Провадження №1-кп/748/90/18
Єдиний унікальний № 748/3213/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2018 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000104 від 28 вересня 2017 року відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Михайлівка, Михайлівського району Запорізької області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
Сторони кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 ,. будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом під час мобілізації на особливий період, проходячи військову службу відповідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 281 від 30 вересня 2016 року, солдат, поставлений на всі види забезпечення, грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби, упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до яких оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності покладається на Збройні Сили України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є справою всього українського народу і обов`язком кожного громадянина України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу під час мобілізації у війсковій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), діючи з прямим умислом, із особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби в умовах особливого періоду, 15 лютого 2017 року незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та нез`явився вчасно на службу, без поважних причин із лікувального закладу до підрозділу військової частини НОМЕР_1 , який розташувався у АДРЕСА_2 , добровільно з`явившись до органу досудового розслідування, військової прокуратури Чернігівського гарнізону 04 грудня 2017 року. ОСОБА_3 у період з 15 лютого по 04 грудня 2017 року перебував за місцем проживання АДРЕСА_1 та проводив час на власний розсуд.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті. Підтвердив, що після виписки з військового госпіталя 14 лютого 2017 року не повернувся в розташування військової частини в АДРЕСА_2 , а поїхав до своєї співмешканки, де час проводив на власний розсуд. У скоєному щиро розкаявся.

Згідно з вимогами ст. 349 ч.3 КПК України за згодою всіх учасників судового провадження визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин кримінального провадження та вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Дії обвинуваченого, що виразились у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, органом досудового слідстваправильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 407 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено. За місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно, раніше не притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності. Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, повне визнання вини, обставини, за яких обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, суд вважає за можливе призначити йому покарання за ч.4 ст.407 КК України у виді позбавлення волі. Враховуючи особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому, злочин вчинив уперше, визнання ним вини, обставини, за яких обвинувачений вчинив злочин, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання і покарання йому можливо призначити з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Судові витрати по справі відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Захід забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_3 органом досудового слідства не обирався.

Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання за цей злочин у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуюча ОСОБА_1