Провадження № 1-кс/592/4978/17

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2017 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого Сумського відділу поліції ГУ НП в Сумській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянув клопотання слідчого ОСОБА_3 про накладення арешту по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003740 від «04» жовтня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України
Перевірив надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку слідчого ОСОБА_3 ,
встановив:
Слідчий своє клопотання мотивує тим, що 04.10.2017 близько 00:00 год. поблизу буд.26 по вул.Червонозоряній в м.Суми у ході огляду автомобіля ВАЗ 21111 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було вилучено сім пакунків з речовиною рослинного походження у висушеному стані, зовні схожою на наркотичний засіб "канабіс".

Так, 04.10.2017 в період часу з 00:04 по 00:50 год. було проведено огляд місця поблизу будинку 26 по вул.Червонозоряній в м.Суми, у ході проведення якого було вилучено належні гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 речі, а саме:

- сім пакунків з речовиною рослинного походження у висушеному стані, зовні схожою на наркотичний засіб "канабіс";

- автомобіль ВАЗ 2112 2008 р.в., державний номер НОМЕР_1 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на автомобіль ВАЗ 2112 2008 р.в., державний номер НОМЕР_1 ;

- зв`язку ключів від автомобіля ВАЗ 2112 2008 р.в., державний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

2. Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) з метою збереження речових доказів;

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Таким чином, сукупність підстав та розумних підозр вказує не те, вилучені в ОСОБА_4 речі є доказами злочину, мають значення для встановлення істини у справі, доведення винуватості підозрюваного, підтверджує існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Зокрема автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі від автомобіля є знаряддями вчинення кримінального правопорушення, оскільки використовувалися для зберігання та перевезення речовини, зовні схожої на наркотичну, відтак містять силу речового доказу. Накладення арешту на майно ОСОБА_4 автомобіля, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та зв`язки ключів, необхідне для збереження речових доказів.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав у повному обсязі, просить його задовольнити.
Власник майна ОСОБА_4 заперечує проти задоволення клопотання, вказує, що вилучене майно йому не належить, є власністю його батька.
Вивчивши клопотання та додані матеріали, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Так, як майно належить іншій особі, яка не має ніякої причетності до кримінального провадження, клопотання задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173, 175 КПК України,
ухвалив:
У клопотанні слідчого Сумського відділу поліції ГУ НП в Сумській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 - відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1