АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/568/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 рокуколегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого суддіПечерського районного суду міста Києва від14 грудня 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою частково задоволено клопотаннястаршого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арештув певний період часу, з 23.00 год. до 06.00 год.у межах строку досудового розслідування, а саме до 13 лютого 2018 року, із забороною залишатимісце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Чижиків, Пустомитівського району Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України.
Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, та прийшов до висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 ,подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати,та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначає про відсутність у даному кримінальному провадженні обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення та відсутності доказів на підтвердження його вчинення. Додає, що ОСОБА_8 не був безпосереднім очевидцем ДТП, не давав на досудовому слідстві жодних завідомо неправдивих показань, нікого не обвинувачував у вчиненні злочину, а показання ОСОБА_8 у повідомлення про підозру перекручені та не відповідають тексту викладеному у протоколах допиту ОСОБА_8 . Крім того, адвокат зазначає, що у повідомленні про підозруне зазначено, які саме неправдиві показання дав свідок, у чому вони полягають, кого саме та у якому саме тяжкому злочині обвинувачує та, які саме штучні докази обвинувачення та захисту ОСОБА_8 створив.

Також адвокат вказує, що відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно ОСОБА_8 внесені незаконно, у зв`язку із чим слідчі та процесуальні дії не мають жодного доказового значення. Додає, що процесуальні рішення щодо закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_12 та повідомлення про підозру ОСОБА_13 є суб`єктивною думкою органу досудового слідства, яка не підтверджена жодним допустимим доказом.
Далі в апеляційній скарзі апелянт зазначає про відсутність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Додає, що ОСОБА_8 з`являвся на усі виклики органу досудового слідства та суду, раніше до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягався, є добропорядочним та законослухняним громадянином, що, як вказує апелянт, вказує на відсутність доказів неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.
Крім того, автор апеляційної скарги звертає увагу суду на те, що клопотання сторони обвинувачення не містить посилань на недостатність застосування щодо ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, позицію прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, щоапеляційна скарга захисника задоволенню непідлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, у провадженні Головного слідчого управління Національної поліції України перебувають матеріали кримінального провадження№ 0000650, відомості про яке18.08.2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань,щодо ОСОБА_8 за фактом вчинення завідомо неправдивого показання, з кваліфікацією зач. 2 ст. 384 КК України.
13.12.2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України.
Старший слідчийв особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_10 , за погодження із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 , звернувся доПечерського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виглядідомашнього арешту, яке ухвалою слідчого суддіПечерського районного суду міста Києвавід 14 грудня 2017 року частково задоволено та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арештув певний період часу, з 23.00 год. до 06.00 год.у межах строку досудового розслідування, а саме до 13 лютого 2018 року, із забороною залишатимісце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст. 177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.
Як вбачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.
Під час розгляду зазначеного клопотання, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненніпідозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, CampbellandHartleyv. theUnitedKingdom), п. 32, SeriesA, № 182).

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих стороною обвинувачення матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься у клопотанні слідчого.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як домашній арешт, з чим погоджується і колегія суддів.

Зважаючи на це, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Посилання апелянта на відсутність у даному кримінальному провадженні обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення та відсутності доказів вчинення кримінального правопорушення,не заслуговують на увагу, оскільки, на переконання колегії суддів, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення доведена доданими до клопотання матеріалами, з яких вбачається, що об`єктивний неупереджений спостерігач міг би зробити висновок про можливе вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення. Такі дані містяться зокрема у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 18.08.2017 року та схемі до нього, протоколі допитів у якості свідка ОСОБА_8 від 19.08.2017 року та 27.10.2017 року; протоколі допиту потерпілого ОСОБА_14 від 21.08.2017 року; протоколі допиту потерпілої ОСОБА_15 від 22.08.2017 року, протоколі тимчасового доступу до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю від 20.09.2017 року, протоколах оглядів від 31.08.2017 року, протоколі огляду від 23.11.2017 року, висновку судово-медичної експертизи від 28.08.2017 року № 114/2017 року щодо ОСОБА_16 , висновку експертизи телекомунікаційних систем (обладнання) та засобів від 24.11.2017 року № 9-1/19Т та інших матеріалах кримінального провадження.

Враховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження у даному кримінальному провадженні обгрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність. Крім того, відповідно до практики ЄСПЛ, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в даному випадку.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 .
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, таким чином відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, а тому колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності задовольнити клопотання слідчого, оскільки стороною обвинувачення в повному обсязі доведено суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_8 на свободу.

Зважаючи на це, доводи захисника щодо відсутності ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного не свідчать про помилковість висновку слідчого судді про їх наявність та доведеність, який зроблено з посиланням на додані до клопотання матеріали.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що ОСОБА_8 раніше до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягався, є добропорядочним та законослухняним громадянином, не спростовують висновок суду про наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та не можуть бути самостійною підставою для відмови у задоволенні клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу.
Крім того, посилання адвоката на те, що ОСОБА_8 з`являвся на усі виклики органу досудового слідства та суду, на переконання колегії суддів, свідчить про правильність застосованого щодо нього запобіжного заходу.
В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.
Посилання захисника на те, що ОСОБА_8 не був безпосереднім очевидцем ДТП, не давав на досудовому слідстві жодних завідомо неправдивих показань, нікого не обвинувачував у вчиненні злочину, показання ОСОБА_8 у повідомлення про підозру перекручені та не відповідають тексту викладеному у протоколах його допиту, слід визнати передчасними, оскільки обставини, на які посилається апелянт, не є предметом розгляду у даному судовому засіданні, проте підлягають перевірці на досудовому розслідуванні, як і твердження про незаконність внесення відомостей відносно підозрюваного до Єдиного реєстру досудових розслідувань та те, що у повідомленні про підозру не зазначено, які саме неправдиві показання дав свідок, у чому вони полягають, кого саме та у якому саме тяжкому злочині обвинувачує та, які саме штучні докази обвинувачення та захисту ОСОБА_8 створив.

Крім того, не є предметом апеляційного перегляду рішення щодо закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_16 та повідомлення про підозру ОСОБА_13 .
Твердження сторони захисту про те, що клопотання слідчого не містить посилань на недостатність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів,слід визнати необгрунтованими, з урахуванням змісту клопотання сторони обвинувачення.
Враховуючи наведене, доводи захисника щодо незаконності ухвали слідчого судді, є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, в тому числі і у вигляді домашнього арешту в певний період доби, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.
З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби та належним чином мотивував своє рішення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.
Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року, якою частково задоволено клопотаннястаршого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_10 та застосовано щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у вигляді домашнього арештув певний період часу, з 23.00 год. до 06.00 год.у межах строку досудового розслідування, а саме до 13 лютого 2018 року, із забороною залишатимісце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без змін, а апеляційну скаргузахисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ ______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4