Справа № 535/208/18
Провадження № 1-кп/535/33/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2018 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Котельва кримінальне провадження за № 0000003 від 01 січня 2018 року, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Котельва Полтавської області, українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 03.07.2017 року Котелевським районним судом Полтавської області за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень; 19.02.2018 року Котелевським районним судом Полтавської області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді чотирьох місяців арешту,

в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_5 маючи судимість не зняту та не погашену в установленому законом порядку, на шлях виправлення не став і повторно вчинив новий корисливий злочин при наступних обставинах, а саме: 01.01.2018 року близько 01 години, перебуваючи в приміщенні диско-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно, умисно, з корисливих мотивів, діючи повторно, шляхом вільного доступу, вчинив крадіжку мобільного телефону LG Н 422, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ 2- НОМЕР_2 , вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2102/2 від 21.02.2018 року, становить 1395 гривень, з картою пам`яті MicroSD на 16 GB вартістю 225 гривень, а також із сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «МТС Україна», вартість якої становить 50 гривень, які належали потерпілому ОСОБА_4 , чим заподіяв останньому матеріальних збитків на загальну суму 1670 гривень. У подальшому ОСОБА_5 , із місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Матеріальна шкода, заподіяна злочином потерпілому ОСОБА_4 , становить 1670 гривень, яка частково відшкодована в сумі 1395 гривень, шляхом повернення викраденого працівниками поліції.

Під час системного допиту в ході судового слідства обвинувачений ОСОБА_5 в свої поясненнях суду свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенню (злочину) визнав повністю, підтвердивши фактичний виклад обставин зазначених в обвинувальному акті, щодо місця, часу та кількості викраденого. Під час системного допиту пояснив суду, що дійсно 01 січня 2018 року 07 у нічний час в період з 01 до 02 години ночі викрав мобільний телефон, що належав ОСОБА_4 , який в подальшому продав за 350 гривень. Обвинувачений ОСОБА_5 , зазначив суду, що вину визнає повністю, щиро розкаюється в скоєному, шкодує про вчинене, просить вибачення.

Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільними дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оскільки учасники судового провадження, зокрема прокурор, обвинувачений та потерпілий вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, зокрема обвинувачений надав до суду відповідну письмову заяву, судовий розгляд кримінального провадження було проведено відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом було роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_4 та прокурору ОСОБА_3 , що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд системно допитавши обвинуваченого, проаналізувавши норми кримінального закону, вважає, що винуватість ОСОБА_5 поза розумним сумнівом у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) за встановлених вище у вироку обставин, які також підтверджуються показаннями наданими самим обвинуваченим, що є процесуальним джерелом доказів, і знайшли своє підтвердження безпосередньо у судовому засіданні.

Суд зазначає, що згідно пункту 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» визначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 , винний в скоєнні кримінального правопорушення (злочину) середньої тяжкості, за вище вказаних обставин, а саме у вчиненні таємного викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно употерпілого ОСОБА_4 , і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України.

Кримінальне правопорушення (злочин) за ч.2 ст. 185 КК України є закінченими з моменту коли ОСОБА_5 , повторно таємно, умисно, з корисливих мотивів, викрав чуже майно шляхом вільного доступу, і реально мав можливість розпорядитися вище зазначеним чужим майном як своїм власним, що обвинувачений ОСОБА_5 фактично і зробив.

При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить, із вимог ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного, обумовлену тим, що він раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо. Також суд врахував, що збитки нанесені злочином частково відшкодовані в ході досудового слідства, позицію потерпілого ОСОБА_4 , який щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочину), активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 67 КК України під час досудового та судового слідства не виявлено.

