Справа № 500/7141/14-к
Провадження № 1-кп/500/121/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 грудня 2017 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження:

прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

захисник адвокат ОСОБА_7 ,

потерпілий ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002119 від 19 липня 2014 року за обвинуваченням

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Ізмаїл Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 ; судимого 01 березня 1989 року Ізмаїльським міським судом Одеської області за ст.ст. 140 ч.2, 206 ч.2, 141 ч.2, 42 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 26 липня 1993 року Ізмаїльським міським судом Одеської області за ст. 196-1 КК України до 2 років виправних робіт з відрахуванням 20% заробітку на користь держави; 14 червня 1994 року Ізмаїльським міським судом Одеської області за ст.ст. 140 ч.2, 43 КК України до 2 років 10 днів позбавлення волі; 25 вересня 1997 року Ізмаїльським міським судом Одеської області за ст. 206 ч.2 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 28 березня 2002 року Ізмаїльським міським судом Одеської області за ст.ст. 185 ч.2, 309 ч.1, 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, з іспитовим строком 1 рік; 22 травня 2002 року Ізмаїльським міським судом Одеської області за ст.ст. 185 ч.2, 70 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі; 30 квітня 2004 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ст. 309 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком 2 роки; 03 березня 2009 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ст. 307 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком 2 роки; 14 листопада 2011 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ст.ст. 15 ч.2 186 ч.2, 307 ч.2, 70, 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ст. 15 ч. 3 185 ч. 2, 185 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

02 вересня 2014 року біля 14 години ОСОБА_6 , повторно, умисно, з корисливих мотивів з метою заволодіння чужим майном, проник до автомобілю марки «ВАЗ 2101» (державний номер НОМЕР_1 ), який знаходився напроти будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав: 1 чоловічу кофту чорного кольору марки «Ріbак Ехсluzive» вартістю 120 гривень; 1 джинсові штани, синього кольору, з кишенями, марки «Vinwees» вартістю 480 гривень; флеш-карту об`ємом 2 Gb вартістю 75 гривень; 20 поліпропиленових мішків (вартість 1 мішка 3 гривні) на загальну суму 60 гривень, що належать ОСОБА_10 , чим заподіяв матеріальну шкоду останньому на суму 735 гривень, після чого з викраденим майном з місця злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Крім того, 02 травня 2015 року біля 12 години 30 хвилини, ОСОБА_6 , знаходячись навпроти будинку № 81 по вул. Чкалова в м. Ізмаїлі Одеської області, умисно, повторно, з корисливих мотивів, підійшов до автомобілю «Вольксваген Пассат» (державний номер НОМЕР_2 ), ножицями зламав замок водійських дверей та, відкривши двері вищевказаного автомобілю, намагався викрасти з переднього пасажирського сидіння жіночу сумку вартістю 300 грн., в якій знаходились два мобільних телефони марки «НТС-500» вартістю 3000 гривень кожен, загальною вартістю 6000 грн., в яких знаходились сім-картки операторів мобільного зв`язку «Київстар», які матеріальної цінності не представляють, грошей на рахунку мобільних телефонів не було, а всього намагався викрасти майно на загальну суму 6300 грн., яке належить ОСОБА_8 , однак не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був затриманий на місці скоєння кримінального правопорушення співробітниками міліції на місці злочину.

Обвинувачений ОСОБА_6 винним себе визнав частково і пояснив, що він повністю визнає свою провину в викраденні майна ОСОБА_10 , яке він вчинив 02 вересня 2014 року. Він повністю згоден з переліком майна викраденого у потерпілого, яке вказане в обвинувальному акті. Викрадене майно він продав, а виручені гроші витратив на власні потреби. Зо споюється замаху на крадіжку майна ОСОБА_8 обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що вказаного злочину він не скоював, до нього відношення не має. Він дійсно був затриманий співробітниками поліції 02 травня 2015 року біля 12 години 30 хв., коли походи біля будинку № 81 по вул. Чкалова в м. Ізмаїлі Одеської області, де знаходився автомобіль «Вольксваген Пассат» (державний номер НОМЕР_2 ), але причина його затримання не відома, він до крадіжки ніякого відношення не має, чому його звинувачують в цьому йому не відомо. В скоєнні крадіжки громадянина ОСОБА_10 він щиро кається.

