АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

21 грудня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01 грудня 2017 року,

за участю прокурора ОСОБА_7
захисника адвоката ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 01 грудня 2017 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000870 від 29.03.2016 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. ч. 1, 2 ст. 366, ч. 2 ст. 210, ч. 1 ст. 205 КК України, було задоволено клопотання детектива Національного бюро Першого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 , погоджене із начальником шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно, яке було вилучено під час обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою : АДРЕСА_1 , а саме:
- тримач від SIM-карти «Київстар» № НОМЕР_1 ;
- тримач від SIM-карти «Lifecell» № НОМЕР_2 ;
- тримач від SIM-карти «МТС Україна» № НОМЕР_3 ;
- мобільний телефон «Nokia RM-1134» ІМЕІ НОМЕР_4 із SIM карткою Lifecell № НОМЕР_5 ; j
- мобільний телефон «Nokia RM-1134» ІМЕІ НОМЕР_6 із SIM карткою Lifecell № НОМЕР_7 ; j
- мобільний телефон Sony D 6603 ІМЕІ НОМЕР_8 із SIM карткою «Київстар» № НОМЕР_9 ;
- мобільний телефон «Nokia RM-1133» ІМЕІ 1 : НОМЕР_10 , ІМЕІ 2 : НОМЕР_11 без сім-карт; ,
- мобільний телефон Samsung Galaxy J 7 SM-J70011 ІМЕІ 1: НОМЕР_12 , ІМЕІ 2: НОМЕР_13 , із SIM карткою № НОМЕР_14 ;
- жорсткий диск комп`ютера «Toshiba» s/n 836 GBT2XNSWK7 1,0 Tb;
- ноутбук Lenovo G 500, model 20236, s/n CB28141286;
- картку для виплат ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_15 ;
- картку «Сбербанк» на ім`я ОСОБА_10 № НОМЕР_16 ;
- квитанцію ПАТ КБ «Приватбанк» від 14.11.17 на ім`я ОСОБА_11 ;
- рахунок ТОВ «Інтернаціональні телекомунікації» №3385694/50327014 від 01.02.2017 на ім`я ОСОБА_11 з фіскальним чеком;
- рахунок-замовлення №1/3385694 на ім`я ОСОБА_12 з абонентським номером НОМЕР_17 ;
- додаткову угоду №1 від 30.01.17 між ОСОБА_12 як директора ТОВ «Атлант компані» та AT «Укрсіббанк» із заявою на 2-х аркушах;
- два аркуші паперу формату А 4 з таблицями від 06.04.2017 та від 10.04.2017;
- щоденник темно-синього кольору з рукописними записами;
- пакет із гумками для грошей «Economix» 500 грам:
- полімерну оболонку від печатки ТОВ «Меркс Інтеріо» () без самої печатки;
- переносний накопичувач SP Armor 1 TB № -010TA30-SE.

Згідно ухвали суду, слідчий суддя дійшов висновку, що є необхідність у забезпеченні кримінального провадження, як арешт зазначеного майна, переслідуючи мету його збереження, як речових доказів, а відтак клопотання підлягає задоволенню.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції адвокат ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати повністю ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01 листопада 2017 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000870.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги посилається на те, що ухвала слідчого судді є безпідставною, необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам КПК України, внаслідок чого підлягає скасуванню.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги, вказує на те, що слідчим суддею не прийнято до уваги той факт, що сторона обвинувачення в клопотанні про арешт майна не навела фактичних даних, які дають право стверджувати, що підозрюваний ОСОБА_6 або інші особи будуть вчиняти дії направлені на приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, вилученого 15.11.2017 року в ході обшуку.