З урахуванням пом`якшуючих та за відсутності обтяжуючих обставин покарання обвинуваченого, позицію державного обвинувача, суд вважає за можливе і справедливе призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді арешту на певний строкв межах санкції відповідної частини та статті, так як інша міра покарання, буде недоцільною і не матиме виховного та профілактичного впливу для обвинуваченого, оскільки даний обвинувачений вже відбувє реальне покарання у виді арешту. При цьому 19.02.2018 року, обвинувачений ОСОБА_5 , був засуджений Котелевським районним судом Полтавської області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді чотирьох місяців арешту, інкримінований в теперішній час злочин він вчинив до постановлення вище зазначеного вироку. За таких обставин суд вважає, що при призначенні покарання за вище вказаний злочин, необхідно керуватися ч. 4 ст. 70 КК України і з урахуванням вироку Котелевського районного суду Полтавської області від 19.02.2018 року, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді арешту на певний строк, шляхом часткового складання призначених покарань. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.
Таке покарання на думку суду, буде справедливим, співмірним та домірним вчиненому обвинуваченим кримінальному правопорушенню (злочину), необхідне і достатнє для виправлення і соціальної реабілітації обвинуваченого ОСОБА_5 , а також попереджатиме і запобігатиме вчиненню обвинуваченим нових злочинів і в повній мірі відповідатиме меті кримінального покарання.

Потерпілий ОСОБА_4 заявив позов, про відшкодування матеріальної шкоди на суму 275 гривень та моральної шкоди від злочину на суму 5000 гривень на загальну суму 5275 гривень. Потерпілий під час судового слідства просить суд задовольнити цивільний позов з підстав викладених в його позові.

Обвинувачений цивільний відповідач ОСОБА_5 , у відкритому судовому засіданні цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 , визнав частково, а саме про відшкодування матеріальної шкоди на суму 275 гривень повністю, а щодо моральної шкоди в сумі 1000 гривень.

При вирішенні даного цивільного позову суд виходить з часткового визнання відповідачем позову, а також з того, що крадіжку у вище вказаного потерпілого здійснено обвинуваченим ОСОБА_5 , виходячи із змісту ст. 1166 ЦК України відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Виходячи із змісту ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Суд, системно дослідивши матеріали матеріали цивільного позову, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши правові норми, які регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Розмір моральної шкоди є дещо завищеним. Відшкодування моральної шкоди завданої потерпілому злочином на суму 5000 гривень у відповідності із ст. 1167 ЦК України підлягає частковому задоволенню, при визначенні розміру моральної шкоди суд виходить із засад справедливості, з того, що потерпілому внаслідок крадіжки спричинена моральна шкода, яка полягала в тому, що він зазнав моральних страждань у зв`язку з втратою фотографій та іншої інформації, яка знаходилася в картці пам`яті телефону, а також враховує матеріальний стан обвинуваченого та його реальну можливість сплатити вище зазначені суми, враховуючи те, що він в теперішній час не працює.

Задовольняючи позовні вимоги потерпілого ОСОБА_4 , в кримінальному провадженні, про відшкодування моральної шкоди в результаті кримінального правопорушення (злочину) частково, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України.

Тому достатнім в даному конкретному випадку буде 2500 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Процесуальні витрати відповідно до вимог ст. 118-122 КПК України, які б підлягали стягненню з обвинуваченого відсутні.

Питання про речові докази по кримінальному провадженню, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 371, 373, 374, 376, КПК України, суд;-
У Х В А Л И В:
Обвинуваченого ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання: по ч. 2 ст. 185 КК України у виді 4 (чотири) місяці арешту.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 19лютого 2018 року, та за даним вироком Котелевськогорайонного суду Полтавської області, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді арешту на строк 6 (шість) місяців.
Зарахувати в строк відбування покарання за даним вироком строк відбування покарання за вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 19лютого 2018 року, тобто з 19лютого 2018 року по 16 березня 2018 року.

Речові докази по кримінальному провадженню, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України, а саме: мобільний телефон LG Н 422, ІМЕІ 1- НОМЕР_3 , ІМЕІ 2- НОМЕР_2 , який передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Котелевського ВП ГУНП в Полтавській області, за адресою: Полтавська область, сел. Котельва, вул. Берегова, 18, повернути законному володільцю (власнику) потерпілому ОСОБА_4 .

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягти з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 275 гривень.

Стягти з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 2500 гривень.

Надані прокурором матеріали кримінального провадження залишити на зберіганні при обвинувальному акті в матеріалах судового провадження.

Вирок може бути оскаржений через Котелевський районний суд Полтавської області до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а засудженому який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Обвинуваченому та прокурору вирок вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити, обвинуваченому, потерпілому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя