Справа № 308/8541/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 грудня 2017 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого суді ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , перекладача ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в місті Ужгороді, матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001849 від 15 липня 2017 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває на розгляді кримінальне провадження внесеному у Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001849 від 15 липня 2017 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.187 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_5 , вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Обвинувачений ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні пояснив, що обвинувальний акт йому не вручали. Крім того, пояснив, що погано розуміє українську мову, спілкується російською або угорською, тим більше юридичну термінологію на державній мові не розуміє. Вказував, що був 07.07.2017 року засуджений Печерським районним судом м.Києва, там йому забезпечували перекладача, а на досудовому розслідуванні в цьому кримінальному провадженні, йому перекладача не надавали, процесуальні документи також йому не надавали на мові, яку він розуміє.

Потерпілий ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Вислухавши думку учасників судового провадження щодо можливості призначення судового розгляду, думку прокурора, захисника обвинуваченого, обвинуваченого, потерпілого, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Згідно ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам передбаченим ст.291 КПК України.

У відповідності до положень ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

До обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Відповідно до ст.109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Стаття 29 КПК України регламентує, що особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь-якою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення… прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги .. рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

З норм ст. 42 КПК України випливає, що одними з основоположних прав підозрюваного (обвинуваченого) є в тому числі право: знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують; бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права, передбачені цим Кодексом, а також отримати їх роз`яснення; давати пояснення, показання з приводу підозри, обвинувачення чи в будь-який момент відмовитися їх давати; ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 221 цього Кодексу, та вимагати відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодексу; одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення; оскаржувати рішення, дії та бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді в порядку, передбаченому цим Кодексом; користуватися рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною або іншою мовою, якою він володіє, та в разі необхідності користуватися послугами перекладача за рахунок держави.

Разом з тим, із наявного в суді реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що в ньому відсутні прізвища, будь-які інші реквізити (відомості про особу перекладача (ім`я та по батькові, інформація щодо закінчення перекладачем учбового закладу та його відношення до перекладацької діяльності і з якої мови він може здійснювати переклад).

В судовому засіданні прокурор пояснив, що обвинувачений не зазначав з цього приводу жодних зауважень на досудовому розслідуванні, тому не залучався перекладач на досудовому розслідуванні.

Разом з тим, як вбачається з Вироку Печерського районного суду м. Києва від 07.07.2017 по справі за № 757/51724/16-к ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 7 (семи) місяців позбавлення волі. Розгляд вказаного кримінального провадження в суді здійснювався за участю перекладача.

Крім того, у зазначеному кримінальному провадженні призначене ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 24.02.2016р. новий розгляд в суді першої інстанції та справа повернута до Печерського районного суду м. Києва зі стадії підготовчого судового засідання після скасування вироку суду у справі від 25.08.2015р., у зв`язку з істотним порушення права на захист обвинувачених зокрема й обвинуваченого ОСОБА_6 та незабезпечення з цього приводу обвинувачених перекладачем з угорської на українську мову, оскільки вони вільно володіють лише угорською мовою та не в достатній мірі розуміють російську та українську мови.

Міжнародний пакт про громадянські і політичні права (п. п. «а» і «в» ч. 3 ст. 14) і Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (ч. 2 ст. 5 і п. «е» ч. 3 ст. 6) закріплюють гарантії прав людини і правосуддя, згідно з якими кожній особі має бути невідкладно і детально повідомлено зрозумілою для неї мовою про характер і підстави пред`явленого їй обвинувачення.

Також слідчим були порушені вимоги ст.68 КПК України, так як згідно пояснень обвинуваченого ОСОБА_6 , такий не володіє українською мовою та не розуміє, що викладено слідчим в обвинувальному акті, однак не був зроблений переклад обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженні, на мову яку розуміє обвинувачений.

Отже, у обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального правопорушення та усі інші відомості, які передбачені ст. 291 КПК України, на українській мові, яку не розуміє обвинувачений ОСОБА_6 , щодо належного повідомлення йому зрозумілою мовою про пред`явлене обвинувачення відомості відсутні.

Згідно вимог ст.293 КПК України, одночасно з переданням обвинувального акта до суду, прокурор зобов"язаний під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному та його захиснику.

Прокурор зазначає, що ОСОБА_6 відмовився від отримання копії обвинувального акта, копії реєстру матеріалів досудового розслідування. Всупереч вимог КПК за склавшихся обставин до обвинувального акту не додано відповідного протоколу про фіксування такої процесуальної дії, передбаченої ст. 293 КПК України. У випадку фіксування процесуальної дії під час досудового розслідування за допомогою технічних засобів (проведення відеозйомки) про це зазначається у протоколі, зафіксовані на носії інформації процесуальні дії додаються до протоколу. Вимоги до протоколу фіксування процесуальної дії викладені в ст. 104 КПК України.

Крім того, розписка ОСОБА_6 про отримання копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України, оскільки у розписці не вказано на скількох аркушах отримано останнім обвинувальний акт та реєстр досудового розслідування.

Крім того, з урахуванням наявності вироку Печерського районного суду м. Києва від 07.07.2017 по справі за № 757/51724/16-к, яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, вбачається наявність обтяжуючих обставин, зокрема рецидиву злочину, однак в обвинувальному акті вказано, що «обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, не встановлено», що свідчить про явну невідповідність обвинувального акту матеріалам кримінального провадження, та про їх суперечність одне одному.

