Справа № 192/1468/17
Провадження № 1-в/192/525/17
Ухвала
Іменем України
"25" жовтня 2017 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне в режимі відеоконференції клопотання засудженого про звільнення від відбування покарання на підставі амністії,

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с. Вознесенка, Мелітопольського району, Запорізької області, на даний час відбуває покарання в Солонянській виправній колонії № 21, засудженого вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 червня 2015 року, за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 71 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі,

за участю учасників провадження:
засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

В судовому засіданні засуджений клопотання підтримав, і просив застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році».

Представник ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, надав суду заяву, згідно якої просив проводити розгляд клопотання засудженого у їх відсутність (а.с. 12).

З`ясувавши думку учасників судового провадження, що з`явились, враховуючи, що згідно положень Закону України «Про амністію у 2016 році», неявка належним чином повідомленого представника виправної установи не перешкоджає розгляду клопотання, суд постановив проводити розгляд клопотання у відсутність представника ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)».
Заслухавши пояснення засудженого, думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 , засуджений Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області від 23 червня 2015 року, за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 71 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі (а.с. 9, 10).

При цьому 20 серпня 2013 року, засуджений був звільнений умовно-достроково від відбуття покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 вересня 2005 року за ст. 93 п.п. б, і, ч. 2 ст. 185, ст. 74 КК України, на підставі ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2013 року, на невідбутий строк 1 рік 9 місяців 20 днів (а.с. 11).
Тобто ОСОБА_3 вчинив умисний тяжкий злочин будучи умовно-достроково звільненим з місць позбавлення волі.

Згідно п. б ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» - амністія не застосовується до осіб, які раніше звільнялися з місць позбавлення волі умовно-достроково і знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.
Таким чином, в силу зазначеної норми та вищезазначених обставин, звільнення від відбування покарання ОСОБА_3 на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» неможливо, і тому в задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 9, 10 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання на підставі амністії відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Головуючий: суддя ОСОБА_1