Справа № 333/3024/17
Пр. № 1-кп/333/390/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бустон, Ленінабадської обл., Таджикистан, українця, громадянина України, має повну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, малолітніх або неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-23.03.2000 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя за ч.3 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) із застосуванням ст.46-1 КК України (в редакції 1960 року) з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

-26.06.2001 року Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.141 КК України (в редакції 1960 року) із застосуванням ст.43 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнився 28.08.2001 року умовно-достроково, невідбутий строк покарання 1 рік 9 місяців 22 дня;

-08.06.2006 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України з випробувальним терміном 3 роки;

-20.02.2007 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.190 КК України із застосуванням ч.4 ст.70, ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 19.02.2010 року умовно-достроково, невідбутий строк покарання 1 рік 4 місяці 9 днів;

-14.12.2010 року Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст.309 КК України із застосуванням ст.71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 27.04.2012 року за відбуттям строку покарання;

-11.02.2013 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.309, ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, 395 КК України із застосуванням ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України з випробувальним терміном 3 роки,

-25.09.2013 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст. 296 КК України із застосуванням ч.1 ст.70, ст.72 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнився з місць позбавлення волі 29.01.2016 року умовно достроково, не відбутий строк покарання 10 місяців 26 днів

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.185 КК України,

Судовим слідством, суд -

ВСТАНОВИВ:
01 травня 2017 року приблизно о 03 годині ОСОБА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, перебуваючи біля зупинки громадського транспорту «Автоколонна» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, 114, під приводом здійснення телефонного дзвінку, діючи повторно, з корисливих мотивів, заволодів мобільним телефоном «Lenovo», модель А369І, у корпусі чорного кольору, вартістю 1000 гривень, який належав ОСОБА_6 .
Викраденим майном ОСОБА_4 , в подальшому, розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, в результаті протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_6 було завдано майнову шкоду на вищевказану суму.
Крім того, 01 травня 2017 року приблизно о 05 годині, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи біля буд. 112 по вул. Космічна у м. Запоріжжя, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_6 перебуває у стані алкогольного сп`яніння та не слідкує за його діями, шляхом вільного доступу із кишені куртки останнього, таємно викрав банківську картку «ПриватБанк» на ім`я потерпілого.
Далі, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна, діючи повторно, переслідуючи єдину корисливу мету, 01 травня 2017 року у період часу з 05 години 11 хвилини до 10 години 48 хвилин, перебуваючи на території Космічного мікрорайону, декількома транзакціями здійснив зняття з викраденої банківської картки грошових коштів загальною сумою 949 гривень 20 копійок, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Протиправними діями ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_6 було спричинено майнову шкоду на вищевказану суму.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 частково визнав свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях та показав, що 01 травня 2017 року приблизно о 03 годині біля зупинки громадського транспорту «Автоколонна» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, він зустрів раніше незнайомого йому потерпілого, який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, під приводом здійснення телефонного дзвінку, він попросив у останнього мобільний телефон, який в подальшому не повернув потерпілому, залишивши у себе. Пізніше цей телефон був вилучений у нього співробітниками поліції. Потім він бачив, як потерпілий знімав гроші за допомогою банківської карти з банкомату, запам`ятав пінкод. Він попросив цю банківську картку у потерпілого, який добровільно йому віддав її із рук в руки. В подальшому, скориставшись цією банківською карткою, він зняв з банкомату гроші у розмірі 200 грн., потім зайшов у супермаркет «АТБ», де купив продукти на суму близько 200 грн., розрахувавшись цією карткою, також пізніше з даної картки через банкомат зняв ще близько 500 грн. Картку потерпілому не повернув, залишив у себе.
Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_4 частково визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, його провина підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, що узгоджуються між собою, а саме:

- поясненнями допитаного в ході судового слідства потерпілого ОСОБА_6 , який показав, що вночі 01.05.2017 року він пішов до магазину купити продукти.На зупинці громадського транспорту «Автоколонна» в м. Запоріжжя він зустрів незнайомого йому раніше обвинуваченого. Після спілкування з ним, останній попросив у нього телефон, на його прохання він дав йому мобільний телефон «Lenovo» у корпусі чорного кольору для здійснення дзвінку, який в подальшому обвинувачений йому не повернув. Оскільки у нього закінчилися гроші, він в банкоматі за допомогою банківської картки зняв 200 грн., гроші і картку поклав у кишеню куртки. Коли прийшов додому, з кишені зникла банківська картка. Додав, що нікому належну йому банківську картку він не давав, одразу звернувся до банку, де була заблокована ця картка. Пізніше з роздруківки руху коштів за банківською карткою йому стало відомо, що вночі 01.05.2017 року з даної картки вже були зняті всі кошти;