Зазначений недолік обвинувального акту є порушенням п. 6 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки обвинувальний акт має містити відомості щодо обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання.

Крім того, частиною 4 ст. 291 КПК України встановлено, що до обвинувального акту додається реєстр матеріалів досудового розслідування.

Частинами 1 та 2 статті 109 цього Кодексу встановлено, що реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом.

Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування.

Таким чином, в реєстрі матеріалів досудового розслідування повинні міститись усі процесуальні дії та рішення, які здійснювались або приймались під час досудового розслідування по кримінальному провадженню. Разом з тим, в реєстрі матеріалів досудового розслідування доданому до обвинувального акту відсутні усі процесуальні дії та рішення, які здійснювались або приймались під час досудового розслідування по кримінальному провадженню.

Так, відповідно до вимог ч. 3 ст. 283 КПК України відомості про закінчення досудового розслідування вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Однак, в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про закінчення досудового розслідування, в реєстрі в порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 109 КПК України не зазначено час проведення процесуальних дій, а вказано лише їх дату, що не є часом проведення цих дій.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

У відповідності до положень п.(а) ч.3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні злочину, має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення проти нього.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», № 9783/82, п.79).

Так, Європейський Суд з прав людини зазначив, що межі гарантій, передбачених підпунктом «а» пункту 3 статті 6 Конвенції, мають оцінюватись, зокрема, у світлі більш загального права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції. У кримінальних справах надання повної та докладної інформації щодо висунутих особі обвинувачень, які в подальшому можуть бути сприйняті судом як юридична кваліфікація діяння, є неодмінною передумовою забезпечення справедливості провадження. У цьому зв`язку необхідно зазначити, що підпункт «а» пункту 3 статті 6 Конвенції не накладає жодних формальних вимог щодо способу, у який обвинувачений має бути проінформований про характер і причини висунутих щодо нього обвинувачень. Суд також зазначає, що підпункти «a» і «b» пункту 3 статті 6 Конвенції взаємопов`язані та що право бути поінформованим про характер і причини висунутих обвинувачень слід розглядати у світлі права обвинуваченого на підготовку свого захисту (пункт 37 рішення «Жупнік проти України»).

З огляду на те, що кримінальним процесуальним законом встановлено вичерпний перелік документів, які надаються суду до початку судового розгляду кримінального провадження, і на підставі яких судом вирішуються питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, наявність будь-яких недоліків або суперечностей є недопустимим.

Згідно з ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд справи проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.

Тобто, обвинувальний акт є тим підсумковим документом досудового розслідування, який не може містити в собі жодних внутрішніх суперечностей, а всі складові частини цього документу повинні бути узгоджені між собою; висунуте обвинувачення має бути конкретним, що є прямим обов`язком органу досудового розслідування та невід`ємною частиною права обвинуваченого на захист.

Тому в даному випадку зазначені вище порушення можуть бути розцінені як порушення права обвинуваченого на захист, тобто як істотне порушення норм кримінального процесуального закону, яке в майбутньому перешкодить чи може перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що свідчить про наявність у обвинувальному акті таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Статтею 7 КПК України визначені основні засади кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься: рівність перед законом і судом; забезпечення права на захист; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності тощо.

Частиною першою статті 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд вбачає підстави для повернення обвинувального акту прокурору, який його затверджував, для усунення порушень вимог КПК України, протягом місяця з дня отримання матеріалів кримінального провадження.

Суд звертає увагу, що зазначені висновки суду є результатом розгляду обвинувального акту та доданих до нього документів, а не результатом дослідження доказів.

Гл.28 КПК України, якою врегульовано процедуру судового розгляду, не передбачено процедури виправлення недоліків обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування.

Залишення ж у матеріалах кримінального провадження обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування з недоліками є неприпустим, оскільки це свідчить про неповагу до закону, до встановлених ним норм та вимог.

Єдиним процесуальним шляхом виправлення недоліків обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування, передбаченим КПК України, є повернення обвинувального акту прокурору з метою усунення ним недоліків протягом розумного строку.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу. Тобто, обвинувальний акт є тим підсумковим документом досудового розслідування, який не може містити в собі жодних внутрішніх суперечностей, а всі складові частини цього документу повинні бути узгоджені як між собою, так і з доданими до обвинувального акта додатками згідно вимог ч.4 ст.291 КПК України. При цьому реєстр матеріалів досудового розслідування має відповідати вимогам ч.2 ст.109 КПК України.

Таким чином, враховуючи все вищевикладене, приймаючи до уваги, що ст. 314 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, який може прийняти суд, що не підлягає розширеному тлумаченню, суд приходить до висновку про неможливість призначення обвинувального акту та додатків до нього у цьому кримінальному провадженні до судового розгляду, у зв`язку із їх невідповідністю вимогам Кримінального процесуального кодексу України (в редакції 2012 року), а також про необхідність у зв`язку із наведеними фактами істотних порушень вимог КПК України повернення обвинувального акту по матеріалам кримінального провадження, прокуророві для усунення недоліків у зв`язку з невідповідністю вимогам діючого законодавства.

Враховуючи вищенаведене, зазначені порушення позбавляють суд можливості призначити судовий розгляд такого обвинувального акту і розглянути його.

За правилами п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу. Оскільки у даному випадку обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, його слід повернути.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 109, 176-178, 183, 199, 314, 372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001849 від 15 липня 2017 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.187 КК України, - повернути прокурору, для усунення порушень вимог КПК України, протягом двох тижнів з дня отримання матеріалів кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1