Провадження № 1-кп/643/191/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.02.2018 року Московський районний суд м. Харкова в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 розглянувши у судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007782 від 07.10.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Пристень, Пристенського району, Курської області, Російської області, росіянки, громадянки України, освіта середня, розлученої, раніше не судимої, має неповнолітню дитину, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

30.12.2015 року в другій половині дня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за місцем свого мешкання в кімнаті АДРЕСА_3 , діючи за раптово виниклим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, з ящика письмового столу таємно викрала планшет «Samsung Galaxy Tab/10.1 Р7500», серійний номер *358534/04/230426/7*, в корпусі білого кольору вартістю 2750 гривен, усвідомлюючи, що дане майно є власністю ОСОБА_5 та передане останнім на тимчасове зберігання її доньці ОСОБА_6 , після чого розпорядилась викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 матеріальні збитків, згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 446 від 20.12.2016 року на загальну суму 2750 гривен.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

У судовому засіданні ОСОБА_4 вину визнала, надала пояснення про обставини, як вказано вище у вироку, фактичних обставин справи не оспорювала. Просить застосувати до неї Закон України «Про амністію у 2016 році» та звільнити від відбування покарання.

Оскільки, учасники судового провадження не оспорюють доказів по справі, що надані прокурором на підтвердження винуватості ОСОБА_4 суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та які є належні та допустимі, розглянув справу в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд вважає винуватість ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень доведеною та кваліфікує її діяння за ч. 1 ст. 185 КК України - тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Суд, керуючись ст. 65 КК України, при призначені покарання обвинуваченій, враховує ступінь тяжкості скоєного нею кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, передбаченою ст. 66 КК України, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 в ході досудового розслідування суд визнає щире каяття.

Обставин, передбачених ст. 67 КК України, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Судом вивчалась особа підсудної та встановлено, що вона раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває,за місцем мешкання характеризується задовільно .

При визначенні покарання суд враховує дані про особу обвинуваченої, тяжкість злочину, який відповідно до положень ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, обставин, що пом`якшують покарання, призначає його в межах санкції ч.1 ст.185 КК України, за якою обвинувачена засуджується.

Крім того, в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 заявила клопотання про застосування до нього Закону України «Про амністію», звільнивши її від відбування покарання, оскільки вона має на утриманні доньку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повністю визнає свою вину, з наслідками застосування амністії ознайомлена.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення обвинуваченої від відбування покарання на підставі п. В ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Як встановлено ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07.09.2017 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. №1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до п. В ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року , звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, особи, не позбавлені батьківських прав, які н а день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років, дітей - інвалідів та /або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Цивільний позов по справі не заявлено, речові докази та процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування по справі відсутні.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, п. В ст. 1 ЗУ "Про амністію у 2016 році", ст.ст.1, 6 ЗУ "Про застосування амністії в Україні", суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання за ч. 1 ст. 185 КК України, на підставі п. В ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Московський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_4 та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

СУДДЯ ОСОБА_1