н/п 1-кс/640/9732/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" грудня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю заявника - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Київського ВП ГУ НП в Харківській області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, -
встановив:
30.11.2017 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій заявник просить суд зобов`язати уповноважених осіб Київського ВП ГУ НП в Харківській області внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення по його заяві від 22.11.2017 р. та розпочати досудове розслідування.
На обґрунтування скарги зазначає, що 22.11.2017 року ним до Київського ВП ГУ НП в Харківській області подано заяву про вчинення адвокатом ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а саме надання завідомо неправдивих документів у судове засідання для введення суду в оману.
Однак, в порушення вимог ст. 214 КПК України, уповноваженою особою Київського ВП ГУ НП в Харківській області не були внесені відомості до ЄРДР за заявою від 22.11.2017 р., чим порушені права заявника.
В судове засідання скаржник з`явився та надав суду пояснення, аналогічні тим, що викладені у скарзі. Просить скаргу задовольнити.
Прокурор Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 до судового засідання не з`явився, суду надав заяву з проханням слухати скаргу за його відсутності.
Представник Київського ВП ГУ НП в Харківській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений судом своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Відсутність суб`єкту оскарження, у відповідності до ч.3 ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя, вислухавши доводи скаржника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Згідно до вимог ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено право заявника оскаржити бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.
Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч.5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п. 4, п. 5 ч. 5 ст. 214 КПК України).
При цьому, виходячи зі змісту ст.214 КПК України повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.
Також, згідно з ч. 1 розділу 2 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016, до Реєстру вносяться відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
За вищевикладених обставин та норм законодавства реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення, а саме сукупності зовнішніх ознак вчиненого злочину (об`єктивна сторона): час, місце, спосіб, засоби, обстановка та й інші обставини вчинення злочину.
Вивченням заяви про вчинення кримінального правопорушення за підписом ОСОБА_3 встановлено, що вона не відповідає вимогам ст. 214 КПК України, та не містить відомостей, які вказували б на наявність в діях будь-яких осіб об`єктивних ознак складу кримінального правопорушення (злочину), як це передбачено положеннями ст. 11 КК України. За відсутності конкретних даних про ознаки кримінального караного діяння зазначена заява не підлягає внесенню до ЄРДР, що не позбавляє заявника права, у разі встановлення вищевказаних ознак, повторно звернутися із належним чином оформленою заявою до відповідного правоохоронного органу, до компетенції якого відноситься розслідування виявленого злочину.
Слідчий суддя вважає, що при зверненні із заявою до начальника Київського ВП ГУ НП в Харківській області заявником не в повній мірі були виконані вимоги ч.5 ст. 214 КПК України, заява про кримінальне правопорушення за своїм змістом не є повідомленням про злочин, оскільки не містить відомостей, які характеризують кримінальне правопорушення.
Так, у своїй заяві ОСОБА_3 стверджував про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, однак заява за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин, оскільки не містить достатніх даних про вчинення будь-якого кримінального правопорушення, а стосується лише цивільно-правових відносин між двома суб`єктами при розгляді виниклого позову в суді.
Таким чином, з врахуванням вищенаведеного, слідчий суддя відмовляє в задоволенні скарги.
Частиною 3 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -
ухвалив:
Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Київського ВП ГУ НП в Харківській області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1