Справа № 200/5738/18
Провадження № 1-кс/200/5059/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 квітня 2018 року слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -
В С Т А Н О В И В:
24 квітня 2018 року до суду звернувся адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 із клопотанням про скасування накладеного слідчим суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 200/5738/18 від 02 квітня 2018 року арешту майна, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування земельних ділянок: площею 17,4835 га, кадастровий номер :01:003:0001; площею 77,9259 га, кадастровий номер :01:003:0002; площею 136,9075 га, кадастровий номер :01:003:0003; площею 205,2189 га, кадастровий номер :01:003:0004; площею 213,111 га, кадастровий номер :01:003:0005; площею 98,4107 га, кадастровий номер :01:003:0006; площею 128,7949 га, кадастровий номер :01:003:0007 в частині використання земельних ділянок.

Підставами для скасування арешту майна заявник вказує, що заборона користування ОСОБА_4 вищевказаними земельними ділянками є вочевидь непропорційним заходом, оскільки вона унеможливлює засівання земельних ділянок та збір врожаю з них, як наслідок має повну паралізацію господарської діяльності ФГ «Відродження 2016», оскільки не зібраний вчасно врожай буде знищуватись на полях та навіть незасіяним земельним ділянкам також буде завдаватися шкода, оскільки земельні ділянки потребують постійного догляду і псуються через їх захаращення внаслідок не виконання будь-яких сільськогосподарських робіт.

Також заявником зазначено, що йому та Господарству «Відродження 2016» незалежно від результатів кримінального провадження внесеному до ЄРДР під №0000213 від 29.03.2017 забороною користування будуть завдані величезні збитки (враховуючи велику площу земельних ділянок та те, що в їх обробіток вже було вкладено значні грошові кошти). Крім того, протягом часу відносно якого буде заборонено використовувати земельну ділянку, ОСОБА_4 , відповідно до законодавства України буде все рівно продовжувати сплачувати орендну плату чим додатково заподіюватиме йому збитки.

25.04.2018 року представник заявника надав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, в заяві вказав, що клопотання підтримує та посилаючись на вимоги ст. 174 КПК України, просить задовольнити клопотання.
Розглянувши клопотання, дослідивши надані до клопотання додатки, приходжу до висновку про те, що воно підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
У судовому засіданні встановлено, що слідчим суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 200/5738/18 від 02 квітня 2018 року з метою забезпечення кримінального провадження внесеному до ЄРДР під №0000213 від 29.03.2017 за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, задоволено клопотання слідчого в ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , накладено арешт майна, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування земельних ділянок: площею 17,4835 га, кадастровий номер :01:003:0001; площею 77,9259 га, кадастровий номер :01:003:0002; площею 136,9075 га, кадастровий номер :01:003:0003; площею 205,2189 га, кадастровий номер :01:003:0004; площею 213,111 га, кадастровий номер :01:003:0005; площею 98,4107 га, кадастровий номер :01:003:0006; площею 128,7949 га, кадастровий номер :01:003:0007.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з вимогами ч.1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Пунктом 13 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 квітня 2013 року № 223-559/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» встановлено, що розгляд питання щодо скасування заходів забезпечення кримінального провадження здійснюється у порядку, передбаченому статтями 147, 158, 174 КПК. Слідчий суддя скасовує ці заходи забезпечення лише у випадках: визнання доводів особи, яка не була присутня при прийнятті рішення про накладення грошового стягнення, щодо безпідставності застосування такого заходу обґрунтованими. Рішення за результатами розгляду клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення оскарженню не підлягає; надходження від підозрюваного/обвинуваченого, його захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна клопотання про скасування повністю або частково арешту майна, якщо зазначені особи: 1) не були присутні при розгляді питання про арешт майна; 2) доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; 3) доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до п. 2.6 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року при накладенні арешту на майно слід перевіряти наявність - належних підстав для арешту майна; - доказів, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; - встановлення розміру шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірність обмеження права власності; - відповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК; - чи накладається арешт на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Враховуючи відсутність підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, а також беручи до уваги розумність та співрозмірність обмеження прав оренди в частині використання земельних ділянок, які згідно до закону захищаються на рівні права власності, завданням кримінального провадження та наслідкам арешту майна в частині заборони використання під час весняно польових робіт для третіх осіб, слідчий суддя вбачає, що заборона використання в даному випадку не відповідає вимогам КПК є непропорційною і може призвести до суттєвих збитків користувачу, а тому підлягає скасуванню.

Крім того, слід зазначити, що подальший арешт майна в частині заборони його використання за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна в підприємницькій діяльності, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам протоколу 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справи «Ісмаілов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ).
Згідно із ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103, 110, 173, 174, 369, 371-372 КПК України,-
У Х В А Л И В:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 задовольнити.
Арешт, накладний ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2018 року по справі № 200/5738/18 (провадження 1-кс/200/3847/18) на земельні ділянки площею 17,4835 га, кадастровий номер :01:003:0001; площею 77,9259 га, кадастровий номер :01:003:0002; площею 136,9075 га, кадастровий номер :01:003:0003; площею 205,2189 га, кадастровий номер :01:003:0004; площею 213,111 га, кадастровий номер :01:003:0005; площею 98,4107 га, кадастровий номер :01:003:0006; площею 128,7949 га, кадастровий номер :01:003:0007, що на даний час на праві оренди перебувають у ОСОБА_4 скасувати в частині заборони користування цим майном.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1