Справа № 740/3447/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/205/2018
Категорія - ч.2 ст. 125 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 лютого 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000643,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16 листопада 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 125 КК України до 200 (двохсот) годин громадський робіт.

На підставі ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнений від відбування призначеного покарання.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь бюджету Ніжинської місцевої ради в інтересах Комунального лікувально-профілактичного закладу «Ніжинська центральна міська лікарня ім. М.Галицького» 584 грн. 83 коп. в рахунок відшкодування витрат понесених на лікування ОСОБА_7 .

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 1545 грн. 63 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 10 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 1000 грн. витрат понесених потерпілою на правову допомогу.

Як установив суд, 24.04.2016 року близько 19 години, ОСОБА_6 , біля квартири за адресом: АДРЕСА_2 , під час сварки, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_7 , маючи прямий умисел на спричинення тілесного ушкодження, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та доводячи свої наміри до кінця, передбачаючи наслідки у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій та бажаючи їх настання, умисно завдав ОСОБА_7 один удар кулаком правої руки в ліву скроню, чим заподіяв тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, синця та забою м`яких тканин обличчя, які згідно висновку комісійної експертизи відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Після чого завдав один удар кулаком в спину, внаслідок чого ОСОБА_7 не втримавшись на нога, впала на правий бік та отримала тілесне ушкодження у вигляді синця правого плеча, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень без розладу здоров`я.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду змінити в частині стягнення витрат на користь потерпілої за надання правової допомоги та зменшити суму моральної шкоди.

Аргументує тим, що потерпіла не надала доказів, понесених витрат на правову допомогу під час складання позовної заяви.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд не врахував, що він не працює. Конфлікт був спровокований потерпілою та її оточенням, не надано критичної оцінки протиправним діям ОСОБА_7 , саме з яких і розпочався конфлікт. Вважає, що на рішення суду вплинули показання його дружини ОСОБА_9 , яка надавала саме ті показання, що були вигідні потерпілій, оскільки свідок повернулась до свого колишнього чоловіка, з яким виховує сина.

Надання доказів на підтвердження вартості понесених витрат, є обов`язком, а не правом потерпілої, а відсутність таких доказів виключає можливість задоволення позовних вимог в цій частині.

Потерпіла ОСОБА_7 , не погодившись з доводами апеляційної скарги подала заперечення, в яких зазначає, що вартість послуг визначена в договорі і не потребує додаткових документів таких як квитанція. Розмір моральної шкоди залежав від ступеня її фізичних та моральних страждань, а не від того, що дружина ОСОБА_6 повернулась до першого чоловіка, її сина.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого, який підтримав свою апеляційну скаргу, потерпілу та прокурора, які заперечували проти доводів сторони захисту, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу обвинуваченого задовольнити частково.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 в умисному заподіянні потерпілій ОСОБА_7 , легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, відповідають фактичним обставинам справи, зібраним та перевіреним під час судового засідання доказам і в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому в цій частині вирок суду не перевіряється.

Відповідно до ч.2 ст.120 КПК України, витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, несе відповідно потерпілий.

У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого усі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

На підтвердження витрат з надання послуг адвокатом, потерпіла ОСОБА_7 надала договір від 14 вересня 2017 року з адвокатом ОСОБА_10 , який своїм підписом в договорі підтвердив прийняття оплати за надання послуг, в момент підписання договору в сумі 1000 грн.( а. с. 19).

Адвокат складав позовну заяву для потерпілої, має свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю, завірене належним чином, і у суду першої інстанції не було жодних підстав не вірити цим документам.

Розмір оплати адвоката за складання позовної заяви, не перевищує межі надання таких послуг іншими адвокатами і не потребує надання розрахунку по годинах, що характерне при оплаті юридичної допомоги за участь адвоката при проведенні процесуальних дій чи під час судового розгляду справи.

Адвокат, який практикує самостійно, не входить до складу об`єднання адвокатів, не веде касових книжок та не видає розрахункових документів.

Визначаючи розмір моральної шкоди суд першої інстанції врахував характер та обставини заподіяння тілесних ушкоджень, їх характер глибину фізичних та психологічних страждань, яких зазнала потерпіла, проте не звернув уваги на принципи співрозмірності та розумності розміру моральної шкоди.

Зазначаючи про провокацію конфлікту, обвинувачений замовчує, що він намагався вторгнутись в чужу квартиру, вимагаючи повернення малолітньої дитини своєї дружини від батька дитини. На зауваження жінки старшої за віком, почекати, щоб була можливість одягнути дитину, ОСОБА_6 завдав кулаком удару у скроню, а потім штовхнув потерпілу, яка отримала тілесні ушкодження, через які перебувала на стаціонарному лікуванні, зазнала фізичного болю, моральних переживань, потребувала додаткових зусиль для відновлення попереднього стану здоров`я, понесла витрати на придбання ліків 1545 грн. 63 коп.

Посилання обвинуваченого на Європейську Конвенцію з прав людини та на практику Європейського суду щодо пропорційності відповідальності обвинуваченого, щоб не допустити особистий надмірний тягар для особи, повинні застосовуватися і при покладенні матеріальної відповідальності на особу.

Потерпіла одержала легкого ступеня тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, перебувала на стаціонарному лікуванні сім днів, на що витратила півтори тисячі гривень. З урахуванням тривалості розладу здоров`я, а відповідно глибини фізичних страждань та моральних переживань, розмір моральної шкоди необхідно зменшити до п`яти тисяч гривень.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 408, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16 листопада 2017 року щодо ОСОБА_6 в частині стягнення моральної шкоди змінити.

Зменшити суму відшкодування моральної шкоди, стягнувши з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_7 п`ять тисяч гривень на відшкодування моральної шкоди.

В решті цей же вирок залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13