Справа № 183/1194/18
№ 1-кп/183/668/18
В И Р О К
іменем України
26 березня 2018 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0003463 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Спаське Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, маючого повну середню освіту, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , не судимого,-

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 185 КК України, за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_5 ,

встановив:

02 жовтня 2017 р., приблизно о 22 год. 45 хв. ОСОБА_3 , знаходився біля домоволодіння АДРЕСА_1 та в цей момент у останнього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке може знаходитися на території вищевказаного домоволодіння. Після чого діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, незаконно проник на територію вказаного домоволодіння та через незачинені ворота проник всередину приміщення гаражу, що знаходяться на території вищевказаного домоволодіння, звідки таємно викрав ноутбук марки «8ат5ип§»МР-К730 вартістю 3 542 грн. 06 коп. Після чого, ОСОБА_3 з викраденим майном залишив місце скоєння злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 3 542 грн.06 коп.

24 жовтня 2017 р., приблизно о 12 год. ЗО хв., ОСОБА_3 , знаходився біля домоволодіння АДРЕСА_2 в цей момент у останнього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке знаходиться у приміщенні вищевказаного домоволодіння. Після чого ОСОБА_3 діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, незаконно проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 та шляхом пошкодження навісного замку, незаконно проник всередину будинку, який розташований за вказаною адресою. Перебуваючи у приміщенні будинку ОСОБА_3 таємно викрав ноутбук марки «Lenovo В 580» чорного кольору вартістю 7 678 грн. 80 коп. Після чого, ОСОБА_3 з викраденим майном залишив місце скоєння злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 7 678 грн. 80 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю підтвердивши, що зазначене в обвинувальному акті повністю відображає обставини скоєного ним злочину та показав, що 02.10.2017р. вчинив крадіжку ноутбука у потерпілого ОСОБА_6 , та 24.10.2017 р. вчинив крадіжку ноутбука потерпілого ОСОБА_5 . У скоєному щиро кається, збитки частково відшкодовані.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не явився, будучи повідомленим про час та місце розгляду провадження, що не перешкоджає суду розглядати кримінальне провадження.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 , пояснив, що 24.10.2017 р. йому повідомила сестра про відкриті в його будинку двері. Коли він прибув до будинку то з`ясував, що будо викрадено ноутбук «Lenovo В 580» Через деякий час йому повідомили працівники поліції, що ноутбук знаходиться в ломбарді, звідки він сам його викупив. Оскільки з ОСОБА_7 він добре знайомий, то просить суд призначити не суворе покараня.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно злочин, суд, відповідно до ч. З ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.

Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють вищенаведені обставині та наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень встановленою та доведеною, його дії підлягають кваліфікації по епізоду 02 жовтня 2017 р. за ч. З ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення;

- по епізоду 24 жовтня 2017 р. за ч.З ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднана з проникненням у житло.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого.

Суд вставив пом`якшуючі покарання обставини щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ОСОБА_3 своєї протиправної поведінки, беззаперечному визнані вини обвинуваченим, частковому відшкодуванні завданих збитків та готовністю підлягати кримінальній відповідальності, а також позицію потерпілого ОСОБА_5 про призначення не суворого покарання. Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Крім того, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 , є особою, що раніше не судима, вину визнав повністю, скоєні ним злочини відноситься до категорії середньої тяжкості, а також те, що він має на утриманні трьох малолітніх дітей.

Аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд виходячи з поняття покарання та його цілей, керуючись ст. 50 КК України, вважає необхідним з урахуванням обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого та його ставлення до вчиненого, застосувати до ОСОБА_3 покарання без позбавлення волі.

Також, з огляду на вказані обставини, суд дійшов до переконання, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства у виді позбавленні волі, та відповідно до ст. 75 КК України він може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Таке покарання, на думку суду, відповідає обставинам справи, тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, і буде достатнім для його виправлення і запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Вирішуючи долю речового доказу відповідно до ст. ст. 100, 374 КПК України, суд вважає, що копію договору про надання фінансового кредиту під заставу №15.14064/0 та копію договору про надання фінансового кредиту під заставу №15.14390/0 залишити при матеріалах справи, а ноутбук марки «Samsung»МР-К730 залишити потерпілому ОСОБА_6 за належністю.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374, 376 КПК України, суд,

ухвалив:

визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та призначити покарання за ч. З ст. 185 КК України три роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком два роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази : копію договору про надання фінансового кредиту під заставу №15.14064/0 та копію договору про надання фінансового кредиту під заставу №15.14390/0 залишити при справі, а ноутбук марки «Samsung»МР-К730 залишити потерпілому ОСОБА_6 за належністю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення лише з підстав, передбачених ст. 349 КПК

України.

Копії вироку видати обвинуваченому, прокурору негайно, після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1