Справа № 456/186/18
Провадження № 1-кс/456/98/2018
УХВАЛА
про відмову в наданні дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів
02 лютого 2018 року Слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю прокурора ОСОБА_2 , при секретарі ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Стрийської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів та їх вилучення,

в с т а н о в и в :

Слідчий Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням, в якому просить надати тимчасовий доступ та дати розпорядження про надання можливості вилучення речей та документів в друкованому та електронному вигляді, яка перебуває у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». В обґрунтування клопотання покликається на те, що 16.01.2018 в Стрийський ВП ГУ НП у Львівській області надійшла заява від ОСОБА_5 , мешканки АДРЕСА_1 , яка повідомила, що 16.01.2018, близько 21:00 години, невідомі особи, шляхом віджиму металопластикового вікна на терасі будинку заявниці, проникли в середину та вчинили напад на заявницю.

В судовому засіданні слідчий підтримала подане нею клопотання та навела мотиви, аналогічні заявленим в клопотанні, просить його задоволити та надати тимчасовий доступ до речей і документів та зазначила, що з метою розкриття кримінального правопорушення слідством побудовано загальні типові версії, а саме мав місце розбійницький напад за обставин повідомлених ОСОБА_5 . Слідчий вважає, що розбійницький напад не було вчинено, а повідомлення ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 187 КК України неправдиве.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просить його задоволити.

Представник оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання в судове засідання не з`явився, а тому вважаю, що на підставі ч.4 ст. 163 КПК України клопотання слід розглянути у відсутності осіб, у володінні яких знаходяться речі та документи.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

За змістом закону тимчасовий доступ до речей і документів це один із видів забезпечення кримінального провадження. Застосування такого заходу не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконано завдання, для досягнення якого слідчий, прокурор звернувся із клопотанням.

Інформація, тимчасовий доступ до якої просить надати слідчий, відповідно до п. 7 ч.1 ст.162 КПК України (інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо) належить до охоронюваної законом таємниці.

Як на правову підставу для звернення до суду з клопотанням про надання доступу до речей і документів, слідчий покликалася на ст.ст.159-164 КПК України, в обґрунтування необхідності застосування такого заходу слідчий вказала, що отримання необхідної інформації та її вилучення дасть можливість органу досудового розслідування отримати важливий речовий доказ, та дасть можливість розшукати осіб, які вчинили кримінальне правопорушення. Така інформація міститься у мобільних операторів і тому здобути її іншим шляхом неможливо.
Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження вбачається, що 16.01.2018р. за заявою ОСОБА_5 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України (кримінальне провадження № 0000105).

Як на фактичну підставу для звернення до суду з клопотанням про надання доступу до речей і документів, слідчий покликалася на загальні типові версії, побудові слідством, а саме, що мав місце розбійницький напад або інший злочин за обставин, повідомлених заявником, розбійний напад вчинено, але не за тих обставин про які повідомляє заявник, злочину не було, повідомлення неправдиве, розбою не було, мало місце інсценування злочину.

Однак, це лише оціночні судження та припущення слідчого, а докази на підтвердження зазначеного в клопотанні та доданих до нього матеріалах відсутні.
Покликаючись на показання свідка ОСОБА_6 , слідчий не долучає до матеріалів клопотання протоколу допиту свідка, який би міг підтвердити обставини, викладені в клопотанні; зазначені слідчим пояснення потерпілої ОСОБА_5 не відповідають тим, які долучені до матеріалів клопотання, жодного доказу, що вказані особи надали такі пояснення, і у слідства існують обґрунтовані підозри для побудови такої версії, до матеріалів клопотання не долучено.
Всі інші доводи, викладені слідчим є голослівними і не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, а відтак, слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Побудову слідчим версії про неправдивість показань потерпілої обґрунтовано лише формально, однак до клопотання не додано жодного доказу на обґрунтування слідчим доводів щодо неправдивої заяви ОСОБА_5 .
Крім того, слідчий просить надати згоду на тимчасовий доступ до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю, відносно невстановлених осіб. Інформація про анкетні дані користувачів телекомунікаційних послуг, до інформації яких слідчий у разі задоволення клопотання отримає доступ, не надана. Клопотання не містись обґрунтування того, яким чином інформація про вказаних абонентів мобільного звязку, може бути використана у справі як доказ. Не доведено неможливість іншим способом, без розкриття охоронюваної законом таємниці, довести обставини, які передбачається довести за допомогою запитуваної інформації.
Також слідчим не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який ідеться в клопотанні.
Таким чином, надання доступу до документів, які містять в собі охоронювану законом таємницю, може призвести до необґрунтованого втручання у права і свободи вказаних осіб.

Зважаючи на вищевикладене, а також враховуючи відсутність в клопотанні мотивації обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження; необгрунтованість в клопотанні слідчим потреби досудового розслідування, які б виправдовували такий ступінь втручання у приватне життя осіб, про яких ідеться в клопотанні, суд вважає, що в задоволенні такого слід відмовити в повному обсязі.

Як вбачається зі змісту норми ч. 7 ст. 163 КПК України, розпорядження про надання можливості вилучення документів, є взаємопов`язаним з рішенням про задоволення клопотання про надання тимчасового доступу до речей та документів. Оскільки суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання слідчого про надання тимчасового доступу до документів, питання щодо надання можливості вилучення вказаних документів не розглядається.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 159-164 КПК України,

у х в а л и в:
Відмовити слідчому Стрийського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 , погодженого із прокурором Стрийської місцевої прокуратури ОСОБА_2 про надання тимчасового доступу до речей і документів із можливістю їх вилучення, заявлене в рамках кримінального провадження №0000105 від 16.01.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1