Справа № 577/4913/17
Провадження № 1-кп/577/102/18

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 лютого 2018 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 проходячи військову службу за контрактом на посаді майстра групи регламенту та ремонту зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , що розташована у АДРЕСА_2 , з метою тимчасового ухилення від виконання обов`язків військової служби в умовах особливого періоду, порушуючи діюче законодавство та статутні вимоги, які регламентують проходження військової служби, зокрема ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 2, 4, 19, 20, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, після закінчення лікування у шпиталі не з`явився вчасно на службу без поважних причин. У період з 11.03.2017 року по 13.06.2017 року був відсутній за місцем дислокації військової частини та без жодного дозволу командування перебував за місцем проживання у с.м.т. Добрянка, Ріпкинського району, Чернігівської області. Лише 13.06.2017 року ОСОБА_4 добровільно повернувся до місця проходження служби.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним і підтвердив факт навмисного не прибуття без поважних причин до військової частини для подальшого проходження служби за обставин і в спосіб викладених вище. У вчиненому кається і просить суворо не наказувати.
Врахувавши, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, суд, відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України, визнав не доцільним дослідження доказів щодо обставин обвинувачення викладених в обвинувальному акті, роз`яснивши, що у такому випадку відсутнє право оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Переконавшись у добровільності повного визнання обвинуваченим винуватості та правильному розумінні його суті, суд приходить до висновку про винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину та необхідності призначення покарання.
Отже, дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.4 ст.407 КК України як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду вчинене особою зазначеною у ч.2 цієї статті.
Призначаючи покарання суд враховує ступінь та суспільну небезпечність скоєного злочину, особу обвинуваченого.
Обтяжуючих відповідальність обставин не встановлено.
До обставин пом`якшуючих покарання слід віднести щире каяття у вчиненому, молодий вік, раніше не судимий, приймав безпосередню участь в антитерористичній операції.
З урахуванням викладеного, висновку органу пробації про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, суд приходить до переконання, що міру покарання необхідно призначити в межах санкції статті із застосуванням ст.75 КК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись: ст.ст. 368, 370, 371 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 за ч.4 ст.407 КК України та призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину.
Відповідно до ч.3 ст.76 КК України нагляд за засудженим військовослужбовцем ОСОБА_4 здійснювати командиром військової частини НОМЕР_1 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Конотопський міськрайонний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1