Зазначає про те, що органом досудового розслідування не отримано дані, які вказують на те, що вилучені речі і документи у відповідності до ст. 98 КПК України є речовими доказами, оскільки не надано фактичних даних, що вказані речі і документи були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Звертає увагу на те, що детектив не зміг навести наявність обґрунтованої підозри, а також в матеріалах наданих останнім до суду відсутні докази вини ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів справи, Національним антикорупційним бюро України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000870 від 29.03.2016 року, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою Генеральної прокуратури України за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч.ч. 1, 2 ст. 366, ч. 2 ст. 210, ч. 1 ст. 205 КК України за фактами розтрати грошових коштів Державного бюджету України, вчиненого в особливо великих розмірах, зловживання службовим становище, службового підроблення та нецільового використання бюджетних коштів.

В ході досудового слідства встановлено, що ОСОБА_13 , перебуваючи на посаді начальника управління будівництва Департаменту ресурсного забезпечення Адміністрації Державної прикордонної служби України, діючи умисно, із корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, протягом березня-травня 2015 року вступив з начальником 1 окремого відділу капітального будівництва ДПСУ ОСОБА_14 в попередню злочинну змову, спрямовану на заволодіння коштами Державного бюджету України, які були виділені Кабінетом Міністрів України згідно Розпорядження від 14.05.2015 № 439-р для реалізації Плану заходів з інженерно-технічного облаштування українсько-російського державного кордону, територій, прилеглих до районів проведення антитерористичної операції та Автономної Республіки Крим, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем та перерахування їх на рахунки заздалегідь підібраних за власним розсудом господарських товариств та підприємств, залученими для виконання цих робіт - ДП «Чернігівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», ТОВ «Агентство захисту інформації», ТОВ «Будцентр Витязь».

Керівниками зазначених господарських товариств та підприємств - ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , за домовленістю з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , за наслідками проведення будівельних робіт протягом листопада 2015 року - травня 2016 року складались та підписувались акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2В, до яких вносились відомості, які не відповідають дійсності, зокрема щодо фактично виконаних обсягів робіт, при цьому частина робіт, включених до Актів, виконана не була, а підлеглі ОСОБА_13 та ОСОБА_14 особи, визначені здійснювати технічний нагляд за будівництвом об`єктів, зокрема старший офіцер виробничо-технічного відділення 1 ОВКБ ДПСУ ОСОБА_18 за попередньою змовою з останніми підтверджував своїм підписом обсяги нібито виконаних будівельних робіт, які насправді виконані не були.

В подальшому начальником 1 ОВКБ ДПСУ ОСОБА_14 , як розпорядником коштів, за домовленістю із ОСОБА_13 , підписувались акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2В із внесеними до них недостовірними відомостями щодо обсягів фактично виконаних робіт, та платіжні доручення про перерахування коштів на рахунки зазначених господарських товариств та підприємств, а їх керівниками - ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 частина отриманих від 1 ОВКБ ДПСУ грошових коштів через налагоджену схему конвертації безготівкових коштів у готівку із залученням заздалегідь підібраних особисто ОСОБА_13 та ОСОБА_14 субпідрядних господарських товариств, зокрема ТОВ «Кіт-Трейд», розкрадалась та розподілялась між співучасниками злочинної схеми - ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , що надало змогу останнім заволодіти грошовими коштами Державного бюджету України, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, в особливо великих розмірах та спричинити Державному бюджету України збитки на загальну суму 16 688 496,31 грн., що в шістсот і більше разів перевищувала неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину та становила особливо великий розмір.

08.08.2017 ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_22 затримано у поряду п. 3 ч. 1 ст. 208 КПК України.

09.08.2017 ОСОБА_13 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 210 КК України.

09.08.2017 ОСОБА_14 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 210 КК України.

09.08.2017 ОСОБА_18 ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

09.08.2017 ОСОБА_22 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

Під час розслідування встановлено, що ДП «Чернігівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», ТОВ «Будцентр Витязь», ТОВ «Агенство захисту інформації» грошові кошти за виконання робіт з інженерно-технічного облаштування кордону на ділянці шифр «388-21-15-4» були перераховані в тому числі на рахунки ТОВ «Кіт-Трейд», , адреса реєстрації: м. Київ, вул. Зоологічна 4А, офіс 139, яким повинні були фактично й виконуватись роботи з інженерно-технічного облаштування кордону.

