Єдиний унікальний номер 722/1526/17
Номер провадження 1-в/722/326/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2017 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

судді: ОСОБА_1
секретаря: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, громадянина України, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням, в якому просив звільнити його умовно-достроково на невідбутий строк.
Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не викликався, оскільки подав до суду заяву про розгляд даного клопотання без його присутності.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання засудженого.
Представник «СВК (№67)» ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій заперечив щодо задоволення клопотання засудженого, оскільки згідно виписки з протоколу засідання комісії з оцінки ступеню виправлення відділення №2 ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» від 01.11.2017 року, засуджений ОСОБА_4 характеризується як особа, яка лише стала на шлях виправлення і не досягла відповідного ступеню виправлення, а тому застосування умовно-дострокового звільнення відносно останнього буде передчасним. При цьому, просив провести судове засідання без його присутності.
Враховуючи думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та частково особову справу засудженого, суд вважає, що клопотання ОСОБА_4 підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в тому числі повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є правом, а не обов`язком суду.
Пунктом 2 ч.3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22.08.2016 року за ч.1 ст.317, ч.2 ст.307, ч.1 ст.70 КК України до 06 років позбавлення волі з конфіскацією майна, належного на праві власності, крім житла. Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 відраховано з 11.08.2015 року. В строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 зараховано період його затримання і ув`язнення за межами країни в м. Рим Італійської Республіки з 31.08.2014 року по 16.04.2015 року включно та період проведення його екстрадиції з м. Рим Італійської Республіки на територію України м. Київ з 10.08.2015 року по 11.08.2015 року включно. На підставі ч.5 ст.72 КК України, в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 зараховано строк його попереднього ув`язнення з 12.08.2015 року до набрання вироком законної сили, тобто до 25.10.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 27.02.2017 року, засудженому ОСОБА_4 , на підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано строк його попереднього ув`язнення з 31.08.2014 року по 16.04.2015 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі
Відповідно кінець строку відбування покарання засудженого ОСОБА_4 27.02.2019 року.
Станом на час розгляду судом клопотання, засуджений ОСОБА_4 відбув 04 роки 09 місяців 01 день позбавлення волі, тобто більше двох третин строку покарання, призначеного судом.
Невідбутий засудженим ОСОБА_4 строк покарання у виді позбавлення волі, станом на час постановлення судом даної ухвали, становить 01 рік 02 місяці 29 днів.
Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Згідно характеристики, затвердженої 21.11.2017 року начальником ДУ «СВК (№67)», до колонії засуджений ОСОБА_4 прибув 05.11.2016 року. Після розподілу з дільниці карантину, діагностики та розподілу працевлаштований у господарській обслузі робітником їдальні, де і працює по теперішній час. Свої обов`язки та поставлені йому завдання виконує. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дружні стосунки підтримує з засудженими різної спрямованості. По відношенню до представників адміністрації колонії тактовний, виконує їхні законні вимоги. Роботи з благоустрою установи виконує. Соціально-корисні зв`язки підтримує шляхом побачень та отримання посилок.
Відповідно до довідки про заохочення і стягнення засудженого, ОСОБА_4 за період відбування покарання у виді позбавлення волі, двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення накладене 01.10.2015 року в УВП №33 погашено у встановленому законом порядку, стягнення накладене 24.05.2017 року в ДУ «СВК (№67)» зняте 18.10.2017 року достроково. Має два заохочення.
Згідно ст.6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Частиною 2 ст.65 КВК України визначено, що активна участь засуджених у виховних заходах заохочується і враховується при визначенні ступеня їхнього виправлення.
Згідно ч.4 ст.126 КВК України, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання засуджених заохочується і враховується при визначенні ступеня їхнього виправлення.
Відповідно до ст.127 КВК України, участь у самодіяльних організаціях є добровільною справою кожного засудженого, його соціально корисна активність заохочується адміністрацією колонії і враховується при визначенні ступеня його виправлення.
Судом встановлено, що під час відбування покарання, засуджений ОСОБА_4 заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує, робить для себе відповідні висновки. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження» та «Подолання наркотичної залежності».
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).
З огляду на викладене, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов, а саме: сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, що у своїй сукупності може свідчити про доведення засудженим свого виправлення та застосування відносно нього вказаної пільги.
Сумлінна поведінка повинна полягати у дотриманні засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни.
Враховуючи наведені вище вимоги кримінального закону та встановлені обставини в їх сукупності, характеризуючі дані про особу засудженого ОСОБА_4 , зокрема те, що останній за період відбування покарання неодноразово заохочувався, накладені дисциплінарні стягнення погашене в установленому порядку та достроково зняте, приймає участь у виховних заходах, щиро розкаявся у вчиненому, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 цілком довів своє виправлення, а тому заслуговує бути звільненим від подальшого відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк.
Керуючись ст.81 КК України, ст.6, ч.2 ст.65, ст.127 КВК України, ст.ст. 537-539 КПК України, п.п. 2, 17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, звільнити від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22.08.2016 року, умовно-достроково на невідбутий строк 01 рік 02 місяці 29 днів.
Роз`яснити засудженому ОСОБА_4 , що відповідно до ч.4 ст.81 КК України, у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст. 71, 72 КК України.
Копію цієї ухвали надіслати Державній установі «Сокирянська виправна колонія (№67)» в Чернівецькій області для виконання та Шевченківському районному суду м. Чернівці для відома.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.
Суддя: