Справа № 496/4541/17
Провадження № 1-кп/496/360/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2017 року Біляївський районний суд
Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
законного представника малолітньої ОСОБА_5
представника служби у справах дітей ОСОБА_6
потерпілої - ОСОБА_7
малолітньої ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка клопотання про застосування до малолітньої, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, примусових заходів виховного характеру ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Біляївка, громадянки України, учениці 9 класу Біляївської загальноосвітньої школи № 1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

31.03.2017 року, близько 02 годин 00 хвилин, більш точного часу слідством не встановлено, малолітня ОСОБА_8 , знаходячись за місцем свого мешкання, у будинку АДРЕСА_1 , достовірно знаючи про місцезнаходження грошових коштів своєї матері ОСОБА_7 , вирішила заволодіти ними. Так, малолітня ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись у таємності своїх дій, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу підійшла до сумочки, яка була розташована на коробці з речами у прихожій будинку АДРЕСА_1 , де знаходились грошові кошти в сумі 700 грн., які належать ОСОБА_7 , та забрала їх, після чого викраденими коштами розпорядилася на власний розсуд. Крім того, 01.04.2017 року, близько 04 годин 00 хвилин, малолітня ОСОБА_8 , знаходячись за місцем свого мешкання, у будинку АДРЕСА_1 , достовірно знаючи про місце знаходження грошових коштів своєї матері ОСОБА_7 , вирішила повторно заволодіти ними. Тому, неповнолітня ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись у таємності своїх дій, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу підійшла до сумочки, яка була розташована на коробці з речами у прихожій будинку АДРЕСА_1 , де знаходились грошові кошти в сумі 250 грн., які належать ОСОБА_7 , та забрала їх, після чого викраденими коштами розпорядилася на власний розсуд.

Зазначені дії малолітньої ОСОБА_8 підпадають під ознаки діянь, передбачених ч. 1,2 ст. 185 КК України, однак вчинені особою в віці 13 років, яка не є суб`єктом вказаних кримінальних правопорушень.

Малолітня ОСОБА_8 , допитана в судовому засіданні, не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбачених ч. 1,2 ст. 185 КК України, винною визнала себе повністю.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання та просив застосувати до малолітньої ОСОБА_8 примусові заходи виховного характеру у виді направлення до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків терміном на 2 роки.
Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні просила застосувати до малолітньої ОСОБА_8 примусові заходи виховного характеру у направлення до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків терміном на 2 роки.
Законний представник малолітньої ОСОБА_8 ОСОБА_5 не заперечувала проти застосування до малолітньої ОСОБА_8 примусових заходів виховного характеру.
Представник служби у справах дітей Біляївської РДА ОСОБА_6 вважала за доцільне застосувати відносно малолітньої ОСОБА_8 примусові заходи виховного характеру у виді направлення до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків терміном на 2 роки.
Потерпіла ОСОБА_7 у судовому засіданні не заперечувала щодо застосування до малолітньої ОСОБА_8 примусових заходів виховного характеру у виді направлення до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків терміном на 2 роки.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали, додані до клопотання, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання та про його задоволення, виходячи з наступного.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис №58, ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на час вчинення суспільно-небезпечного діяння вона не досягла віку кримінальної відповідальності.
Згідно ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.
Відповідно до ст. 22 КК України кримінальна відповідальність за даний злочин настає з чотирнадцяти років, що свідчить про те, що малолітня ОСОБА_8 не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність.
Вирішуючи питання щодо застосування до малолітньої ОСОБА_8 конкретного виду із заходів виховного характеру, суд виходить з наступного.
За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самого неповнолітнього.
Відповідно до ч. 2 ст. 484 КПК України під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.
Із змісту ч. 1 ст. 105 КК України вбачається, що неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 105 КК України суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру, як направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.
Так, скоєне малолітньою ОСОБА_8 суспільно небезпечне діяння підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1,2 ст. 185 КК України. Малолітня ОСОБА_8 на обліку в ювенальній поліції у справах дітей не перебуває та не перебувала, але неодноразово попадала в поле зору органів поліції за протиправну поведінку, неодноразове самовільне залишення домівки та систематичне невідвідування школи. Відповідно до характеристики школу відвідує дуже погано, зарекомендувала себе слабкою, пасивною ученицею. Правили поведінки ігнорує, має порушення дисципліни, вживає брутальні слова. Часто не ночую дома та не вважає за потрібне повідомити мамі де знаходиться.
Вказані обставини дають підстави вважати, що виправлення малолітньої ОСОБА_8 можливе із застосуванням до неї такого заходу виховного характеру, як направлення неповнолітньої до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до її виправлення, строком на два роки.
Керуючись ст. 97, ст. 105 КК України, ст. ст. 498, 500, 501 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Застосувати до малолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у виді направлення до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків строком на два роки.
Тимчасово, строком на 30 діб помістити малолітню ОСОБА_8 до приймальника-розподільника для дітей Головного Управління Національної поліції у м. Києві з метою забезпечення виконання ухвали суду та з метою направлення малолітньої до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків.

Початок тривалості примусового заходу виховного характеру рахувати з дня поміщення до приймальника-розподільника для дітей Головного Управління Національної поліції у м. Києві.
Контроль за виконанням ухвали покласти на службу у справах дітей Біляївської РДА Одеської області та Біляївську міську раду Одеської області.
Покласти обов`язок доставити малолітню ОСОБА_8 до приймальника-розподільника для дітей Головного Управління Національної поліції у м. Києві на Біляївський ВП ГУНП України в Одеській області.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Біляївського райсуду

Одеської області ОСОБА_1 .