Справа № 751/7443/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/795/458/2017
Категорія - скарга Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 26 жовтня 2017 року про накладення арешту на майно,-

У С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 26 жовтня 2017 року накладення арешту на автомобіль марки ЗАЗ «Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 , 2009 року випуску, сірого кольору, шасі № НОМЕР_2 , свідоцтво НОМЕР_3 та житловий будинок АДРЕСА_1 , які на праві приватної власності належать підозрюваному ОСОБА_8 .

Слідчий суддя зазначив, що метою такого засобу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на майно є виконання вироку в частині конфіскації майна.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на ухвалу районного суду, в якій просив вказану ухвалу скасувати і постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Свої вимоги мотивував тим, що судом першої інстанції не досліджено питання, щодо можливості спільної сумісної власності арештованого майна. Зокрема, що майно на яке накладено арешт є спільною сумісною власністю подружжя, відповідно порушено право другого подружжя на користування та розпорядження таким майном. Крім того, зазначає, що навіть в разі визначення ОСОБА_8 покарання у виді конфіскації майна, житловий будинок, на який накладено арешт, не може бути конфіскований, оскільки є житлом останнього. Тому накладення арешту на житловий будинок для забезпечення виконання вироку є безпідставним.

Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги адвоката, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 25.10.2017 року повідомлено про підозру за ст. 368 ч. 3 КК України. Санкція даної статті передбачає конфіскацію майна.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Аналізуючи зазначену норму закону, колегія суддів приходить до переконання, що обвинувачений може відчужити або розпорядитися майном на власний розсуд і задля його збереження необхідно накладати на нього арешт.

Крім того, не заслуговують на увагу твердження адвоката ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі, що майно на яке накладено арешт є спільною сумісною власністю подружжя, відповідно порушено право другого подружжя на користування та розпорядження таким майном.

Так, відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року, про судову практику в справах про зняття арешту з майна, зокрема, пункту 1, захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби здійснюється у порядку цивільного судочинства.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до переконання про правильність прийнятої ухвали районним судом та необґрунтованість доводів адвоката ОСОБА_7 ..

Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 376, 404, 407, 419, 422 КПК України

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 26 жовтня 2017 року про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4