Проте, як вбачається з Акту ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності 1 окремого відділу капітального будівництва Державної прикордонної служби України від 31.03.2016 № 07-30/394, фактичне місцезнаходження ТОВ «Кіт-Трейд» не встановлено та виконання робіт ТОВ «Кіт-Трейд» документально не підтверджено.

Згідно, інформації, наданої ДФС України, будь-яких працівників, окрім директора ОСОБА_23 , ТОВ «Кіт-Трейд» не має, у зв`язку з чим об`єктивно виконати роботи з інженерно-технічного облаштування державного кордону не могло, що дає підстави вважати, що ТОВ «Кіт-Трейд» є фіктивним підприємством та будь-яких робіт з облаштування державного кордону не виконувало.

На користь цього також свідчать відомості, отримані під час допиту в якості свідка ОСОБА_24 , яка зазначена в якості першого директора ТОВ «Кіт-Трейд». Проте останній про діяльність ТОВ «Кіт-Трейд» нічого не відомо, вона працює прибиральницею, таке підприємство їй не знайомо та повноваження керівника ТОВ «Кіт-Трейд» вона не здійснювала, печатки підприємства не мала, в квітні 2015 року видала довіреність незнайомому чоловіку на здійснення дій від свого імені, за що отримала 500 гривень.

Слід звернути увагу, що директор ТОВ «Кіт-Трейд», відповідно до відомостей ДФС, не отримував у період з 2015 до 2016 року дохід від юридичної особи, керівником якої він перебуває.

Водночас, досудовим слідством встановлено, що частина грошових коштів отриманих ТОВ «Кіт-трейд» від ТОВ «Будцентр Витязь» у якості оплати робіт з інженерно-технічного облаштування українсько-російського державного кордону у 2015-2016 рр. у подальшому перераховувались з власного банківського рахунку на банківські рахунки ТОВ «Культекс», ТОВ «Укр Трейд Альянс», ТОВ «Глорі компані», ТОВ «Квестор+», ТОВ «Дайрес».

Викликає сумнів підстави перерахування коштів на рахунки ТОВ «Культекс», ТОВ «Укр Трейд Альянс», ТОВ «Глорі компані», ТОВ «Квестор+», ТОВ «Дайрес», з огляду на те що вказані підприємства податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) за період з 2 кв. 2015 р. по 2 кв. 2016 р. до контролюючих органів не подавали. Також на користь цього свідчить той факт, що керівники вказаних господарських товариств, відповідно до відомостей ДФС, не отримували у період з 2015 до 2016 року доходи від юридичних осіб директорами, яких вони перебували.

Слід звернути увагу на ту обставину, що подання податкової звітності ТОВ «Культекс», ТОВ «Укр Трейд Альянс», ТОВ «Глорі компані», ТОВ «Квестор+», ТОВ «Дайрес» відбувалось з використанням спільних ІР-адрес, що може вказувати на фактичний контроль господарської діяльністю пов`язаними між собою особами. Також, на користь цього вказують докази здобуті за результатом обшуку у приміщенні, з якого відбувалось подання податкової звітності ТОВ «Кіт-трейд» до органів ДФС України, а саме, серед іншого, відшукані податкові накладні ТОВ «Дайрес», ТОВ «Квестор+», ТОВ «Глорі компані», листування з приводу здійснення господарських операцій ТОВ «Кіт-трейд» з вказаними юридичними особами.

У свою чергу досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_25 та ОСОБА_26 виконуючи функції фактичних представників та володільців ТОВ «Кіт-трейд» приймали участь у оперативному управлінні господарською діяльністю товариства, комунікації з службовими особами генпідрядних організацій, взаєморозрахунках з ТОВ «Будцентр Витязь», а також отриманні готівкових коштів за виконані об`єми робіт з інженерно-технічного облаштування українсько-російського державного кордону.

