Справа № 360/1210/16-к
Провадження №1-кп/367/234/2018
УХВАЛА
Іменем України
про повернення
10 квітня 2018 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області кримінальне провадження, внесене 24.05.2014 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000158 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в:
До Ірпінського міського суду Київської області після зміни підсудності з прокуратури Київської області надійшов зазначений вище обвинувальний акт.

У підготовчому судовому засіданні захисник заявила клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки його складено прокурором без повідомлення ним про причини його складання прокурором, а не слідчим. Крім того, реєстр матеріалів досудового розслідування не містить усіх необхідних даних, в тому числі процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування. Зазначала також, що обвинувальний акт не містить зрозумілого формулювання обвинувачення. Також вказувала, що в обвинувальному акті не зазначено в якості потерпілої ОСОБА_9 , щодо якої було проведено судово-медичну експертизу і визначено тяжкість її тілесних ушкоджень, отриманих внаслідок ДТП.

Обвинувачений підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор висловила думку про те, що обвинувальний акт відповідає вимогам Кримінального процесуального законодавства.

Потерпілі ОСОБА_4 і ОСОБА_5 підтримали думку прокурора.

Потерпіла ОСОБА_6 залишила вирішення даного клопотання на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_10 в судове засідання не з?явилась, до суду направила заяву про проведення судових засідань за її відсутності.

Заслухавши думку учасників провадження, вивчивши обвинувальний акт і додані до нього документи, суд дійшов висновку, що клопотання захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Також у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.10.12 № 223-1430/0/4-12 зазначено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному, до нього не долучено передбачені законом додатки.

Згідно з ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

До обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 2971 цього Кодексу); 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008р. зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваному він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення зазначеного вище підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, а також про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 20.04.2006р. у справі І.Н. та інші проти Австрії, п.34).

В рішенні від 25.07.2000 р., у справі «Маттоціа проти Італії» зазначено: «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. «b» ч. 3 ст. 6 Конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення».

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (рішення від 01.03.2001р. по справі «Даллос проти Угорщини, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54).

Обвинувальний акт по даному провадженні від 17.10.2016 р. складено та підписано прокурором, він містить усі необхідні дані про обвинуваченого та потерпілих, в ньому зазначено виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату і місце його складення та затвердження.

До обвинувального акту додано реєстр матеріалів досудового розслідування і розписка обвинуваченого про їх отримання.

Отже, обвинувальний акт відповідає вимогам, що ставляться до нього ст. 291 КПК України.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання захисника на відсутність зрозумілого, конкретизованого обвинувачення, на незазначення в якості потерпілої ОСОБА_9 та не недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до ч. 3 ст. 415 КПК України висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

В ухвалі Апеляційного суду Київської області від 28.11.2017 р., якою було скасовано ухвалу суду про повернення прокурору обвинувального акту по даній справі, зазначено, що обвинувальний акт відповідає вимогам закону, підстав для повернення обвинувального акту прокурору не має. Обвинувальний акт містить зрозуміле обвинувачення, яке доведене до відома обвинуваченого. Також вказано, що досудовим слідством правомірно не зазначено в якості потерпілої ОСОБА_9 .

Крім того, в ухвалі апеляційного суду зазначено, що підставою для повернення прокурору обвинувального акту є його невідповідність вимогам КПК України. Невідповідність вимогам закону реєстру матеріалів досудового розслідування не є підставою для повернення прокурору обвинувального акту.

Суд також вважає, що відсутність даних про причини складання прокурором обвинувального акту не є підставою для його повернення, оскільки це не ґрунтується на нормах КПК України.

Отже, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 291, 314, 315 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
Відмовити у задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1