Справа № 369/477/17
Провадження № 1-кп/369/358/18
В И Р О К
іменем України
12.04.18 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Куманівка Козятинського району Вінницької області, яка має неповну середню освіту, не одружена, позбавлена батьківських прав на підставі заочного рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09.07.2012, не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима, у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 190 КК України,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 заволоділа чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) та заволоділа чужим майном шляхом зловживання довірою, повторно, за наступних обставин.
7березня 2016 року приблизно о 19 год. 30 хв. ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел і корисливий мотив на заволодіння чужим майном з метою особистого збагачення шляхом обману та діючи з корисливих мотивів, під приводом необхідності зробити телефонний дзвінок попросила у ОСОБА_6 мобільний телефон марки «LenovoА3691» вартістю 1074 грн. з сім картками мобільних операторів «МТС» з номером НОМЕР_1 та «Київстар» з номером НОМЕР_2 , які для потерпілої матеріальної цінності не становлять. Отримавши таким способом доступ до телефону та не маючи на меті його повернути, ОСОБА_5 здійснила телефонний дзвінок, після чого телефон залишила у себе та зникла у невідомому напрямку.
В подальшому, ОСОБА_5 розпорядилася телефоном на власний розсуд, чим заподіяла ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 1074 грн.
Крім цього, 10 березня 2016 року приблизно о 01.00 год. ОСОБА_5 будучи в стані алкогольного сп`яніння перебуваючи неподалік площі Леніна в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, маючи умисел і корисливий мотив на заволодіння чужим майном з метою особистого збагачення шляхом обману та діючи з корисливих мотивів, повторно, під приводом необхідності зробити телефонний дзвінок попросила у ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Lenovo8860» ІМЕІ НОМЕР_3 вартістю 1675 грн. з сім картками мобільних операторів «Life» з номером НОМЕР_4 та «Київстар» з номером НОМЕР_5 , які для потерпілого матеріальної цінності не становлять. Отримавши таким способом доступ до телефону та не маючи на меті його повернути, ОСОБА_5 здійснила телефонний дзвінок, після чого телефон залишила у себе та зникла у невідомому напрямку.
В подальшому, ОСОБА_5 розпорядилася телефоном на власний розсуд, чим заподіяла ОСОБА_7 матеріального збитку на суму 1675 грн.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 винною себе у вчиненні інкримінованих їй злочинах визнала повністю, та показала суду, що за наведених в обвинуваченні обставин вчинила дані злочини, а саме: 07.03.2016 вона попросила у ОСОБА_6 телефон, щоб здійснити двінок знайомій, на що та погодилася. Отримавши телефон від потерпілої ОСОБА_6 , вона звяла телефон та не повернула. Крім цього, 10.03.2016 вона попросила у ОСОБА_7 телефон, щоб здійснити двінок знайомій, на що той погодився. Отримавши телефон від потерпілої ОСОБА_7 , вона звяла телефон та не повернула. Просила звільнити її з під варти. У вчиненому кається.
Суд визнає, що обвинувачена давала правдиві показання, які відповідають встановленим обставинам справи і ці фактичні обставини ніким не оспорюються.
Судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи які ніким не оспорюються на підставі положень ст. 349 КПК України.
Суд вважає, що органом досудового слідства дії обвинуваченої вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), та за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинення злочинів, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також те, що особі, яка вчинила злочини, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій за вчинення кожного злочину, суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій, судом не встановлено.
Враховуючи, що згідно ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, є злочином невеликої тяжкості, злочин передбачений ч. 2 ст. 190 КК України є злочином середньої тяжкості, враховуючи особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується посередньо, не одружена, не працює, на обліку у психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, ухилялися від явки до суду, у зв`язку з чим перебувала в розшуку, позбавлена батьківських прав на підставі заочного рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09.07.2012, суд вважає за необхідне призначити їй покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі в межах санкцій даної статті, та за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції даної статті, відповідно остаточне покарання призначити за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Враховуючи наведені вище дані про особу винної, яка розкаялася у вчиненому, раніше не судима, приймаючи до уваги інші встановлені обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченої без відбування покарання, та, відповідно, звільнити її від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, поклавши на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Цивільного позову по справі не заявлено.
Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченої.
Доля речових доказів вирішується у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368 - 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190 КК України та ч. 2 ст. 190 КК України і призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Остаточне покарання ОСОБА_5 призначити на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання з покладенням на неї обов`язків: прибувати до суду, прокурора за першою вимогою; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи. Звільнити з під варти в залі суду.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 527 (п`ятсот двадцять сім) грн. 76 коп. судових витрат за проведення судової експертизи.

Речові докази: мобільний телефон марки «Lenovo S860» ІМЕІ НОМЕР_3 та дві сім карти мобільних операторів «Лайф», «Київстар», які передані під розписку потерпілому ОСОБА_7 залишити у його користуванні.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1