Справа № 540/753/17
Провадження № 1-в/540/139/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.10.2017 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника ДУ «Машівська виправна колонія (№9)» ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка заяву засудженого та спільне подання Державної установи «Машівська виправна колонія (№ 9)» і спостережної комісії Машівської районної державної адміністрації Полтавської області відносно засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня спеціальна, має на утриманні неповнолітню дитину, засудженого вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.08.2015 року за ч. 2 ст. 286 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки,

про застосування Закону України Про амністію у 2016 році, ?

в с т а н о в и в :

у вересні 2017 року до суду надійшла заява засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього Закону України Про амністію у 2016 році.

В послідуючому, у жовтні 2017 року, до суду надійшло подання, з якого вбачається, що ОСОБА_5 , вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.08.2015 року, засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. Рішенням регіональної комісії Харківської області від 04.02.2016 визначено колонію мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання. ОСОБА_5 засуджений за злочин з необережності, має неповнолітню дитину та не позбавлений батьківських прав, а тому підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2016 році».

У судовому засіданні засуджений просив звільнити його від відбування основного та додаткового покарання по амністії, оскільки він являється батьком неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та працював водієм, без права керування транспортними засобами не зможе заробити кошти на утримання дитини. Представник установи виконання покарань подання підтримав та просив його задовольнити. Прокурор не заперечував проти застосування до засудженого акта амністії, поклавшись на розсуд суду при вирішенні питання звільнення засудженого від відбування додаткового покарання.

Заслухавши засудженого, представника установи виконання покарань, думку прокурора, дослідивши матеріали провадження та особову справу засудженого, суд вважає, що заява та подання підлягають задоволенню, а засуджений звільненню від відбування покарання по амністії, виходячи з такого.

Судом встановлено, що вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.08.2015 ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки (а.с.14-15). Початок строку покарання 15 січня 2016 року, кінцевий строк 15 липня 2020 року.

Як убачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 20 травня 2003 року, ОСОБА_5 являється батьком неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.13).

За повідомленням служби у справах дітей Ізюмської міської ради Харківської області № 1424 від 06.10.2017, рішення судів про позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до служби не надходили (а.с.12).

Відповідно до Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року засуджений ОСОБА_5 підпадає під дію цього Закону та може бути звільнений від відбуття покарання за п. «в» ст. 1, оскільки останній засуджений за злочин вчинений з необережності, який не є особливо тяжким злочином відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України та на день набрання чинності Законом не позбавлений батьківських прав і має дитину, якій не виповнилося 18 років.

Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про амністію у 2016 році» особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільненні від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, а тому враховуючи що засуджений має на утриманні неповнолітню дитину та повинен її утримувати, має намір працювати водієм, за час відбування покарання в ДУ «Машівська виправна колонія (№9)» стягнень не має, натомість має три подяки за сумлінну поведінку та ставлення до праці, працевлаштований працівником їдальні (а.с.11, а.о.с. 45,46), суд вважає за можливе звільнити засудженого від відбування й додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Підстав не застосування Закону України «Про амністію в 2016 році», передбачених статтею 9 вказаного Закону та статтею 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись Законами України «Про застосування амністії в Україні», «Про амністію у 2016 році», суд, -

у х в а л и в :

заяву засудженого ОСОБА_5 та спільне подання державної установи «Машівська виправна колонія (№9)» і спостережної комісії Машівської районної державної адміністрації Полтавської області відносно засудженого ОСОБА_5 про застосування Закону України Про амністію у 2016 році - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від подальшого відбування основного та додаткового покарання призначеного вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.08.2015 року, за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки, на підставі п. «в» ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом 7 діб з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд, а засудженим у той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1