Справа № 199/7057/17
В И Р О К
іменем України
06 грудня 2017 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

За участі прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002203, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Тернівка, Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, працюючого вантажником ТОВ «Продмаркетплюс», не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше не судимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
01 вересня 2017 року приблизно о 09 год. 20 хв. ОСОБА_7 , знаходячись у приміщенні холу Спеціалізованої школи № 134, розташованої по вул. Шолохова, б. 17, у м. Дніпрі, побачив раніше невідому йому потерпілу ОСОБА_5 , біля якої на підлозі стояла належна їй жіноча сумочка. В цей час у ОСОБА_7 раптово виник злочинний умисел, спрямований на викрадення майна, що належить ОСОБА_5 , а саме вказаної жіночої сумки із наявними в ній речами, реалізовуючи який він підійшов до потерпілої ОСОБА_5 зі сторони спини та, діючи таємно, повторно, із корисливих мотивів, з метою неправомірного збагачення, підняв з підлоги належну останній жіночу сумку прямокутної форми з двома ручками, вироблену зі шкіри чорного кольору, в якій знаходились ключі від замків вхідних дверей квартири потерпілої, що матеріальної цінності для потерпілої не становить, та мобільні телефони «iPhone5S», вартістю 3980 грн., і «Nokia Е-66», вартістю 500 грн.
Після цього ОСОБА_7 , доводячи свій злочинний намір до кінця, утримуючи викрадену у ОСОБА_5 жіночу сумку з майном, що знаходилось в середині, в руках, попрямував у напрямку виходу з приміщення школи, але був помічений потерпілою ОСОБА_5 , яка виявила зникнення свого майна та виказала вимогу про його повернення. Почувши крики потерпілої, ОСОБА_7 , зрозумівши, що його дії стали очевидними для потерпілої і оточуючих, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів та з метою неправомірного збагачення, завершуючи реалізацію свого злочинного умислу, для того щоб уникнути затримання прискорив крок та почав тікати, утримуючи при собі викрадену у ОСОБА_5 жіночу сумку, в якій знаходилось майно загальною вартістю 4480 грн., у напрямку виходу з приміщення Спеціалізованої школи № 134, що розташована по вул. Шолохова, б. 17, м. Дніпра, де був разом із викраденим майном затриманий ОСОБА_8 , який запобіг злочинним діям ОСОБА_7 , внаслідок чого останній не зміг довести злочинний намір до кінця з причин, які не залежали від його волі.
ОСОБА_7 в судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення за обставин, викладених вище, визнав повністю, та показав, що він притягується до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 186 КК України за діяння, які були ним вчинені 03 липня 2017 року. Кримінальне провадження перебуває на розгляді в Жовтневому районному суді міста Дніпропетровська, вироку по справі на цей час не має. 01 вересня 2017 року близько 09-20 години він проходив повз школу № 134 по вул. Шолохова, б. 17 м. Дніпра, та вирішив зайти всередину. В холі він побачив потерпілу, яка стояла до нього спиною, і поряд з якою стояла на підлозі жіноча сімка. В цей час він вирішив вкрасти у потерпілої сумку, оскільки сподівався, що та зайнята спілкуванням з іншими людьми і не помітить його дії. Для цього він підійшов до потерпілої зі спини та таємно підняв з підлоги жіночу сумку. Після цього притиснув руками сумку до себе і спокійним кроком попрямував до виходу із школи. Через декілька метрів він почув позаду крики, зрозумів, що факт крадіжки був помічений потерпілою, і, прискоривши крок, побіг в бік виходу із школи. Він встиг зробити декілька кроків, коли чоловік потерпілої збив його з ніг і потім разом з іншими чоловіками утримував його до прибуття поліції. З вартістю викраденого майна згоден. У вчиненому розкаюється та просить суворо його не карати.

