1-кп/134/23/2018
Справа № 134/33/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 січня 2018 року Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши упідготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000021 від 16 жовтня 2017 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Носиківка, Шаргородського району, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, раніше судимого:

- 04.11.2013 Шаргородським районним судом Вінницької області за ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 70 КК України до 5 років 10 місяців позбавлення волі. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 12.09.2016, невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі, замінено на обмеження волі строком 2 роки 8 місяців 5 днів;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 04.11.2013 ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК Українии до 5 років 10 місяців позбавлення волі. З 04.10.2016 відбував покарання в державній установі "Стрижавська виправна колонія (№81)" та згідно ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 12.09.2016 замінено невідбуту частину покарння у виді позбавлення волі, призначеного рішенням суду від 04.11.2013, на більш мяке покарання у виді обмеження волі невідбутого строку покарання строком 2 роки 8 місяців 5 днів, продовживши відбувати покарння у вигляді обмеження волі в ДУ "Крижопільський виправний центр № 113".

Так, 04.10.2016, в ДУ "Крижопільський виправний центр № 113" ОСОБА_6 під підпис був ознайомлений з вимогами кримінально - викоанвчого кодексу України та нормативно - правових актів, що регламентують порядок та умови відбування покарань засудженими до обмеження волі, в тому числі з ст. 390 КК України "Ухилення від відбування покарання у виді обмеження волі" щодо кримінальної відповідальності за самовільне залишення місця обмеження волі.

Разом з тим, ОСОБА_6 відбуваючи покарання в ДУ "Крижопільський виправний центр № 113", на шлях виправлення не став та умисно порушував вимоги режиму відбування покарання, за що на законних підставах три рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, а саме:

- на підставі постанови № 206 від 31.12.2016 начальника ДУ «Крижопільський ВЦ (№113)» на ОСОБА_5 накладено стягнення у виді поміщення до дисциплінарного ізолятора (далі ДІЗО) на 10 діб, оскільки останній вживав алкогольні напої, чим порушив вимоги Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань;

- на підставі постанови № 62 начальника ДУ «Крижопільський ВЦ (№113)» від 04.05.2017 накладено стягнення у виді поміщення до дисциплінарного ізолятора на 10 діб, оскільки повторно вживав алкогольні напої, чим порушив вимоги Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань;

- на підставі постанови № 88 начальника ДУ «Крижопільський ВЦ (№113)» від 19.06.2017 накладено стягнення у виді поміщення до дисциплінарного ізолятора на 10 діб, оскільки знову вживав алкогольні напої, чим порушив вимоги Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань;

Крім того, ОСОБА_5 після неодноразових вищевказаних притягнень до дисциплінарної відповідальності, проведення індивідуально-виховної роботи працівниками вказаної установи, останній належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став, та 16.10.2017, приблизно о 04:00 годині, умисно, з метою ухилення від відбування покарання у виді обмеження волі, самовільно залишив місце обмеження волі - кімнату № 17 гуртожитку ДУ «Крижопільський ВЦ (№113)», перелізши через паркан, який огороджував територію цієї установи, після чого попутнім автотранспортом та автомобілем "таксі" доїхав до будинку знайомої його дружини ОСОБА_7 за адресою: с. Конатківці Шаргородського району, Вінницької області, де 16.10.2017, приблизно о 10:00 годині, в будинку останньої був затриманний працівниками ДУ «Крижопільський ВЦ (№113)».

Умисні дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.1 ст.390 КК України, як самовільне залишення місця обмеження волі та систематичне порушення встановлених правил проживання особою, засудженою до обмеження волі.

28 грудня 2017 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог ст.468 КПК України..

Відповідно до угоди про визнання винуватості, прокурор та обвинувачений, дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ч.1 ст. 390 КК України, узгодженого покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 ст. 72 КК України покарання визначити шляхом приєднання до призначеного покарння невідбутої частини покарання за вироком Шаргородського районного суду від 04.11.2013 і остаточно визначити поакарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі та згоди сторін на його призначення, щодо наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених ч.2 ст. 473 КПК України, щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст. 476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні підтвердив укладення угоди про визнання винуватості вказав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 390 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобовязання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 , не заперечував проти задоволення угоди.

Обставини, які помякшують покарання ОСОБА_5 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 , є вчинення злочину особою, яка перебувала у стані алкогольного спяніння.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК та КК України суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч.1 ст. 390 КК України є правильною. Злочин у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості і у відповідності до вимог ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.

Керуючись ст.ст.314,370,373,374,475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 грудня 2017 року, укладену між прокурором відділу прокуратури Вінницької області радником юстиції ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 390 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 ст. 72 КК України покарання визначити шляхом приєднання до призначеного покарння невідбутої частини покарання за вироком Шаргородського районного суду від 04.11.2013 і остаточно визначити поакарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 , рахувати з 27 жовтня 2017 року, залишивши до набрання вироком чинності запобіжний захід тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Крижопільський районний суд Вінницької області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом Вінницької області.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя