АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 639/6531/17 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/1024/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Шахрайство
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 28 листопада 2017 року у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, з неповною вищою освітою, неодруженого, працюючого старшим зміни охорони у супермаркеті «Треш», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого - 17.06.2011 року Київським районним судом м. Харкова, з урахуванням ухвали апеляційного суду Харківської області від 15.03.2012 року, за ч.1 ст.309, ч.2 ст.309, ч.2 ст.307, ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 20.07.2013 року звільнений із Олексіївської виправної колонії (№25) за відбуттям строку покарання,-
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком, ОСОБА_7 засуджений:
за ч.1 ст.190 КК України - 1року обмеження волі;
за ч.2 ст.190 КК України - 2 років позбавлення волі.
На підставі 4.1 ст.70, ч.1 ст.72 КК України за сукупністю злочинів, шляхом повного складання призначених покарань, визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.
Згідно вироку, ОСОБА_7 приблизно на початку квітня 2017 року, діючи з корисливих спонукань, з метою отримання незаконної матеріальної вигоди та особистого збагачення у шахрайський спосіб, вирішив стати на шлях протиправної, злочинної діяльності, спрямованої на заволодіння шляхом обману грошовими коштами раніше йому незнайомої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при цьому розробивши злочинний план для досягнення своєї протиправної корисливої мети.
Далі ОСОБА_7 , реалізуючи та втілюючи в життя розроблений ним злочинний план, спочатку 04.04.2017 року в денний час доби у телефонному режимі повідомив ОСОБА_8 неправдиву інформацію про те, що нібито її онук скоїв правопорушення та знаходиться у відділенні поліції, а також те, що за не притягнення того до кримінальної відповідальності необхідно передати йому, тобто ОСОБА_7 , грошові кошти та ювелірні вироби.
Надалі ОСОБА_7 , реалізуючи свої злочинні наміри, маючи намір заволодіти грошима та ювелірними цінностями нічого не підозрюючи про злочинність його наміру ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом обману, використовуючи ту обставину, що потерпіла є особою похилого віку, красномовно переконав її в необхідності передати йому, нібито як адвокату, грошові кошти та ювелірні вироби. При цьому ОСОБА_7 в ході розмови із ОСОБА_8 , продовжуючи обманювати останню, переконав її в тому, що нібито саме він є працівником правоохоронного органу та може вплинути на прийняття рішення відносно її онука, тобто використав дану обставину, як спосіб вчинення злочинного шахрайства.
У той же день ошукана ОСОБА_8 , не сумніваючись в правдивості слів раніше їй незнайомого ОСОБА_7 , та, довіряючи останньому, прийняла самостійне рішення щодо необхідності подальшого надання йому наявних у неї грошових коштів та ювелірних виробів, які, як вона помилково вважала, будуть використані для вирішення питання про не притягнення до кримінальної відповідальності її онука. Так, вона погодилася з пропозицією ОСОБА_7 та домовилася про зустріч з нібито адвокатом за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_3 .
Після цього ОСОБА_7 , бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, того ж дня у денний час доби прийшов до ОСОБА_8 за вказаною адресою, представився адвокатом її онука, і вона, будучи ошуканою, довірливо передала йому, а він отримав від неї готівкою грошові кошти в сумі 3600 гривень, 100 євро, що на дату скоєння злочину відповідно до офіційного курсу Національного банку України (28,81) у перерахунку на гривню складало 2881 грн. та 700 доларів США, що на дату скоєння злочину відповідно до офіційного курсу Національного банку України (27,02) у перерахунку на гривню складало 18 914 гривні та ювелірні вироби із золота, а саме: каблучка 585 проби, вагою 3 грами, вартістю - 2550 гривень, перстень чоловічий, 585 проби, вагою 13,4 грами, вартістю - 11390 гривень, каблучка жіноча, золота з сколком діаманту, 585 проби, вагою 3 грами, вартість якої в ході досудового розслідування встановлена не була, перстень жіночий золотий, 585 проби, вагою 7 грам, вартістю - 5950 гривень, перстень жіночий золотий, 585 проби, вагою 3 грами, вартістю - 2550 гривень, та одна пара сережок із золота 585 проби, вагою 6 грам, вартістю - 5100 гривень.
Надалі ОСОБА_7 , заволодівши у шахрайський спосіб шляхом обману грошовими коштами потерпілої ОСОБА_8 на загальну суму 25 395 гривень та ювелірними виробами на загальну суму 27 540 гривень, звернув викрадене на свою користь та з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_7 вчинив всі дії, які вважав за необхідне для доведення свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння у шахрайський спосіб шляхом обману грошовими коштами та ювелірними виробами ОСОБА_8 , завдавши потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 52 935 гривень.
Надалі ОСОБА_7 , відчуваючи безкарність за раніше вчинене шахрайство у відношенні ОСОБА_8 , діючи повторно, з корисливих спонукань, з метою отримання незаконної матеріальної вигоди та особистого збагачення у шахрайський спосіб, спочатку 18.04.2017 року в денний час доби у телефонному режимі повідомив раніше йому незнайомій ОСОБА_9 неправдиву інформацію про те, що нібито її син скоїв правопорушення та знаходиться у відділенні поліції, а також те, що за не притягнення того до кримінальної відповідальності необхідно передати йому, тобто ОСОБА_7 , грошові кошти.
Надалі ОСОБА_7 , реалізуючи свої злочинні наміри, маючи намір заволодіти грошима ОСОБА_9 , яка нічого не підозрювала про злочинність його наміру, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом обману, використовуючи ту обставину, що вона є особою похилого віку, красномовно переконав її в необхідності передати, нібито як адвокату, грошові кошти. При цьому ОСОБА_7 в ході розмови із ОСОБА_9 , продовжуючи обманювати останню, переконав її в тому, що нібито саме він є працівником правоохоронного органу та може вплинути на прийняття рішення відносно її сина, тобто використав дану обставину як спосіб вчинення злочинного шахрайства.
У той же день ошукана ОСОБА_9 , не сумніваючись в правдивості слів раніше їй незнайомого ОСОБА_7 , та, довіряючи останньому, прийняла самостійне рішення щодо необхідності подальшого надання йому наявних у неї грошових коштів, які, як вона помилково вважала, будуть використані для вирішення питання про не притягнення до кримінальної відповідальності її сина. Так, вона погодилася з пропозицією ОСОБА_7 та домовилася про зустріч з нібито адвокатом за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_4 .
Після цього ОСОБА_7 , бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, того ж дня у денний час доби прийшов до ОСОБА_9 за вказаною адресою, представився адвокатом її сина, і вона, будучи ошуканою, довірливо передала йому, а він отримав від неї готівкою грошові кошти в сумі 1400 євро, що на дату скоєння злочину відповідно до офіційного курсу Національного банку України (28,81) у перерахунку на гривню складало 39 900 гривень, та 1600 доларів США, що на дату скоєння злочину відповідно до офіційного курсу Національного банку України (27,02) у перерахунку на гривню складало - 42 896 гривень.
Надалі ОСОБА_7 , заволодівши у шахрайський спосіб шляхом обману грошовими коштами потерпілої ОСОБА_8 на загальну суму 82 796 гривень, звернув викрадене на свою
користь та з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд
Таким чином, ОСОБА_7 вчинив всі дії, які вважав за необхідне для доведення свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння у шахрайський спосіб шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_9 , завдавши потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 82 796 гривень.
Крім цього, ОСОБА_7 , відчуваючи безкарність за раніше вчинене шахрайство у відношенні потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи повторно, з корисливих спонукань, з метою отримання незаконної матеріальної вигоди та особистого збагачення у шахрайський спосіб, спочатку 29.04.2017 року в денний час доби у телефонному режимі повідомив ОСОБА_10 неправдиву інформацію про те, що нібито її син скоїв правопорушення та знаходиться у відділенні поліції, а також те, що за не притягнення того до кримінальної відповідальності необхідно передати йому, тобто ОСОБА_7 , грошові кошти.
Надалі ОСОБА_7 , реалізуючи свої злочинні наміри, маючи намір заволодіти грошима ОСОБА_10 , яка нічого не підозрювала про злочинність його наміру, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом обману, використовуючи ту обставину, що вона є особою похилого віку, красномовно переконав її в необхідності передати йому, нібито як адвокату, грошові кошти. При цьому ОСОБА_7 в ході розмови з ОСОБА_10 , продовжуючи обманювати останню, переконав її в тому, що нібито саме він є працівником правоохоронного органу та може вплинути на прийняття рішення відносно її сина, тобто використав дану обставину, як спосіб вчинення злочинного шахрайства.
