Справа № 188/1011/17
Провадження № 1-кп/188/109/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2017 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

за участю потерпілого: ОСОБА_4

за участю захисника: ОСОБА_5

за участю представника потерпілого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в cмт. Петропавлівка кримінальне провадження № 0000807 від 12.12.2016р. відносно обвинуваченого:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Самарське Петропавлівського

району Дніпропетровської області, зареєстрованого

та проживаючого по

АДРЕСА_1 , громадянина України,

освіта середня-технічна, працюючого машиністом

електровоза підземним на ШУ «Першотравенське»

шахта «Ювілейна», одруженого, маючого на

утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимого,

ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 , 11.11.2016 року, близько 22:40 години, перебуваючи біля приміщення багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно, із силою наніс ОСОБА_4 не менше як по одному удару в наступні анатомічні ділянки: права вилична ділянка -1, ніс 1, права половина підборіддя 1, ліва кисть 1, правий колінний суглоб 1, ліва гомілка 1, тобто не менше шести ударів руками і ногами по різним частинам тіла та голови, чим спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, садна на шкіряних покровах правої виличної ділянки правої половини підборіддя, забою м`яких тканин носа, садна на шкіряних покровах внутрішньої поверхні правого колінного суглобу, верхньої третини зовнішньої поверхні лівої гомілки, синець на шкіряних покровах по тильній поверхні 1-го п`ясного проміжку лівої кисті, які по своєму характеру відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю більше 6 днів, але не більше 3-х тижнів (21 доба).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винним себе визнав повністю і в судовому засіданні пояснив, що дійсно він 11.11.2016 року близько 22:00 години, вийшов зі своєї квартири на вулицю, що розташована по АДРЕСА_1 , з метою подихати свіжим повітрям і побачив незнайомого чоловіка, який рухався йому назустріч. В цю мить обвинуваченому здалося, що цей чоловік на нього замахується і він з метою запобігання удару з боку чоловіка перший наніс удар. Тоді між ними розпочалася бійка, до якої в подальшому підключився брат обвинуваченого, який намагався їх розборонити.

ОСОБА_7 під час судового розгляду визнав цивільний позов в повному обсязі, просив суд застосувати до нього Закон України «Про амністію», звільнивши від відбування покарання, оскільки він має на утриманні малолітню дитину, що підтверджується копією свідоцтва про народження.

В судовому засіданні потерпілий пояснив, що йому 11.11.2016 року близько 22:00 години зателефонувала знайома дівчина та попросила привезти їм під замовлення піцу та інші деякі продукти харчування за адресою: АДРЕСА_1 , де вони відпочивали та де проживає обвинувачений. Коли він отримав замовлення та під`їхав до під`їзду, назустріч вийшла дівчина та сказала, що у неї болить рука і за замовленням вийде хлопець, на якого вони продовжували чекати біля під`їзду. Тут вийшов обвинувачений і коли потерпілий простягнув йому пакет із замовленням, то отримав у відповідь удар, який переріс у подальше побиття з боку обвинуваченого.

Потерпілий та його представник підтримали цивільний позов та просили його задовольнити, не заперечують проти застосування до обвинуваченого Закону України «Про амністію».

Суд вважає, що вина у скоєнні кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні як показаннями обвинуваченого, який в повному обсязі визнав себе винним, так і потерпілого.

Суд, враховуючи думку прокурора, бажання обвинуваченого, потерпілого та керуючись ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Докази у відповідності до ст. 84 Кримінального процесуального кодексу України є законними і отримані у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України.

У відповідності зі ст. 18 Кримінального кодексу України обвинувачений - фізична особа, яка досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність.

Суд вважає, що вина обвинуваченого в скоєнні ним кримінального правопорушення в судовому засіданні доказана повністю.

Суд вважає юридичну кваліфікацію скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення вірною за ч. 2 ст. 125 КК України за ознаками умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткотривалий розлад здоров`я.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 суд враховує, що він раніше не судимий, скоїв злочин невеликої тяжкості, працює, має на утриманні двох малолітніх дітей, довідками Петропавлівської центральної районної лікарні підтверджується, що ОСОБА_7 на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, зобов`язався відшкодувати потерпілому спричинену шкоду.

Обставин, які відповідно до ст.ст. 66, 67 Кримінального кодексу України, є такими, що пом`якшують та обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням обставин справи суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання в межах санкції інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Разом із цим, прокурор у судовому засіданні просив застосувати щодо ОСОБА_7 акт амністії, а ОСОБА_7 , в свою чергу, дав на це згоду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в України» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році від 22 грудня 2016 року №1810-VIІI. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст. 13 названого Закону).

Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України та за злочини, вчинені з необережності, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 амністії, передбачених ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_7 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від призначеного покарання.

По справі потерпілим заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 4 003, 32 грн. та моральної шкоди в сумі 20 000, 00 грн.

Вирішуючи цивільний позов суд керується ст. 128 КПК України.

В добровільному порядку вказана шкода не відшкодована.

Виходячи із доведеності вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення в повному обсязі, визнання обвинуваченим цивільного позову, а також наявність документів, підтверджуючих витрати на лікування суд вважає, що позов потерпілого про стягнення витрат на лікування в сумі 4 003, 32 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, потерпілий просить стягнути з обвинуваченого в рахунок відшкодування моральної шкоди 20 000, 00 грн., які він вважає буде цілком достатньо для повного відшкодування спричиненої йому моральної шкоди.

Так, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема в моральних переживаннях внаслідок ушкодження здоров`я, порушенні нормальних життєвих зв`язків у зв`язку з неможливістю продовжувати активне громадське життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми.

Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнали потерпілі, характеру немайнових втрат (їх протяжність, можливості їх відновлення і т.д.) і з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоров`я потерпілих, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, при цьому суд виходить з принципів розумності, виваженості та справедливості.

На підставі викладеного, позовні вимоги потерпілого про відшкодування моральної шкоди в сумі 20 000, 00 грн. підлягають задоволенню.

Речові докази та судові витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Захід забезпечення кримінального провадження не обирався.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

ПРИСУДИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1 700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.

Звільнити від відбування покарання ОСОБА_7 на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Цивільний позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 спричинену шкоду в сумі 24 003 (двадцять чотири тисячі три) грн. 32 коп.

Речові докази та судові витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Захід забезпечення кримінального провадження не обирався.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку, звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1