Крім повного визнання своєї вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні, та підтвердження його фактичних обставин, винуватість ОСОБА_7 повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Потерпіла ОСОБА_5 показала суду, що 01 вересня 2017 року разом з чоловіком ОСОБА_8 привела дитину до 134-ї школи на свято першого дзвоника. Оскільки на вулиці йшов дощ, батьки чекали в холі школи, а діти були в актовому залі. Вона стояла в холі разом з іншими батьками і спілкувалася з ними. Оскільки в руках у неї було багато речей, вона свою сумку прямокутної форми з двома ручками, вироблену зі шкіри чорного кольору з золотистими вставками, поставила на підлогу біля ніг. В сумці знаходилися ключі і два належні їй мобільні телефони: «iPhone5S» та «Nokia Е-66». В якийсь момент вона побачила, що сумка зникла, повернулася назад, і побачила, як молодий чоловік, як потім з`ясувалося обвинувачений ОСОБА_7 , на відстані близько 2-х метрів від неї прямує в бік виходу із школи, утримуючи її сумку перед собою. Вона зробила декілька кроків за обвинуваченим, а потім побачила, що її чоловік знаходиться між обвинуваченим та виходом із школи, та почала кричати, про те, що в неї вкрали сумку і кликати чоловіка. Після її криків обвинувачений почав бігти і встиг зробити близько 15 кроків, коли її чоловік збив обвинуваченого з ніг, і потім з іншими чоловіками утримував до прибуття поліції. Сумку з ключами та мобільними телефонами їй повернули. Всі ці події відбувалися близько 09:20 год.
Під час допиту в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що 01 вересня 2017 року він разом з дружиною ОСОБА_5 привів дитину на свято першого дзвоника до 134-ї школи, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 . В проміжок часу з 09:00 год. до 09:30 год. він стояв всередині школи ближче до виходу, фотографував, а дружина стояла далі в холі. В якийсь момент він почув крик дружини, котра кричала, що в неї вкрали сумку, та побачив молодого хлопця, як потім з`ясувалося обвинуваченого ОСОБА_7 , який біг в бік виходу і тримав перед собою, притискаючи руками до грудей, сумку його дружини. В полі його зору обвинувачений встиг пробігти від двох до чотирьох кроків, після цього він збив обвинуваченого з ніг. Обвинувачений впав на підлогу і він, за допомогою інших чоловіків, утримував обвинуваченого до прибуття поліції.
Протоколом огляду місця події від 01 вересня 2017 року, встановлено, що в приміщенні с/ш АДРЕСА_4 знаходиться ОСОБА_5 , яка надала працівникам поліції свою жіночу сумку з двома ручками, вироблені із матеріалу, схожого на шкіру, чорного кольору, в середині якої знаходились речі, а саме: ключі, мобільні телефони «iPhone5S» та «Nokia Е-66».
Зазначена жіноча сумка, ключі та два мобільні телефони постановою слідчого від 01 вересня 2017 року визнані речовими та повернуті на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 .
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання, 01 вересня 2017 року потерпіла ОСОБА_5 з чотирьох пред`явлених для впізнання осіб за зростом, волоссям, зачіскою, формою носу, очей та одягом впізнала ОСОБА_7 як такого, що намагався здійснити грабіж її майна 01 вересня 2017 року.

За протоколом пред`явлення особи для впізнання, 01 вересня 2017 року свідок ОСОБА_8 з чотирьох пред`явлених для впізнання осіб за формою вух та носу, зачісці та одягом впізнав ОСОБА_7 як такого, що намагався здійснити грабіж майна його дружини ОСОБА_5 01 вересня 2017 року.

Вартість майна, яке було предметом злочинних посягань, доведена висновком судово-товарознавчої експертизи № 3171 від 27 вересня 2017 року, за яким ринкова вартість мобільних телефонів, бувших у використанні, станом на 01 вересня 2017 року становить «iPhone 5s» - 3980 грн. 00 коп., «Nokia E-66» - 500 грн. 00 коп.
Надаючи кримінально-правову оцінку діянням обвинуваченого, суд враховує роз`яснення, викладені у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», за якими дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж.
Також суд враховує роз`яснення, викладені у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04 червня 2010 року «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», за якими для повторності не має значення, чи було особу засуджено за раніше вчинений злочин.
До матеріалів кримінального провадження долучено копію обвинувального акту, кримінальне провадження на підставі якого не цей час здійснюється Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська і за яким ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні 03 липня 2017 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України.
Оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримане прокурором, повністю доведена, і кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 186 КК України як закінчений замах на повторне відкрите викрадення чужого майна (грабіж), оскільки обвинувачений, діючи з прямим умислом, здійснив усі дії, які вважав необхідними для доведення до кінця злочину, який був розпочатий як таємне викрадення чужого майна, але виявлений потерпілою і, незважаючи на це, продовжений обвинуваченим з метою заволодіння майном, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Визначаючи покарання ОСОБА_7 суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, є умисним злочином, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості наслідків правопорушення, вартість майна, що було предметом злочинних посягань, та його значимість для потерпілої, причини, з яких злочин не було доведено до кінця, той факт, що викрадене майно повернуто потерпілій, відомості про особу обвинуваченого.

Останній є особою, раніше не судимою, як особистість характеризується виключно позитивно, має постійне джерело доходу, мав статус дитини-сироти, оскільки втратив батьків і виховувався бабусею, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 суд визнає щиросердне каяття та активне сприяння встановленню обставин кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки підстави для призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, судом не встановлені.

При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

З огляду на зазначене, враховуючі вищевказані обставини вчинення кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, позитивну характеристику його особи, суд вважає, що наявні підстави для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України і таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення і досягнення інших цілей покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою згідно вимог ч. 1 ст. 377 КПК України підлягає заміні на особисте зобов`язання.

На підставі ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 190 грн.

Питання речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 374 КПК України,

П Р И С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нове кримінальне правопорушення та виконає покладені на нього згідно ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 замінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його з під варти негайно, з покладенням на нього обов`язків протягом строку дії запобіжного заходу не відлучатися із м. Дніпро без дозволу суду та повідомляти суд про зміну свого місця проживання, зобов`язавши ОСОБА_7 прибувати за кожною вимогою до суду.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 190 (сто дев`яносто) гривень.

Речові докази: жіночу сумочку, ключі, мобільні телефон «IPhone 5s» та «Nokia E-66», передані на відповідальне зберігання ОСОБА_5 - залишити останній.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою з дня вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.
Головуючий:

06.12.2017