Вказані факти дають об`єктивні підстави вважати, що ОСОБА_25 та ОСОБА_26 є одними з фактичних бенефіціарів ТОВ «Кіт-Трейд», а ОСОБА_23 фактично не приймав участь у прийнятті рішень з управління господарською діяльністю товариства.

Таким чином, під час здійснення розслідування у зазначеному кримінальному провадженні органом досудового розслідування викрито злочинну схему по заволодінню грошовими коштами Державного бюджету України, виділеними для інженерно-технічного облаштування українсько-російського державного кордону, в якій беруть участь службові особи Державної прикордонної служби України - 1 окремого відділу капітального будівництва та Управління будівництва Державної прикордонної служби України, та комерційних підприємств - ТОВ «Будцентр Витязь», ТОВ «АЗІ», ДП «Чернігівоблавтодор» ПАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», які використовуючи фіктивні підприємства, зокрема ТОВ «Кіт-Трейд», шляхом перерахування коштів на їх рахунки та конвертації у готівкові кошти, заволодівають коштами Державного бюджету України, виділеними на вказані цілі, складаючи та підписуючи при цьому документи, що містять недостовірні відомості щодо виконаних будівельних робіт на державному кордоні України.

Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні 15.11.2017 року, на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_27 від 23.10.2017, проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході проведення обшуку за вказаною адресою, виявлено та вилучено речі та документи, перелік яких зазначений у протоколі.

16.11.2017 року вказані речі вилучені під час проведення обшуку за вказаною адресою оглянуті та постановою детектива Національного бюро Першого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного Підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 від 16.11.2017, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000870 від 29.03.2016 року.

17.11.2017 року детектив Національного бюро Першого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 , за погодженням із начальником шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучено під час обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою : АДРЕСА_1 , а саме:
- тримач від SIM-карти «Київстар» № НОМЕР_1 ;
- тримач від SIM-карти «Lifecell» № НОМЕР_2 ;
- тримач від SIM-карти «МТС Україна» № НОМЕР_3 ;
- мобільний телефон «Nokia RM-1134» ІМЕІ НОМЕР_4 із SIM карткою Lifecell № НОМЕР_5 ; j
- мобільний телефон «Nokia RM-1134» ІМЕІ НОМЕР_6 із SIM карткою Lifecell № НОМЕР_7 ; j
- мобільний телефон Sony D 6603 ІМЕІ НОМЕР_8 із SIM карткою «Київстар» № НОМЕР_9 ;
- мобільний телефон «Nokia RM-1133» ІМЕІ 1 : НОМЕР_10 , ІМЕІ 2 : НОМЕР_11 без сім-карт; ,
- мобільний телефон Samsung Galaxy J 7 SM-J70011 ІМЕІ 1: НОМЕР_12 , ІМЕІ 2: НОМЕР_13 , із SIM карткою № НОМЕР_14 ;
- жорсткий диск комп`ютера «Toshiba» s/n 836 GBT2XNSWK7 1,0 Tb;
- ноутбук Lenovo G 500, model 20236, s/n CB28141286;
- картку для виплат ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_15 ;
- картку «Сбербанк» на ім`я ОСОБА_10 № НОМЕР_16 ;
- квитанцію ПАТ КБ «Приватбанк» від 14.11.17 на ім`я ОСОБА_11 ;
- рахунок ТОВ «Інтернаціональні телекомунікації» №3385694/50327014 від 01.02.2017 на ім`я ОСОБА_11 з фіскальним чеком;
- рахунок-замовлення №1/3385694 на ім`я ОСОБА_12 з абонентським номером НОМЕР_17 ;
- додаткову угоду №1 від 30.01.17 між ОСОБА_12 як директора ТОВ «Атлант компані» та AT «Укрсіббанк» із заявою на 2-х аркушах;
- два аркуші паперу формату А 4 з таблицями від 06.04.2017 та від 10.04.2017;
- щоденник темно-синього кольору з рукописними записами;
- пакет із гумками для грошей «Economix» 500 грам:
- полімерну оболонку від печатки ТОВ «Меркс Інтеріо» () без самої печатки;
- переносний накопичувач SP Armor 1 TB № -010TA30-SE.