У той же день ошукана ОСОБА_10 , не сумніваючись в правдивості слів раніше їй незнайомого ОСОБА_7 , та, довіряючи останньому, прийняла самостійне рішення щодо необхідності подальшого надання йому своїх грошових коштів, які, як вона помилково вважала, будуть використані для вирішення питання про не притягнення до кримінальної відповідальності її сина. Так, вона погодилася з пропозицією ОСОБА_7 , домовилася про зустріч з нібито адвокатом за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_5 .
Після цього ОСОБА_7 , бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, того ж дня у денний час доби прийшов до ОСОБА_10 за вказаною адресою, представився адвокатом її сина, і вона, будучи ошуканою, довірливо надала йому, а він отримав від неї готівкою грошові кошти в сумі 5000 гривень.
Надалі ОСОБА_7 , заволодівши у шахрайський спосіб шляхом обману грошовими коштами потерпілої ОСОБА_10 на суму 5 000 гривень, звернув викрадене на свою користь та з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_7 вчинив всі дії, які вважав за необхідне для здійснення свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння у шахрайський спосіб шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_10 , завдавши потерпілій матеріальної шкоди на суму 5 000 гривень.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить оскаржуваний вирок суду першої інстанції змінити, у зв`язку з надмірною суворістю призначеного покарання, і призначити йому менш суворе покарання. В обґрунтування посилається на те, що судом першої інстанції не враховано його вік,стан здоров`я, повне визнання ним своєї вини, щиросердне каяття, сприяння розкриттю злочину, матеріальні збитки потерпілим частково відшкодовані.
Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу,думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційних скарг колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Висновок суду про доведеність обвинувачення ОСОБА_7 в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому, відповідно до вимог ст.404 КПК України, вирок в цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.
Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненої ним сукупності кримінальних правопорушень, які є злочинами невеликої та середньої тяжкості відповідно до положень ст.12 КК України.
Судом враховані відомості про особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, неодружений, дітей не має, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, не є інвалідом, не хворіє на тяжкі хронічні захворювання.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнав щире каяття у вчиненому та часткове відшкодування заподіяної шкоди.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , згідно зі ст. 67 КК України, суд визнав вчинення ним злочинів щодо осіб похилого віку та рецидив злочинів.
Доводи обвинуваченого про його немолодий вік та стан здоров`я були враховані судом першої інстанції, яким була надана належна оцінка таким обставинам, а тому колегія суддів вважає їх необґрунтованими.
Не містять матеріали кримінального провадження даних, що свідчать про активне сприяння обвинуваченим розкриттю цих кримінальних правопорушень.
З огляду на це, колегія суддів вважає, що наявні пом`якшуючі обставини не обумовлюють можливість призначення обвинуваченому більш м`якого покарання.
Тому колегія суддів вважає правильним висновок суду, що виправлення ОСОБА_7 неможливо досягти без ізоляції його від суспільства, а тому суд вірно обрав йому покарання у виді обмеження волі в межах санкцій , встановлених ч. 1 ст. 190 КК України та у виді позбавлення волі в межах санкцій , встановлених ч. 1 , 2 ст. 190 КК України.
З урахуванням сукупності злочинів, вчинених обвинуваченим, ступеня тяжкості наслідків кожного із злочинів, наявності декількох обтяжуючих обставин, колегія суддів вважає правильним обраний судом принцип призначення остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом повного складання покарань. Підстав вважати надто суворим призначене обвинуваченому судом першої інстанції остаточне покарання колегія суддів не знаходить, оскільки воно цілком відповідає принципам індивідуалізації, гуманності і справедливості та забезпечить досягненню мети покарання.
Таким чином, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги обвинуваченого та залишає її без задоволення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону судом першої інстанції, які б тягнули за собою безумовне скасування судового рішення не встановлено.
З урахуванням викладеного, керуючись, ст.ст. 404,405,407, 418, ст. 419, ч. 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення. Вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 28 листопада 2017 року у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - з дня вручення копії ухвали.
Головуючий-
Судді -