Справа №591/6887/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/593/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 14 грудня 2017 року, якою клопотання старшого слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця м. Білопілля, Сумської області, який проживає за адресою : АДРЕСА_1 в силу ст.89 КК України не судимого,

задоволено частково та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту,

ВСТАНОВИЛА:
Старший слідчий СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Сумської області ОСОБА_6 , звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , мотивуючи його наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.199, ч.3 ст.187 КК України, наявністю ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а менш суворі запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

За матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_8 підозрюється в тому, що на початку червня 2017 року на території м. Білопілля, Сумської області, у невстановлених в ході досудового розслідування осіб, придбав завідомо підроблену іноземну валюту 10 купюр номіналом 100 доларів США з метою подальшого збуту, які 09 червня 2017 року оплатно збув ОСОБА_10 , за що отримав від нього 13200 грн.

Крім того, 06 жовтня 2017 року близько 08-30 год., ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_11 , шляхом координації їх спільних дій направлених на вчинення розбійного нападу, вчинили напад на потерпілу ОСОБА_12 в її домоволодінні, розташованому за адресою : АДРЕСА_2 з метою заволодіння чужим майном, з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, поєднаним із проникненням у житло та інше володіння особи.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 14 грудня 2017 року вказане клопотання старшого слідчого задоволено частково, до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за виключенням необхідності з`являтися до слідчого, прокурора або суду, з покладенням на нього наступних обов`язків : прибувати до слідчого (прокурора), слідчого судді, суду (залежно від стадії кримінального провадження) по першому виклику; не відлучатися за межі встановленого місця проживання АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт, або інший документ, що дає підозрюваному право на виїзд за межі України, утримуватися від спілкування з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . Строк дії ухвали встановлено до 12 лютого 2018 року включно.

Відмовляючи у застосуванні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.199 КК України мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, зібраними у ході досудового розслідування доказами, існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, на які вказує старший слідчий. Не спростовано прокурором, на переконання слідчого судді, можливість застосування щодо ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів і не доведено, що їх застосування не може забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, а також недоведена обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

На дану ухвалу слідчого судді захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно її підзахисного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

За змістом доводів апеляційної скарги зазначає, що слідчий суддя мав всі підстави для обрання відносно її підзахисного менш суворого запобіжного заходу ніж цілодобовий домашній арешт, з огляду на те, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, проживає разом з матір`ю та братом, тобто має сталі соціальні зв`язки, за місцем проживання характеризується виключно з позитивної сторони, є інвалідом I групи, пересувається на інвалідному візку, потребує стороннього догляду, отримує пенсію по інвалідності, а обраний йому оскаржуваною ухвалою запобіжний захід унеможливить відвідування ним медичного закладу за необхідності. У зв`язку із чим, вважає ухвалу слідчого судді незаконною, постановленою без дотримання вимог ст.ст.194, 197 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи адвоката ОСОБА_7 на підтримку поданої захисником апеляційної скарги, думку прокурора про законність ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду

першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в провадженні СУ ГУНП в Сумській області перебуває об`єднане кримінальне провадження за №0000104 від 10 червня 2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.199,ч.3 ст.187, ч.1 ст.263, ч.1 ст. 345 КК України.

12 грудня 2017 року ОСОБА_8 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.199, ч.3 ст.187 КК України

13 грудня 2017 року старший слідчий СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Сумської області ОСОБА_6 , звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , яке ухвалою слідчого судді від 14 грудня 2017 року було задоволено частково та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Положеннями ч.1 ст.194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, але не доведе обставини, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею виконані в повному обсязі.

Так, слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання старшого слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обираючи йому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з`ясував обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, вірно встановив наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.199 КК України, недоведеність органом досудового розслідування причетності ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, існування ризиків, визначених п.п.3,5 ст.177 КПК України, надані старшим слідчим та прокурором докази в обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визнав такими, що не доводять неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, врахував обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, визначені ст.178 КПК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 стосовно наявності підстав для обрання її підзахисному більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з посиланням на міцність соціальних зв`язків ОСОБА_8 , наявність постійного місця проживання, позитивну характеристику, інвалідність, то колегія суддів зауважує, що ці обставини були враховані слідчим суддею при відмові у задоволенні клопотання старшого слідчого про обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не є беззаперечною підставою для обрання відносно її підзахисного більш м`якого запобіжного заходу ніж цілодобовий домашній арешт.

Щодо доводів адвоката ОСОБА_7 про те, що застосований до її підзахисного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту унеможливить відвідування ним медичного закладу за необхідності, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки акт огляду медико-соціальної експертною комісією №1409 від 16.11.2016 року ОСОБА_8 підтверджує лише факт необхідності постійного лікування та стороннього догляду, без застережень щодо неможливості такого в домашніх умовах (а.к.п.40-43), а у разі необхідності ОСОБА_8 може отримати відповідний дозвіл у встановленому порядку.

На думку колегії суддів, зі змісту апеляційної скарги не встановлено жодних доводів захисника щодо можливості застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, а також ним не наведено переконливих доводів щодо запобігання наявним ризикам в інший спосіб, ніж передбачений відповідним судовим рішенням.

Вказане вище свідчить про правильне застосування слідчим суддею вимог КПК України, що надало змогу ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, та є підставою для відмови у задоволенні апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 14 грудня 2017 року відносно ОСОБА_8 залишити без зміни.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.