АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1723/17 Справа № 178/296/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши 19 вересня 2017 року у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро кримінальне провадження № 0000573 за апеляційною скаргою прокурора Криничанського відділу Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на вирок Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2017 року, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Адамівка Криничанського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимого згідно із ст. 89 КК України, проживаючого по АДРЕСА_1 , -

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

В апеляції :

- прокурор, не оспорюючи правильності кваліфікації, доведеності дій обвинуваченого, обставин та міри і розміру призначеного покарання, просить вирок суду скасувати та ухвалити свій вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України та призначити покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі; за ч. 2 ст. 289 КК України призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити остаточну міру покарання ОСОБА_7 шляхом часткового складання покарань у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна. Початок строку покарання обчислювати з моменту затримання 03.02.2017 року. В строк відбуття покарання зарахувати ОСОБА_7 строк перебування його під вартою з 03.02.2017 по 20.06.2017 року включно із розрахунку передбаченого ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції від 26 листопада 2015 року, - одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року по 27 липня 2017 року із розрахунку передбаченого ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 18 травня 2017 року одному дню попереднього ув`язнення відповідає 1 день позбавлення волі.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що ОСОБА_7 безпідставно зараховано строк відбуття покарання із розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі за період з 21.06.2017 року по 06.07.2017 року, оскільки закон, яким передбачалось таке зарахування у вказаний період, не мав чинності.

Цим вироком, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, та призначено йому покарання: за ч. 1 ст. 185 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік; за ч. 2 ст. 289 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначено остаточну міру покарання за сукупністю призначених покарань шляхом їх часткового складання і вважати ОСОБА_7 засудженим до покарання у вигляді позбавлення воля на строк 5 років і 6 місяців без конфіскації майна.

Вирішено питання щодо речових доказів відповідно до вимог закону.

Цим вироком, ОСОБА_7 , визнано винними та засуджено за вчинення злочинів за таких обставин.

Обвинувачений ОСОБА_7 07 вересня 2016 року, близько 12 години, знаходячись в будинку по АДРЕСА_1 , де він проживає, з корисних мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, впевнившись, що його дії залишаються непоміченими, умисно із корисних мотивів, таємно викрав майно належне його матері ОСОБА_9 , а саме:1.Велосипед марки «Салют», вартістю 1 200 гривень. 2.Золоту каблучку 585 проби, вартістю 1772,60 гривень. 3.Золоті сережки 585 проби, вартістю 3 545,19 гривень. 4.Золотий ланцюжок 585 проби, вартістю 1 181,73 гривень. 5.Золотий хрестик 585 проби, вартістю 1 181,73 гривень. Після чого разом із викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальний збиток на загальну суму 8 881,25 гривень.

03 жовтня 2016 року, близько 23 години обвинувачений ОСОБА_7 перебуваючи по АДРЕСА_2 діючи з корисних мотивів, повторно, шляхом зламу замку запалення незаконно заволодів легковим автомобілем ІЖ 2715, державний номер НОМЕР_1 1984 року випуску, який знаходився біля воріт подвір`я будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_10 . Після чого, керуючи зазначеним транспортним засобом з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись в подальшому викраденим автомобілем на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток на суму 10 374,76 гривень.

Вислухавши учасників кримінального провадження, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції прокурора і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів, вважає, що принесена апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За положеннями ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції встановив, що обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою вину в інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень, в зв`язку з чим, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого, на чому ні сторона обвинувачення, ні обвинувачений ОСОБА_7 не наполягали.

Оскільки суд першої інстанції розглянув дане кримінальне провадження у порядку положень ч.3 ст. 349 КПК України, та висновки суду стосовно фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення та доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінальних правопорушень та правильність правової кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненого повторно, у тому числі і в частині призначеного покарання в апеляційній скарзі прокурора не оспорюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, то вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Разом з тим, доводи прокурора стосовно неправильного застосування судом положень ч.5 ст. 72 КК України при зарахуванні строку попереднього ув`язнення обвинуваченому, заслуговують на увагу.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд при зарахуванні строку попереднього ув`язнення обвинуваченому, зарахував час перебування під вартою з 03 лютого 2017 року по 06 липня 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі, а з 06 липня 2017 року по 27 липня 2017 року із розрахунку день за день, що є помилковим.

Так, згідно ч.5 ст. 72 КК України, діючої в редакції Закону України №838- VIII від 26 листопада 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, який набрав чинності з 21 червня 2017 року, у вказану вище частину статті внесені зміни і дана частина викладена в новій редакції, яка вже передбачає зарахування судом попереднього ув`язнення у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

За вимогами ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що у тому числі, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі, а тому, колегія суддів вважає необхідним застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 положення ч. 5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838- VIII від 26 листопада 2015 року та зарахувати обвинуваченому у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 03 лютого 2017 року по день набрання чинності Закону Украйни № 2046-VIII від 18 травня 2017 року, а саме по 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року по 19 вересня 2017 року день за день, згідно вказаного Закону від 18 травня 2017 року, у зв`язку з чим, враховуючи, що дана обставина не погіршує становища обвинуваченого, а тільки визначає порядок зарахування строку попереднього ув`язнення, тому колегія суддів, вважає необхідним внести до вироку відповідні зміни.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 409 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2017 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України змінити в частині зарахування строку попереднього ув`язнення, та:

На підставі ч.5 ст. 72 КК України ( в редакції Закону України №838- VIII від 26 листопада 2015 року) зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 03 лютого 2017 року по 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року по 19 вересня 2017 року день за день, в редакції Закону Украйни № 2046-VIII від 18 травня 2017 року.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її, а засудженим який тримається під вартою, в той самий строк з дня отримання ним копії ухвали.
Судді:
_______________ ______________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4