Провадження № 1-кс/331/3955/2017
ЄУН 331/7305/17

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.10.2017 року м. Запоріжжя

В обґрунтування вищезазначеного клопотання зазначено, що 23.10.2017 приблизно о 16.34 працівниками патрульної поліції, біля будинку 1 по вул. Фортечна в м. Запоріжжя, зупинено громадянина ОСОБА_5 , у якого під час огляду місця події було виявлено та вилучено зіп-пакет з речовиною зеленого кольору рослинного походження, зовні схожу на наркотичний засіб.
Відповідно до ч.1 ст.237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей відносно обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщень, речей та документів.
Згідно ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Таким чином, є достатні підстави вважати, що майно, яке було вилучене під час проведення огляду зіп-пакета з речовиною зеленого кольору рослинного походження, зовні схожу на наркотичний засіб є предметом кримінального правопорушення та має значення для кримінального провадження.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, виникла необхідність у накладенні арешту на майно ОСОБА_5 .
Слідчий в судовому засіданні клопотання про арешт майна підтримав.
Розглянувши матеріали клопотання та надані матеріали, слідчий суддя, приходить до висновку, що з метою забезпечення арешту майна, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може бути розглянуто без повідомлення інших осіб.
Слідчий суддя, розглянувши матеріали клопотання та кримінального провадження, вислухавши думку слідчого, приходить до наступного.
Відповідно до протоколу огляду від 23.10.2017 року, було виявлено та вилучено зіп-пакет з речовиною зеленого кольору рослинного походження, зовні схожу на наркотичний засіб у ОСОБА_5 .
Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи те, що вилучене майно носить на собі сліди кримінального правопорушення, інші предмети застосовані для вчинення правопорушення, та інші речі й предмети, що зберегли або могли зберегти на собі сліди злочину, а отже згідно ч. 2 ст. 167 КПК України може бути тимчасово вилученим, та згідно ст. 170 КПК України підлягає арешту.
Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, а також те, що незастосування арешту майна, може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 16, 21, 93, 98-100, 131, 132, 167, 170-174 КПК України, -
Накласти арешт на майно, яке було вилучено 23.10.2017 під час проведення огляду ділянки місцевості, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: зіп-пакет з речовиною зеленого кольору рослинного походження, зовні схожу на наркотичний засіб.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти діб з дня її винесення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді клопотання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1