Справа № 675/293/18
Провадження № 1-в/675/88/2018
У Х В А Л А

"14" лютого 2018 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника ЗВК №58 ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши в дистанційному режимі відеоконференції між Ізяславським районним судом Хмельницької області та Державною установою «Замкова виправна колонія (№58)» матеріали подання начальника державної установи «Замкова виправна колонія (№58)» про можливість поміщення засудженого ОСОБА_5 до приміщення камерного типу, -

ВСТАНОВИВ:
До Ізяславського районного суду Хмельницької області надійшло подання начальника Державної установи «Замкова виправна колонія (№58)» про застосування до засудженого ОСОБА_5 , 1988 року народження, заходу стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу, яке мотивоване тим, що ОСОБА_7 26.01.2018 року о 11 годині 55 хвилин в категоричній формі відмовився виконувати закону вимогу представників адміністрації колонії під час пересування територією установи у супроводі персоналу установи демонстративно в категоричній формі відмовився взяти руки в положення «за спину», на неодноразово зроблені зауваження не реагував, чим допустив порушення розділу ІІІ, XVIII ПВР установ виконання покарань, та ст. 9 КВК України.

Представник установи виконання покарань підтримав заявлене клопотання щодо поміщення засудженого ОСОБА_5 до приміщення камерного типу, просив його задовольнити.

Прокурор підтримав зазначене подання, просив його задовольнити в повному обсязі.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти задоволення даного клопотання, та пояснив, що він 26.01.2018 не виконав вимогу представників адміністрації колонії, а саме відмовився взяти руки за спину, оскільки у нього була відморожена рука, тому вказану дію йому було зробити вкрай важко.

Захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання також заперечила. Вказала, що на день розгляду справи вийшли строки притягнення засудженого ОСОБА_5 до дисциплінарної відповідальності, а тому в задоволені клопотання слід відмовити.

Вислухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до п. 13-2 ч. 1 ст. 537 та п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, питання про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у вигляді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночні камери) вирішується судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КВК України, одним із заходів стягнення, яке може бути застосовано до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, є переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.

Процедура дисциплінарного провадження щодо застосування стягнення до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, визначена ст.135 КВК України.

Пунктом шостим статті 135 КВК України передбачено, що рішення про притягнення до відповідальності приймається більшістю голосів членів дисциплінарної комісії. Поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) проводиться за рішенням суду. У разі прийняття на засіданні дисциплінарної комісії рішення про поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) адміністрація установи виконання покарань протягом двадцяти чотирьох годин направляє до суду відповідне клопотання (подання) разом із рішенням комісії.

Із рапортів молодших інспекторів ВНБ ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на ім`я начальника ЗВК № 58 слідує, що 26 січня 2018 року о 11 год. 55 хв. під час слідування на побачення з адвокатом засуджений ОСОБА_5 в категоричній формі відмовився виконати вимоги персоналу УВП, а саме тримати руки в положенні «за спиною», та на дані вимоги не реагував. Вказане також стверджується свідченнями ОСОБА_8 наданих ним у судовому засіданні.

Згідно акту від 27.01.2018 вбачається, що ОСОБА_5 по вказаному факту відмовився надати пояснення.

Згідно пункту 2 розділу ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, засудженні зобов`язані виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу установи покарань.

У відповідності до ч. 1 ст. 134 КВК України при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.

До матеріалів подання долучено характеристику на засудженого ОСОБА_5 , відповідно до якої засуджений під час відбування покарання в Замковій виправній колонії № 58 характеризується негативно. На виробництві установи не працевлаштований, працювати не бажає. Свідомо не виконує передбачені законом вимоги персоналу установи та публічно демонструє зневажливе ставлення до цих вимог. Свідомо уникає робіт із благоустрою установи, або перекладає на інших засуджених. Публічно демонструє зневажливе ставлення до вимог персоналу. Участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу не приймає.

За час відбування покарання на ОСОБА_5 було накладено 101 стягнення, не заохочувався жодного разу.