Незважаючи на частково визнання обвинуваченим своєї провини обвинуваченим його винність підтверджується наступним дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпілий ОСОБА_8 поясним, що 02 травня 2015 року віз залишив свій автомобіль «Вольксваген Пассат» (державний номер НОМЕР_2 ) навпроти будинку № 81 по вул. Чкалова в м. Ізмаїлі Одеської області Коли він повернувся до автомобілю біло нього знаходились співробітники поліції та ОСОБА_6 , який зізнався в тому, що підійшов до автомобілю, ножицями зламав замок водійських дверей та, відкривши двері вищевказаного автомобілю, намагався викрасти з переднього пасажирського сидіння жіночу сумку вартістю 300 грн., в якій знаходились два мобільних телефони марки «НТС-500» вартістю 3000 гривень кожен, загальною вартістю 6000 грн., в яких знаходились сім-картки операторів мобільного зв`язку «Київстар», які матеріальної цінності не представляють, грошей на рахунку мобільних телефонів не було. Претензій до обвинуваченого він не має.

Поясненнями свідка ОСОБА_11 , яка надала антологічні пояснення.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що 02 травня 2015 року він виконував обов`язки старшого мобільної групи поліції. Біля 12 години 30 хвилини вони побачили, що навпроти будинку № 81 по вул. Чкалова в м. Ізмаїлі Одеської області біля автомобіля «Вольксваген Пассат» (державний номер НОМЕР_2 ) знаходиться якась людина, яка на їх думку повадилась себе страно. Вони вирішило під`їхати до нього, та з`ясувати обставини. Чоловік побачивши їх дії став відходити від автомобілю, але був затриманий. Затриманий сказав, що він ОСОБА_6 , та зізнався в тому, що підійшов до автомобілю, ножицями зламав замок водійських дверей та, відкривши двері вищевказаного автомобілю, намагався викрасти з переднього пасажирського сидіння жіночу сумку. Ножиці були вилучені.

Потерпілий ОСОБА_13 у судове засідання не з`явися, про дату, час та місце проведення судового розгляду були повідомлений належним чином. Від потерпілого до суду надійшла заява, якою він просив здійснити судовий розгляд за його відсутності, претензій до обвинуваченого не має. Цивільні позові від потерпілого не надходив. Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності потерпілого з`ясувати всі обставини судового розгляду, відповідно до ст. 325 КПК України прийшов до висновку про проведення судового розгляду без його участі.

Таким чином, суд вважає, що зазначені докази є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для постановлення обвинувального вироку.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за 15 ч. 3 185 ч. 2, 185 ч. 2 КК України, оскільки ОСОБА_6 вчинив:

?таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, тобто крадіжку - злочин, передбачений ст. 185 ч. 2 КК України;

?замах на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, якщо особа з причин, що не залежали від її волі не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, тобто замах на крадіжку - злочин, передбачений ст. 15 ч. 2 - 185 ч. 2 КК України.

Даючи оцінку свідченням обвинуваченого про його непричетність до замаху на крадіжку 02 травня 2015 року, суд приходить до висновку, що вони дані відповідно до обраної їм форми захисту заперечувати скоєне, і спростовуються свідченнями потерпілого, свідків.

Суд вважає, що винність ОСОБА_6 в об`ємі пред`явленого звинувачення встановлена сукупністю доказів досліджених і перевірених ще раз судом.

Перевірка свідчень ОСОБА_6 в суді, їх аналіз і зіставлення з іншими доказами, у тому числі свідченнями потерпілих, свідків, свідчать про неспроможність заяви обвинуваченого про його непричетність до злочину.

У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених потерпілими, свідками. Даних про яку-небудь їх зацікавленість в результаті справи не встановлено, їх свідчення відповідають і не суперечать обставинам, відомості про яких містяться в інших зібраних у справі доказах.

При призначенні покарання суд, відповідно до ст.ст. 65 - 67 КК України враховує характер і міру громадської небезпеки вчинених злочинів, дані, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують і пом`якшувальні покарання.

Обставин, які б згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом встановлено не було.

До обставин, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд відносить часткове визнання своєї провини обвинуваченим, щире розкаяння в скоєнні злочину, сприяння в його розкритті.

З урахуванням усіх обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_6 , відсутність тяжких наслідків вчиненого ним правопорушення, керуючись вимогами карного закону і передбачених цим законом санкцій, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України - звільнення від відбуття покарання з випробувальним терміном.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_9 визнати винним за ст. ст. 15 ч. 3 185 ч. 2, 185 ч. 2КК України і призначити йому покарання:

?за ст. 15 ч. 3 185 ч. 2 КК України у вигляді позбавлення волі строком на два роки,

?за ст. 185 ч. 2 КК України у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.

Згідно ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_6 визначити шляхом поглинання менш тяжкого покарання тяжчим і остаточно визначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.

Запобіжний захід до набирання законної сили вироку відносно ОСОБА_6 не обирати.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 від відбуття призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши випробувальний термін два роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти їх про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд впродовж 30 діб з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.
Суддя