82 від 08.06.2015 в сумі 297 601,20 грн., відповідно до якої ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_12 протиправно передали його ТОВ «Дніпроінмет», та ринковою вартістю зазначених виробів, становить 2 681 129,68 грн.

Досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню проводилось слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області, процесуальне керівництво здійснювали прокурори прокуратури Запорізької області.

У підготовчому судовому засіданні захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_7 заявлено клопотання про повернення прокурору обвинувального акту через його невідповідність вимогам ст.291 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав клопотання захисника.

Прокурор вважає за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акта.

Представник потерпілого ПАТ «ЗАлК» ОСОБА_6 , погодилася з думкою прокурора.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає що клопотання захисника підлягає задоволенню, обвинувальний акт слід повернути прокурору, оскільки він не відповідає вимогам КПК України.

Згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Так, ч.4 ст.110 КПК України визначено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Згідно ст.291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складено прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

При цьому, вимоги щодо обвинувального акту встановлені у ст.ст.110, 291 КПК України, виходячи з положень яких, він набуває статусу процесуального рішення з моменту його затвердження прокурором.

Згідно вимог ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально - правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Також, до нього додаються додатки, вказані в ч.4 ст.291 КПК України.

При цьому, згідно вимог ст.291 КПК України, в даному підсумковому документі досудового розслідування не повинно бути жодних внутрішніх суперечностей, граматичних помилок і описок, всі складові частини цього документу повинні бути узгоджені як між собою, так і з доданими до нього додатками.

При складанні обвинувального акта і додатків до нього, слідчий вимоги закону не виконав, про що свідчать наступні факти.

Так, при дослідженні обвинувального акта відносно ОСОБА_9 колегією суддів встановлено, що він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а саме.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт, в тому числі, має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

В порушення вищевказаної норми закону, в анкетних даних обвинуваченого ОСОБА_9 не зазначено місце його проживання, а лише місце його реєстрації.

Згідно п.3 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити відомості щодо кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Крім того, ч. 1 ст.55 КПК України, передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Однак, в направленому до суду обвинувальному акті відносно ОСОБА_9 в якості потерпілого визнано уповноваженого представника ПАТ «ЗАлК» - заступника генерального директора з правових питань ПАТ «ЗАлК» ОСОБА_6 , а не саму юридичну особу, тоді як ч.1 ст.55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Зі змісту обвинувального акта не зрозуміло, кому саме: чи ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», чи державним інтересам була спричинена шкода. Адже на всі ці суб`єкти йде посилання в обвинувальному акті як на особу, якій завдано шкоду. Так зазначення в обвинувальному акті «своїми умисними діями ОСОБА_9 , спричинив шкоду державним інтересам в особі ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» в розмірі 2 681 129 гривень 68 копійок, що є тяжкими наслідками, є неконкретним, та таким, що не відповідає вимогам п.3 ч.2 ст.291 КПК України.

Отже, в підсумковому документі досудового розслідування маються суттєві суперечності, а саме вказано, що своїми діями ОСОБА_9 завдав матеріальних збитків державним інтересам в особі ПАТ «ЗАлК» та, разом з цим, слідчий та прокурор дійшли висновку про те, що потерпілою у даному кримінальному провадженні є ОСОБА_6 .

Таким чином, по вказаному провадженню слідчим не встановлено повних даних про особу обвинуваченого та потерпілого.

Крім того, зі змісту обвинувального акту слідує, що стороною обвинувачення надана правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.2 ст.27 ч.2 ст.364 КК України, однак викладаючи фактичні обставини кримінального правопорушення та формулюючи обвинувачення, слідчий зазначає про організатора вчинення злочину ОСОБА_12 , процесуальний статус якого в обвинувальному акті не зазначений. Зазначення в кваліфікації дій обвинуваченого такої кваліфікуючої ознаки як «за попередньою змовою групою осіб» не відповідає правовій кваліфікації дій за ч.2 ст.364 КК України.

Крім того, згідно ч.1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно п.2 ч.5 ст.216 КПК України, детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування злочинів, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-1, 368, 368-2, 369, 369-2, 410 Кримінального кодексу України, якщо наявна умова, що розмір предмета злочину або завданої ним шкоди в п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на час вчинення злочину (якщо злочин вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу,військового формування,органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків).

Так, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_9 , шляхом зловживання наданими йому службовими повноваженнями, спричинив шкоду державним інтересам в особі ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» в розмірі 2 681 129 гривень 68 копійок, яка більш ніж в двісті п`ятдесят разів перевищує неоподаткований мінімуму доходів громадян, що є тяжкими наслідками.

Отже, відповідно до положень ч. 5 ст. 216 КПК України, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні мали здійснювати детективи Національного антикорупційного бюро України.

При цьому, в порушення вказаних вимог закону, досудове розслідування проводилось слідчими СВ УСБУ в Запорізькій області, а процесуальне керівництво здійснювали прокурори прокуратури Запорізької областей.

Відповідно до ч.5 ст. 36 КПК України заборонено доручати здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, іншим органам досудового розслідування.

Всупереч положенням ст. 216 КПК України, вказане кримінальне провадження не було своєчасно передано за підслідністю компетентному органу досудового розслідування.

Крім цього, Спеціалізована антикорупційна прокуратура, відповідно до вимог ч.5 ст.8

Закону України «Про прокуратуру», є єдиним самостійним структурним підрозділом Генеральної прокуратури України, уповноваженим здійснювати нагляд за додержанням законів під час проведення оперативно-розшукової діяльності та досудового слідства Національним антикорупційним бюро України.

Таким чином, затвердження даного обвинувального акта прокурором, який здійснює нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням прокурором прокуратури Запорізької області є незаконним, оскільки суперечить вимогам ч.5 ст.8 Закону України «Про прокуратуру».

Отже, в порушення вимог закону, досудове розслідування проводили не уповноважені на те особи, а нагляд за додержання вимог закону та процесуальне керівництво здійснювалось не належним прокурором.

Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Вищенаведені обставини, встановлені судом, свідчать про невідповідність обвинувального акту по вказаному кримінальному провадженню вимогам ст.291 КПК України, а порушення закону, допущені під час досудового розслідування, а також невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду.

При наявності вищезазначених порушень, оскільки досудове розслідування даного кримінального провадження, а також затвердження обвинувального акта по даному кримінальному провадженню проводили не уповноважені на це особи, а в підсумковому документі досудового розслідування містяться помилки та суттєві суперечності, суд не має можливості призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, а тому, вважає за необхідне повернути його прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 314, 315 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000107 від 06.01.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_13 , у вчиненні злочинів, передбачених ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.27, ч. 2 ст.364 КК України, - повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області, через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3