Справа №592/8922/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/119/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Хуліганство
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження № 0003072 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми, від 12 вересня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Суми, зареєстрована у АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судима,

обвинувачена за ст. 296 ч. 1 КК України з призначенням покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертизи, в сумі 175,92 грн.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_8 , 1681 грн. у рахунок відшкодування витрат на правову допомогу.

ВСТАНОВИЛА:
За вироком суду, 26.06.2016 р., близько 22 год., ОСОБА_7 прийшла до магазину «Дюна», власником якого є ОСОБА_8 , який розташований по АДРЕСА_3 .

Зайшовши до магазину, зайнявши місце у черзі, ОСОБА_7 образливо вигукнула в бік продавця ОСОБА_9 , щоб та працювала скоріше, після чого відразу увімкнула музику на своєму мобільному телефоні.

На зауваження продавця ОСОБА_9 , стосовно увімкнення музики, ОСОБА_7 почала виражатися нецензурною лайкою та відмовилася вимикати музику. В подальшому ОСОБА_7 , взяла з прилавку калькулятор та кинула його в бік ОСОБА_9 , влучивши у цигарковий прилавок. Після цього, продовжуючи свої хуліганські дії з мотивів явної неповаги до суспільства, ОСОБА_7 підбігла до вітрини розміщеної біля місця обслуговування покупців і, взявши її обома руками, зірвала з петель та кинула на підлогу, внаслідок чого вітрина розбилася.

Побачивши такі дії ОСОБА_7 продавець ОСОБА_9 , з метою затримання ОСОБА_7 , зачинила двері магазина і почала по черзі випускати відвідувачів магазину.

ОСОБА_7 , підійшовши до вхідних дверей магазину, безпричинно, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, нехтуючи загальноприйнятими нормами поведінки, проявляючи особливу зухвалість, з хуліганських мотивів нанесла правою рукою, в якій тримала мобільний телефон удари по правій руці ОСОБА_9 , яка в цей час тримала за ручку вхідні двері магазину та один удар з яких, прийшовся в область правого передпліччя.

До ОСОБА_7 та ОСОБА_9 підбігла інший продавець ОСОБА_10 яка, взявши за одяг ОСОБА_7 , допомогла ОСОБА_9 затягнути її до середини магазину. В подальшому ОСОБА_7 , продовжуючи свої хуліганські дії, зірвала сережку з вуха ОСОБА_10 та потягла її за волосся, спричинивши фізичний біль. Після цього, ОСОБА_7 стала прямувати до виходу, де на той час перебувала ОСОБА_9 , та нанесла їй боковий удар кулаком в область лівого надбрів`я від чого у ОСОБА_9 запаморочилось в голові.

Внаслідок хуліганських дій ОСОБА_7 була зупинена робота магазину «Дюна» та спричинено потерпілій ОСОБА_9 тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

У зміненій апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити в частині вирішення судом вимог про стягнення на користь потерпілої ОСОБА_8 процесуальних витрат понесених потерпілою, у зв`язку з отриманням нею правової допомоги, та стягнути з ОСОБА_7 витрати на правову допомогу понесені потерпілою ОСОБА_8 в сумі 3000 грн.

Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що в ході судового розгляду потерпілою ОСОБА_8 заявлено вимоги про відшкодування витрат за надання їй правової допомоги адвокатом, пред`явивши товарний чек про оплату адвокату 3000 грн. згідно договору про надання правової допомоги, але суд, всупереч вимогам ст. 124 КПК України, помилково застосував норми Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» та зменшив розмір коштів на відшкодування послуг адвоката до 1681 грн.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті вироку та поданих апеляційних скарг, думку прокурора ОСОБА_6 про підтримку апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні, дослідивши матеріали кримінального провадження, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає до задоволення.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 та необхідність кваліфікації її дій за ст. 296 ч. 1 КК України ґрунтуються на зібраних у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку та перевірених у судовому засіданні доказах яким суд дав належну оцінку і які ніким з учасників судового провадження не оспорюються.

Положеннями ст. 124 ч. 1 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Відповідно до ст. 118 ч. 1 п. 1 КПК України до процесуальних витрат належать витрати на правову допомогу.

Необхідність вирішення у вироку питання про судові витрати передбачено також ст. 368 ч. 1 п.13 КПК України.

На думку колегії суддів, при вирішенні судом питання про витрати на правову допомогу, суд першої інстанції всупереч підтвердженому факту того, що потерпіла понесла процесуальні витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн., помилково застосував у даному кримінальному провадженні норми Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» та зменшив розмір коштів на відшкодування послуг адвоката, адже даний закон регулює питання компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах, а витрати на послуги адвоката, які були понесені у кримінальних провадженнях регулюється Кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно ст. 26 ч. 1 п. п. 1, 3 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги та ордер є документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги.

У матеріалах кримінального провадження наявні договір, укладений потерпілою ОСОБА_8 з адвокатом ОСОБА_11 (а. п. 20), ордер на надання правової допомоги (а. п. 21) та копія свідоцтва ОСОБА_11 про право на заняття адвокатською діяльністю (а. п. 22).

Апеляційним судом встановлено, що потерпіла понесла процесуальні витрати на правову допомогу у розмірі 3000 гривень, що підтверджується товарним чеком (а. п. 132).

Таким чином, у відповідності з ст. ст. 124 ч. 1; 118 ч. 1 п. 1 КПК України, процесуальні витрати підлягають обов`язковому стягненню із особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

За таких обставин колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про необхідність стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 фактичних витрат на правову допомогу в сумі 3000 грн., оскільки суд порушив вимоги кримінального процесуального закону.

Відповідно до ст. 408 ч. 1 п. 3 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Таким чином колегія суддів, дійшовши до висновку про необхідність стягнення з обвинуваченої ОСОБА_7 суми витрат понесених потерпілою ОСОБА_8 на правову допомогу у більшому розмірі ніж визначив суд, виходячи з вимог ст. 408 ч. 1 п. 3 КПК України, вважає необхідним вирок суду змінити й цій його частині.

Колегія суддів вважає, що суд, визначаючи відносно ОСОБА_7 покарання у виді штрафу, з застосуванням ст. 69 КК України, у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., дотримався вимог ст. 65 КК України, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, особу ОСОБА_7 та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Визначене судом покарання ОСОБА_7 колегія суддів знаходить таким, що є достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

У зв`язку з цим колегія суддів не знаходить підстав для зміни чи скасування вироку в цій його частині.

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 408; 409; 418; 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми, від 12 вересня 2017 року, відносно ОСОБА_7 , в частині стягнення на користь потерпілої ОСОБА_8 процесуальних витрат, пов`язаних з оплатою витрат на правову допомогу, змінити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 процесуальні витрати, пов`язані з оплатою витрат на правову допомогу, в сумі 3000 грн.

В іншій частині вирок залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду на протязі 3 х місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4