Справа № 612/788/17
Номер провадження 1-кп/629/187/18
УХВАЛА
20 квітня 2018 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання прокурора про продовження обвинуваченому дії запобіжного заходу,-

встановив:
Органами досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.309 ч.2,307 ч.2 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до двох місяців в зв`язку з закінченням 26.04.2018 року зазначеного строку, посилаючись на наявні ризики передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Обвинувачений та його захисник, не погодились з пропозицією прокурора та просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на інший більш м`який домашній арешт, враховуючи, що прокурором не доведено наявність існуючих ризиків та що у обвинуваченого наявне хронічне захворювання ВІЛ-інфекція, в умовах СІЗО належне медичне лікування обвинувачений не отримує.

Згідно загальної медичної довідки Обласного центру профілактики і боротьби зі СНІДом від 07.03.2018 року, ОСОБА_4 перебуває під медичним наглядом у КЗОЗ Обласний центр профілактики і боротьби зі СНІДом з 24.11.2005 року з діагнозом ВІЛ-інфекція, ІІІ клінічна стадія, рецедивуючий кандидоз слизової порожнини роту, хронічний вірусний гепатит С помірної активності. Отримує високоактивну антиретровірусну терапію з 21.03.2006 року. Переривання курсу лікування недопустиме, може призвести до негативних наслідків для здоров`я та життя пацієнта.

Згідно ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

При вирішенні питання про доцільність продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_4 , суд оцінює сукупність обставин, передбачених в ст.178 КПК України, а саме: вагомість обставин, що свідчать про вчинення обвинуваченим злочинів, що відносяться до тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого у сфері незаконного обігу наркотичних засобів у великих розмірах, їх кількість, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні злочинів, а також той факт, що ОСОБА_4 , офіційно не працює та не має офіційних та законних джерел отримання доходів, вік обвинуваченого, стан здоров`я, його соціальні зв`язки та репутацію, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема вірогідність обвинуваченого переховуватися від суду, впливати на свідків та вчинити новий злочин.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Медичних висновків щодо заборони перебування обвинуваченого в умовах СІЗО та неможливості надання йому лікування в цій установі, або що під час тримання під вартою стан його здоров`я погіршився, ні обвинуваченим ні стороною захисту не надано.

Між тим суд зазначає, що до обов`язків держави належить забезпечення осіб, які перебувають під вартою, необхідною медичною допомогою (рішення від 16 грудня 2008 року у справі «Ухань проти України» заява №30626/02), та застосування стандарту охорони здоров`я сумісного з людською гідністю особи, взятої під варту (рішення від 15 травня 2012 року у справі «Каверзін проти України» заява №23803/03).

Нових обставин, які були би підставою для зміни запобіжного заходу в даному судовому засіданні стороною захисту та обвинуваченим не надано.

Заслухавши думку учасників судового засідання, суд вважає, що продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою є доцільним.

Виходячи із сукупності приведених обставин, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою до двох місяців.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, вказаний висновок ґрунтується на тому, що заявлені ризики не зменшились та виправдовують тримання особи під вартою.

В зв`язку з продовженням строку тримання під вартою, суд відмовляє в задоволенні клопотання обвинуваченого та захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

Відповідно до вимог ст.182 КПК України, суд з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, ризиків які передбачені ст.177 КПК України, вважає що визначена раніше ухвалою слідчого судді застава в сумі 128000 грн. є достатню для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Керуючись ст.ст.177,178,181,182,331 КПК України, суд, -

постановив:
Продовжити дію запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою на строк до двох місяців - до 20.06.2018 року.

Визначити суму застави у розмірі 128000 (сто двадцять вісім тисяч) гривень, які необхідно внести на розрахунковий рахунок №6674, код банку отримувача МФО 820172, , банк отримувача ДКС України, отримувач коштів ТУ ДСА України у Харківській області, до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, відповідно до ст.194 ч.5 КПК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; 3)повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свого паспорту (паспортів) для виїзду за кордон, інших документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію даної ухвали направити начальнику Державної установи «Харківська установа виконання покарань (№27)» - для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1