Справа пр. №1-кс/756/2204/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 грудня 2017 року м. Київ
Оскільки слідчий не звертався до суду з клопотанням про арешт вказаного майна, яке було тимчасово вилучене, заявник просив суд повернути це майно особі, у якої його було вилучено.
У судовому засіданні заявник підтримав подане клопотання та просив слідчого суддю його задовольнити.
Прокурор проти задоволення скарги заперечував, зазначив, що все майно, яке було вилучене у ході обшуку в квартирі Ню Нін не відноситься до категорії тимчасово вилученого, позаяк дозвіл на його відшукання та вилучення був прямо наданий ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2017 року про дозвіл на обшук.
Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши скаргу та додані до неї документи, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
КПК України передбачає можливість тимчасового вилучення майна у трьох випадках: 1) у затриманої особи; 2) при проведенні огляду; 3) при проведенні обшуку. Майно є тимчасово вилученим до його повернення або вирішення питання про його арешт.
За приписами п. 6 ч. 2 ст. 235 та ст. 236 КПК України ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи повинна містити відомості про речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук. Обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку.
На підставі ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право оглядати і вилучати речі та документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Таким чином, якщо стосовно вилученого під час обшуку майна, яке не було включено до відповідного переліку, передбаченого в ухвалі слідчого судді, слідчий, прокурор не внесли клопотання в порядку і строки, встановлені ч. 5 ст. 171 КПК України, таке майно підлягає поверненню власнику або володільцеві.
У судовому засіданні прокурором з посиланням на належні та допустимі докази не доведено, що вилучені у квартирі АДРЕСА_1 речі містять інформацію продіяльність ТОВ Інвітас (колишня назва ТОВ ОТК Легіон), ТОВ Боата (колишня назва ТОВ ОТК Нокс), ТОВ Нокі-Опт (колишня назва ТОВ Гарм-С), ТОВ Хаген-М, ТОВ Сомутайм (колишня назва ТОВ Тирс-Т), ТОВ Оманті (колишня назва ТОВ Гетия-7), ТОВ Мон-Торг (колишня назва ТОВ Ареса), ТОВ Антарем з ТОВ Левіанс-Актив, ТОВ ФГ Золоті Лани, ТОВ Таргет Глобал, ТОВ Аквагора Стайл, ТОВ Ресурс-Лайн, ТОВ ВКФ Техногруп. Крім цього, прокурором не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що вилучені у Ню Нін грошові кошти у сумі 9000,00 доларів США отримані злочинним шляхом та/або в результаті вчинення кримінального правопорушення.
З наведеного вбачається, що майно, що було вилучено у ході обшуку від 09 листопада 2017 року має статус тимчасово вилученого.
За приписами ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.
Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно повинно бути негайно повернуто особі, у якої воно вилучено.
Отже, зазначене майно підлягає поверненню особі, в якої воно було вилучене.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 167-169, 170, 171, 235, 236, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає, набирає законної сили після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1