Справа № 369/3305/18
Провадження №1-кс/369/984/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.03.2018 м. Київ
Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_3 на постанову про відмову в залученні до провадження в якості потерпілого в порядку ст. 303 КПК України ,

В С Т А Н О В И В:
Скаржник звернувся до суду із скаргою на постанову про відмову в залученні до провадження в якості потерпілого в порядку ст. 303 КПК України. Обґрунтовуючи вимоги скарги зазначив, що 23.03.2018р. скаржник у канцелярії Києво-Святошинського відділення поліції отримав Постанову старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_4 про відмову в залученні до провадження в якості потерпілого від 21.03.2018р. Дану постанову вважає невмотивованою та незаконною.
13.02.2018р. скаржник звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення до Головного управління Національної поліції в Київській області, яка була зареєстрована за № 494. Того ж дня його заяву було направлено до Києво-Святошинського відділу поліції за вихідним № 6081. У заяві я просив внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування за фактом вчинення злочинів, передбачених ст. 190 та ст. 358 КК України. Залучити ОСОБА_3 та його дочку ОСОБА_5 як потерпілих до кримінального провадження, але відомостей до ЄРДР ніхто не вносив.
23.02.2018р., скаржник звернувся зі скаргою до суду і суд 28.02.2018р. у справі №369/2089/18 скаргу задовольнив та зобов`язав уповноважену особу Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області внести відомості до ЄРДР у передбачений КПК України строк. Копію Ухвали 01.03.2018р. скаржник віддав в канцелярію Києво-Святошинського ВП, про що свідчить відмітка на заяві вх. № М-158. Але знову відомостей до ЄРДР ніхто не вносив.
06.03.2018р. скаржник звернувся до Києво-Святошинської місцевої прокуратури зі скаргою на бездіяльність К-Святошинської поліції, у прокуратурі повідомили, що приймуть міри. Але у Києво-Святошинській поліції знову відомостей до ЄРДР ніхто не вносив.
13.03.2013р. під час чергового візиту Києво-Святошинського ВП скаржнику повідомили, що нарешті внесли відомості до ЄРДР і що його справою займається старший слідчий ОСОБА_4 . Наступного дня від слідчого скаржник отримав Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження 0001629, у якому, окрім дати, практично немає ніяких відомостей. На запитання чому його та його дочку не визнано потерпілими та чому в правовій кваліфікації зазначена лише ч. 1 ст. 358 КК України, а ст. 190 не вказана - ст. слідчий ОСОБА_4 відповів, що не вважає заявників потерпілими і не бачить складу злочину передбаченого ст. 190 КК України.
19.03.2018р. ОСОБА_3 , подав заяву з проханням визнати його потерпілим у кримінальному провадженні вх. №2443, а його дочка ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали заяви про залучення їх як потерпілих до цього кримінального провадження вх. №№ 2442 та Г-209 відповідно, однак скаржнику було відмовлено в її задоволенні.Тому скаржник просив суд скасувати постанову про відмову в залученні його в якості потерпілого та зобов"язати слідчого визнати його потерпілим у кримінальному провадженні
Скаржник в судове засідання не з"явився, про дату судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Прокурор, слідчий в судове засідання не з`явилися, причин неявки суду не повідомили.

Суд,дослідивши матеріали скарги, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з наявних матеріалів, СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0001629 від 13.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.358 КК України.

19.03.2018 року ОСОБА_3 в межах кримінального провадження № 0001629 подав до СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області заяву про визнання потерпілим.

21.03.2018 року ОСОБА_3 , відмовлено у визнанні його потерпілим в межах кримінального провадження №0001629 від 13.03.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст.358 КК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Згідно ч.1 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого, його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язанні розглянути не пізніше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав, а відповідно до ч. 2 цієї ж статті слідчий зобов`язаний про результати розгляду повідомити особу , яка подала клопотання.

Враховуючи викладене, вважаю, що доводи скарги про наявність факту бездіяльності слідчого в частині винесення постанови про відмову в визнанні потерпілим, яка не обґрунтована та не мотивована, а містить лише формальні фрази, які не є підставами в відмові визнання особи потерпілим.

Згідно ч.1 ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до п.15 ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Вирішуючи вимоги скарги на засадах диспозитивності кримінального судочинства, вважаю, що доводи скарги про наявність бездіяльності слідчого знайшли підтвердження під час розгляду, доведені.

Таким чином, з поданих матеріалів вбачаються порушення прав скаржника, які підлягають відновленню у судовому порядку слідчим як особою, уповноваженою законодавством на вчинення відповідних процесуальних дій.

За таких обставин, заяву слід задовольнити частково, а постанову про відмову у визнанні потерпілим скасувати, як не обґрунтовану, зобов`язавши слідчого повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 та винести при цьому обґрунтовану та вмотивовану постанову на підставі чинного законодавства, про що у визначений строк повідомити заявника.

Керуючись ст.ст. 7-9, 303-307КПК України,

У Х В А Л И В:
Скаргу задовольнити частково.

Постанову старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_4 від 21.03.2018 року про відмову у залученні в якості потерпілого в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001629 від 13.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.358 КК України - скасувати.

Зобов`язати старшого слідчого Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області, капітана поліції ОСОБА_4 , в проваджені якого знаходиться кримінальне провадження №0001629 від 13.03.2018, внесене до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.358 КК України, розглянути клопотання ОСОБА_3 про залучення його до вищевказаного кримінального провадження в якості потерпілого та прийняти обгрунтованого законного рішення у визначений чинним кодексом строк.

Про результати розгляду клопотання повідомити сторону в установлений законом строк.

Ухвала оскарженню не підлягає

Слідчий суддя ОСОБА_1