Справа № 366/488/18
Провадження № 1-кп/366/72/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
4 квітня 2018 року Іванківський районний суд Київської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,
представника ССД ОСОБА_6 ,
законного представника ОСОБА_7 ,
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 ,
малолітнього ОСОБА_9 , його законного представника ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000008 від 04.01.2018 року, які надійшли з обвинувальним актом відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Макарівка Іванківського району Київської області, громадянина України, студента І-го курсу Навчально-наукового центру професійно-технічної освіти Національної академії педагогічних наук України, раніше не судимий, не одружений, проживає в АДРЕСА_1 ,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України,
встановив:
24.12.2017, в нічну пору доби, більш точний час слідством не встановлено, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за пропозицією останнього, вирішили вчинити таємне викрадення чужого майна (крадіжку) з території господарства АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_4 .
З метою таємного викрадення чужого майна, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прибули до господарства ОСОБА_4 та через незамкнуту вхідну хвіртку проникли на вказану територію. Перебуваючи на території господарства ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підійшли до господарської споруди (сараю), де помітили камеру відеоспостереження, після чого у них виник умисел на таємне викрадення відеокамери.
В подальшому ОСОБА_9 та ОСОБА_8 таємно викрали камеру відеоспостереження торгової марки «Dahlia» продукт «HDCVI CAMERA» моделі DH-HAC-HFW1200RP вартістю 653 грн. 13 коп., чим причинили потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вказану суму.
Своїми умисними, протиправними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у сховище, ОСОБА_8 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України.
Щодо малолітнього ОСОБА_9 до суду спрямоване клопотання про застосування до нього примусових заходів виховного характеру, яке ухвалою суду задоволене.
У судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_8 дав показання, які зводяться до того, що він проживає в с. Макарівка з матір`ю. Навчається в м. Київ на слюсаря. Має стипендію 490 грн. Додому приїздить раз на два тижні. На територію господарства потерпілого вони з двоюрідним братом ОСОБА_11 домовились піти біля клубу приблизно о 21 год. Вночі пішли туди, зустрівшись на зупинці біля клубу приблизно о 1 годині. Мати в цей час була на роботі. Заходили через хвіртку. Йшли, щоб красти метал. Коли зайшли, то ОСОБА_12 на одному із сараїв побачив камеру відео спостереження (зверху у кутку). Він її і знімав. Коли відходили, побачили ще одну, і у вікні тінь, тоді він крикнув Арсену «Тікаємо!» і розбіглись. Пізніше спалили відеокамеру у нього вдома. Яка була необхідність красти пояснити не може. Йому соромно, просить вибачення у потерпілого. Запевняє, що це більше не повториться. Просить суворо не карати.
Малолітній ОСОБА_9 , будучи особою, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, у судовому засіданні пояснив, що точної дати він не пам`ятає, але це було перед Новим роком на вихідних, вони з ОСОБА_8 прийшли до господарства потерпілого, щоб викрасти якийсь метал. Заходили через хвіртку. Спочатку зайшли в сарайчик, але там нічого не взяли. Коли прийшли під навіс, то він помітив там камеру відео спостереження (світилось червоним). Тоді він відірвав цю камеру думав, що не буде знімати. Але на хаті побачили другу камеру, якусь тінь у хаті, і ОСОБА_13 крикнув: «Тікай!». Розбіглися: він через город, а ОСОБА_13 попід ставком. Камеру спалили у ОСОБА_13 вдома. Чому там поступив пояснити не може. Запевняє, що більше не полізе. Просить вибачення у потерпілого.
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що вони з сином 3 роки жили без батька, і лише останні три роки вже з її новим чоловіком. Рідний батько хлопчика живе в селі, але його вихованням не займається. Син навчається, допомагає, коли вдома по господарству. У момент вчинення крадіжки вона була на роботі разом з чоловіком. Коли повернулась, то син нічого не сказав, і лише згодом зізнався Запевняє, що може його контролювати: він запевняє, що таке більше не повториться.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 дала показання про те, що вона є вчителькою у Макарівській школі. Навчала у молодших класах Арсена. Тоді проблем не було. Як став ставати старшим, то не завжди став реагувати на зауваження. Мати завжди шукає винних. Казала: «Не лайте його». Звинувачувала ОСОБА_15 , що якби не він, то ОСОБА_12 би не поліз красти. Під час досудового розслідування їй давали дивитися запис із камери відеоспостереження з місця події, і вона там впізнала саме Арсена. Після цієї події він був поставлений в групу ризику.
Потерпілий у судовому засіданні дав показання, які зводяться до того, що з травня 2017 року у будинку, який їм з братом дістався після батьків і розташований в АДРЕСА_2 , сталася ціла серія крадіжок.. Саме тому він вирішив поставити відеоспостереження. Десь за тиждень до події він вже її встановив, але інсталював лише в суботу. І завдяки цьому був зафіксований з суботи на неділю випадок з крадіжкою відеокамери. В той час у будинку був і брат, який фактично їх налякав. Всього було поставлено 4 відеокамери, які він придбав десь за три місяці до події. Викрали одну. Їі вартість на той час була приблизно 870 грн. Частково кошти йому повернуті, претензій з цього приводу не має, бо на даний час така камера коштує дешевше, ніж він купував. Хтось із них просив вибачення. Після цієї події поки що крадіжок не було. Загалом згоден з позицією прокурора щодо передачі малолітнього під нагляд матері та призначення покарання без реального позбавлення волі.
Представник Служби у справах дітей ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначила, що неповнолітній ОСОБА_8 не перебував на обліку у службі, були лише усні повідомлення сільської ради про те, що він заміченний у крадіжках. Вважає, що можна дати йому шанс на виправлення: призначити покарання без ізоляції від суспільства.
Крім показань обвинуваченого, малолітнього ОСОБА_9 , свідка, його вина також доводиться письмовими доказами, а саме:

