Справа № 175/4150/16-к
Провадження № 1-кп/175/182/16
Ухвала
Іменем України
06 листопада 2017 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні у сел. Слобожанське кримінальне провадження № 0001947 відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Олександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.289, ч.2 ст.15, п.9 ч.2 ст.115 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
21 жовтня 2016 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0001947відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.289, ч.2 ст.15, п.9 ч.2 ст.115 КК України.
Під час досудового розслідування ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
При оголошенні перерви прокурор заявила усне клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Захисник заперечувала щодо продовження обвинуваченому дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просила змінити йому запобіжний захід на не пов`язаний з триманням під вартою, а саме, домашній арешт.
Обвинувачений підтримав думку свого захисника.
Вислухавши думку учасників судового провадження, колегія суддів встановила наступне.
Згідно з ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Частиною 3 цієї статті передбачено, що незалежно від наявності клопотань до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
У відповідності до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.
Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, і у подальшому про його продовження, суд зобов`язаний у сукупності оцінити обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; репутацію підозрюваного, обвинуваченого, наявність у нього судимостей.
Суд враховує, також практику Європейського суду з прав людини, зокрема сформульовану в рішеннях «Марченко проти України» та «Лабіта проти Італії», згідно з якими тримання під вартою є виправданим у певному випадку, а саме тоді, коли суспільний інтерес, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.
Також Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував (рішення у справі «Харченко проти України») на тому, що п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою. Зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення особи свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою.
Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.
Судом установлено, що під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і встановлені ризики, передбачені пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України.
Враховуючи, що дія запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, припиняє свою дію 09 листопада 2017 року, суд, виходячи з мети і підстав застосування запобіжного заходу, з урахуванням ризиків передбачених пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме що обвинувачений можуть переховуватися від органу суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, які були підставою для обрання такого запобіжного заходу під час досудового розслідування, та не відпали і не зменшилися, з урахуванням суворості покарання, яке загрожує обвинуваченому, у разі доведеності його вини за вчинення особливо тяжких злочинів, колегія суддів вважає необхідним продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час судового розгляду на строк 60 днів. На думку суду інші (альтернативні) види запобіжних заходів не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 .
У зв`язку з цим клопотання захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.331, 350, 369 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, на час судового розгляду кримінального провадження продовжити на 60 днів, тобто до 04 січня 2018 року.
Клопотання захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Копію ухвали вручити прокурору і обвинуваченому, а також направити начальнику Дніпровської УВП №4 УДПС України у Дніпропетровській області.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3