01.12.2017 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва клопотання детектива було задоволено.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи детектива та думку представника власника майна, досліджені матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, є законним та обґрунтованим, а тому, як вважає колегія суддів, підлягає залишенню без змін.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя вірно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно на яке детектив просить накласти арешт відповідає вимогам ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки є речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні детектива.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке детектив просить накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання детектива та накладення арешту на вказане майно, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вилучені в ході проведення обшуку речі можуть зникнути або можуть бути приховувані, пошкоджені, зіпсовані, знищені, перетворені, відчужені.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагали вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень прав власника майна та необґрунтованого обмеження прав власності не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_6 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 01 грудня 2017 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000870 від 29.03.2016 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. ч. 1, 2 ст. 366, ч. 2 ст. 210, ч. 1 ст. 205 КК України, якою було задоволено клопотання детектива Національного бюро Першого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 , погоджене із начальником шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно, яке було вилучено під час обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою : АДРЕСА_1 , а саме:
- тримач від SIM-карти «Київстар» № НОМЕР_1 ;
- тримач від SIM-карти «Lifecell» № НОМЕР_2 ;
- тримач від SIM-карти «МТС Україна» № НОМЕР_3 ;
- мобільний телефон «Nokia RM-1134» ІМЕІ НОМЕР_4 із SIM карткою Lifecell № НОМЕР_5 ; j
- мобільний телефон «Nokia RM-1134» ІМЕІ НОМЕР_6 із SIM карткою Lifecell № НОМЕР_7 ; j
- мобільний телефон Sony D 6603 ІМЕІ НОМЕР_8 із SIM карткою «Київстар» № НОМЕР_9 ;
- мобільний телефон «Nokia RM-1133» ІМЕІ 1 : НОМЕР_10 , ІМЕІ 2: НОМЕР_11 без сім-карт; ,
- мобільний телефон Samsung Galaxy J 7 SM-J70011 ІМЕІ 1: НОМЕР_12 , ІМЕІ 2: НОМЕР_13 , із SIM карткою № НОМЕР_14 ;
- жорсткий диск комп`ютера «Toshiba» s/n 836 GBT2XNSWK7 1,0 Tb;
- ноутбук Lenovo G 500, model 20236, s/n CB28141286;
- картку для виплат ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_15 ;
- картку «Сбербанк» на ім`я ОСОБА_10 № НОМЕР_16 ;
- квитанцію ПАТ КБ «Приватбанк» від 14.11.17 на ім`я ОСОБА_11 ;
- рахунок ТОВ «Інтернаціональні телекомунікації» №3385694/50327014 від 01.02.2017 на ім`я ОСОБА_11 з фіскальним чеком;
- рахунок-замовлення №1/3385694 на ім`я ОСОБА_12 з абонентським номером НОМЕР_17 ;
- додаткову угоду №1 від 30.01.17 між ОСОБА_12 як директора ТОВ «Атлант компані» та AT «Укрсіббанк» із заявою на 2-х аркушах;
- два аркуші паперу формату А 4 з таблицями від 06.04.2017 та від 10.04.2017;
- щоденник темно-синього кольору з рукописними записами;
- пакет із гумками для грошей «Economix» 500 грам:
- полімерну оболонку від печатки ТОВ «Меркс Інтеріо» () без самої печатки;
переносний накопичувач SP Armor 1 TB № -010TA30-SE залишити без змін.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_28 ОСОБА_29 ОСОБА_30 и б а к