- витягом з кримінального провадження №0000008 від 03.01.2018 року;
-рапортом про подію від 24.12.2017 року;
-заявами потерпілого від 24.12.2017 року та від 10.01.2018 року про дозвіл на проведення огляду його господарства;
-протоколами огляду місця події від 24.12.2017 року та від 10.01.2018 року господарства АДРЕСА_2 з ілюстративними таблицями до них;
-заявою ОСОБА_7 про дачу згоди на проведення огляду її господарства від 10.01.2018 року;
-протоколом огляду від 10.01.2018 року території господарства АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_7 з ілюстративною таблицею до нього, де, зі слів ОСОБА_16 та ОСОБА_17 вони спалили викрадену камеру відео спостереження;
-заявами потерпілого від 24.12.2017 року та від 10.01.2018 року про добровільне надання відеозапису з камер відеоспостереження з його господарства в с. Макарівка за ніч 24.12.2017 року ;
-протоколом огляду речей від 10.01.2018 року відеозаписів з камер: о 6:56:45 з*явились два силуети невідомих осіб чоловічої статі, які зовні схожі на неповнолітніх осіб. О 06:57 одна з цих осіб потягнулась до відеокамери і зображення зникло;
-постанова про визнання речовим доказом відеофайлів та передачу його на зберігання у матеріали кримінального провадження від 10.01.2018 року;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за матеріалами відеозапису від 11.01.2018 року: свідок ОСОБА_14 впізнала малолітнього ОСОБА_18 ;
-постановою про призначення судово-товарознавчої експертизи від 04.01.2018 року;
-висновком експерта № 12-4/13 від 01.02.2018 року про те, що ринкова вартість камери відео спостереження, яка викрадена у потерпілого могла становити 653,13 грн.;
-протоколом слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 від 09.02.2018 року, в ході якого він розказав та показав, як вчинили крадіжку.
Обставиною, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття, вчинення злочину у неповнолітньому віці.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого у ході судового слідства не виявлено.

Обираючи покарання обвинуваченому у відповідності до ст.65 КК України, яке буде необхідним і достатнім для виправлення і попередження нових злочинів, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, які кримінальним законом віднесено до категорії тяжких, особу обвинуваченого, який є неповнолітнім, раніше не судимий, по місцю проживання характеризується негативно, як особа, неодноразово замічена у крадіжках майна приватного сектору, по місцю навчання - позитивно. Виховувався у неповній сім`ї. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов життя сім`ї від 04.01.2018 року, будинок, у якому проживає неповнолітній має одну житлову кімнату, а батьки на даний час не виконують свої обов`язки по вихованню та утриманню дітей.

Відповідно до досудової доповіді, отриманої судом від органу пробації останній прийшов до висновку про можливість перевиховання підлітка без ізоляції від суспільства за умови покладення на нього обов`язків з`являтися до органу пробації, повідомляти цей орган про зміну місця роботи, навчання, проживання.

Враховуючи викладене суд вважає, що виправлення неповнолітнього можливе без його ізоляції від суспільства, тому йому слід обрати міру покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ст. 185 ч.3 КК України, а також застосувати щодо призначеного покарання норму ст. 75, 104 КК України - звільнення від відбування покарання з випробовуванням. З покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що може забезпечити належну мотивацію неповнолітнього щодо утримання від скоєння повторних злочинів.

Міра запобіжного заходу відносно обвинуваченого не обиралась.

Долю речових доказів слід вирішити згідно ст.100 КПК України.

У відповідності до ч.2 ст.124 КПК України, з неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 слід стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта (вартість судово-товарознавчої експертизи- 286 грн.), а за відсутності у ОСОБА_8 в достатній кількості відповідних коштів чи майна, стягнути зазначену суму на користь держави з його законного представника ОСОБА_7 .

Керуючись ст. 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробовуванням і призначити іспитовий строк 1 рік.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки:
?періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
?повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця роботи, начання, проживання.
Стягнути із неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта (вартість судово-товарознавчої експертизи - 286 грн.), а за відсутності у ОСОБА_8 в достатній кількості відповідних коштів чи майна, стягнути зазначену суму на користь держави з його законного представника ОСОБА_7 .

Речові докази, відео файли із записами з камер відео спостереження, залишити зберігати у матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження, якщо його не скасовано, після прийняття рішення Апеляційним судом Київської області.
Суддя