В той же час відповідно до ч. 9 ст. 134 КВК України, стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) накладається в разі безуспішного застосування інших заходів впливу.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_5 вчинив проступок 26 січня 2018 року.

Згідно ч. 16 ст. 134 КВК України адміністрація колонії при встановленні факту порушення особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, вимог режиму зобов`язана невідкладно розпочати перевірку причин, обставин і мотивів вчинення порушення, поведінки цієї особи до вчинення проступку, визначити кількість і характер раніше накладених стягнень, а також отримати її пояснення про суть проступку. За наслідками такої перевірки приймається рішення про доцільність або недоцільність застосування до особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, заходів стягнення та обґрунтовується їх вид.

Судом встановлено, що адміністрацією колонії проводилася перевірка причин, обставин і мотивів вчинення порушення ОСОБА_5 дисциплінарного проступку, питання про доцільність застосування стягнення до засудженого вирішувалося на засіданні дисциплінарної комісії ЗВК № 58 02 лютого 2018 року (витяг з протоколу № 7 від 02.02.2018), на якому вирішено направити матеріали до суду для накладення стягнення - поміщення ОСОБА_5 до приміщення камерного типу строком на 3 місяці.

Що стосується пояснень ОСОБА_5 про неможливість взяти руки в положення «за спину», оскільки в нього були відморожені руки, суд рахує їх такими, що не заслуговують на увагу та спростовуються наступними доказами.

Відповідно до довідки начальника медичної частини ОСОБА_10 від 29.01.2018, засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання в установі за медичною допомогою з приводу відмороження рук не звертався. За станом здоров`я може виконувати розпорядок дня та режимні вимоги, в тому числі тримати руки за спиною.

Згідно абз. 3 ч. 1 розділу XVIII Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, під час пересування територією установи виконання покарань у супроводі персоналу засуджені повинні тримати руки в положенні "за спиною" (крім засуджених, які тримаються у виправних центрах, виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання та дільницях соціальної реабілітації).

Вказаний факт, також знайшов своє підтвердження на відеодиску, який був долучений до матеріалів подання. На вказаному диску явно проглядається, як засуджений ОСОБА_5 на неодноразові вимоги персоналу адміністрації колонії відмовився взяти руки за спину. Також на даному відео видно як Золотар спокійно тримає у руках папери та проявів буд-яких ран на руках не проявляє.

За таких обставин, суд знаходить, що засудженим ОСОБА_5 було порушено вимоги розділів ІІІ та XVIII Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 134 КВК України стягнення може бути накладене лише на особу, яка вчинила проступок, і не пізніше десяти діб з дня виявлення проступку, а якщо у зв`язку з проступком проводилась перевірка, то з дня її закінчення, але не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Аналіз даної норми надає можливість прийти до висновку, що засуджений може бути притягнутий до відповідальності не пізніше 10 діб з моменту виявлення проступку. Але даний строк може бути продовжений у випадку, якщо проводилась відповідна перевірка. Вказана перевірка не може перевищити шестимісячний термін з моменту виявлення проступку. Відповідно десятиденний строк, у випадку проведення перевірки, починає свій відлік саме з дня закінчення такої перевірки.

Як свідчать матеріали справи, перевірка по факту виявлення проступку в установі виконання покарань проводилась та була закінчена 02.02.2018, таким чином питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності засудженого ОСОБА_5 мало бути вирішено не пізніше 10 днів з моменту виявлення проступку. На даний момент такі строки сплили.

Згідно ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для притягнення засудженого ОСОБА_5 до дисциплінарної відповідальності у вигляді поміщення в ПКТ, у зв`язку із закінченням строків накладення дисциплінарного стягнення.

Керуючись ст.ст. 132, 134, 135 КВК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання начальника Державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" про можливість поміщення засудженого ОСОБА_5 до приміщення камерного типу відмовити, у зв`язку із закінчення строків для накладення дисциплінарного стягнення.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1