Крім показів потерпілого, судом досліджені письмові докази, що підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а саме:

-протоколом прийняття заяви до Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області потерпілого ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 01.05.2017 року, згідно якого потерпілий просить притягти до кримінальної відповідальності невідомого, який 01.05.2017 року, знаходячись на зупинці «Автоколонна» таємно викрав з кишені банківську картку, на якій знаходились грошові кошти у розмірі 1000 грн., які в подальшому зняв з картки та мобільний телефон «Lenovo»;

-роздруківкою від 03.05.2017 року № R3M5-Q9FQ-SQ13-BTPR руху коштів за банківською карткою «Приват Банк» № НОМЕР_1 та протоколом огляду CD-R диску від 17 травня 2017 року та доданими до нього фотознімками, з яких вбачається зняття коштів 01.05.2017 року з банківського рахунку з банкомату обвинуваченим ОСОБА_4 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 12.05.2017 року та фото таблицею до нього, відповідно до якого, потерпілий ОСОБА_6 серед осіб впізнав ОСОБА_4 як особу, яка 01.05.2017 року в нічний час на зупинці «Автоколонна» разом з ним вживала алкогольні напої, потім попросила у нього телефон та після уходу якої, він виявив пропажу банківської картки;

-заявою обвинуваченого ОСОБА_4 від 11.05.2017 року, за якою він видав працівникам поліції банківську картку «Приват Банк» № НОМЕР_1 та мобільний телефон «Lenovo», модель А369І;

-протоколом огляду речей та фото таблицею до нього від 11.05.2017 року, а саме банківської картки «Приват Банк» № НОМЕР_1 та мобільний телефон «Lenovo», модель А369І, які були видані обвинуваченим ОСОБА_4

-Доводи обвинуваченого ОСОБА_4 , що потерпілий добровільно видав йому банківську картку і дозволив знімати з неї кошти є нелогічними, оскільки останній запам`ятавши пінкод банківської картки, взяв картку у потерпілого, неодноразово використав її для зняття коштів для власних потреб, та в подальшому не повернув потерпілому, а також спростовуються поясненнями потерпілого, які є послідовними та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами. Дану позицію обвинуваченого в судовому засіданні суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнути більш тяжкого покарання.

Оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності суд приходить до висновку, про достатність досліджених в судовому засіданні доказів в їх сукупності та взаємозв`язку для ухвалення по даному кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 обвинувального вироку.
З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 повністю доведена, його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд враховує тяжкість вчинених злочинів, які віднесені до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, його формальну характеристику, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про обвинуваченогоОСОБА_4 , який неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, не працює,на обліку в психіатричній лікарні не перебуває, перебуває на обліку в наркологічному диспансері з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіатів, каннабіноідів. Синдром залежності». Суд вважає, що з урахуванням конкретних даних про особу обвинуваченого, для його виправлення і перевиховання, а також для запобігання вчиненню ним нових злочинів, необхідним і достатнім буде призначення покарання у виді позбавлення волів межах санкції ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, яке слід відбувати реально. Підстав призначення покарання із застосуванням положень ст.ст.69,75 КК України суд не вбачає.

Долю речових доказів по справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.
Керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 373, 374,395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2, ст. 190 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;
- за ч.2 ст.190 КК України у вигляді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити обвинуваченому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили обрати запобіжний захід відносноОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.
Строк відбуття покарання обвинуваченого ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання, а саме з 30 листопада 2017 року з 15:45 години.
Речові докази:
-банківську картку «Приват Банк» № НОМЕР_1 та мобільний телефон «Lenovo», модель А369І, передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили, залишити останньому за належністю;

-CD-R диск з фотоматеріалами з камер банкоматів, долучений до матеріалів кримінального провадження, після набрання вироком законної сили, залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Комунарского районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1