№ 479/588/17
№1кп/479/50/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2017 року Кривоозерський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ;
при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Криве Озеро кримінальне провадження №0000211 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, учня Кривоозерського ПАЛ, неодруженого, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України
Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ;

обвинувачений ОСОБА_3 ;

потерпілий ОСОБА_5 ;

захисник ОСОБА_6 ;

законний представник
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ;
в с т а н о в и в:
В ніч з 17 на 18 травня 2017 року неповнолітній ОСОБА_3 з метою таємного викрадення майна, прибув до території домогосподарства гр. ОСОБА_5 , яке розташоване по АДРЕСА_2 . Зайшовши на територію домогосподарства, на терасі будинку виявив бензокосу марки "Піонер", яку шляхом вільного доступу, таємно викрав. Заволодівши викраденим, ОСОБА_3 викрадене присвоїв та розпорядився на власний розсуд для себе цілях.
Свою вину ОСОБА_3 у вчиненні злочину не визнав, пояснив, що проживав на квартирі у гр. ОСОБА_8 , по сусідству з потерпілим ОСОБА_5 .. Одного із днів травня 2017 р. до нього підійшов невідомий чоловік та попросив прополоти його присадибну ділянку. Коли він привів город до ладу, зазначений чоловік розрахувався з ним за роботу бензокосою марки "Піонер", яку він відразу відвіз додому - до с.Агеївка Любашівського району Одеської області, де проживає мати. Не зважаючи на не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 , вона підтверджується безпосередньо дослідженими у судовому засіданні належними та допустими доказами:
- потерпілий ОСОБА_5 в суді підтвердив, що звечора 17 травня 2017 року залишив свою бензокосу марки "Піонер" на терасі власного будинку, який розташований по АДРЕСА_2 , проте 18 травня 2017 року вранці виявив, що бензокоси не має. Почав шукати її, від сусідки йому стало відомо, що ОСОБА_3 привіз до свого дому за адресою с.Агеївка Любашівського району Одеської області якусь бензокосу. Поїхавши за зазначеною адресою, виявив, що вказана бензокоса являється його, оскільки на ній були певні пошкодження на ручці. Раніше обвинуваченого бачив, оскільки він проживав по сусідству на квартирі у гр. ОСОБА_8 , та приходив до нього у двір по воду, проте вони особисто знайомі не були.

- законний представник обвинуваченого - ОСОБА_7 в суді пояснила, що обвинувачений є її сином, в травні місяці поточного він привіз додому бензокосу марки "Піонер", вказавши, що отримав її в рахунок оплати за прополку городу. Після того, як повідомила про вказане ОСОБА_8 , до них додому приїхав потерпілий ОСОБА_5 , та оглянувши косу, підтвердив її належність йому, вона добровільно її віддала, заплативши потерпілому 500 грн. за витрати на проїзд;
- свідок ОСОБА_8 в суді повідомила, що обвинувачений ОСОБА_3 проживав у неї на квартирі, оскільки приїхав з іншого району навчатись в Кривоозерському ПАЛ. 18 травня 2017 р. від потерпілого ОСОБА_5 , який проживає по-сусідству, їй стало відомо, що вночі з його двору пропала бензокоса. В ході телефонної розмови з матір"ю обвинуваченого їй стало відомо, що ОСОБА_3 привіз додому бензокосу, пояснюючи матері, що даною косою з ним розрахувались за прополку городу. Після чого ОСОБА_8 про вказане розповіла ОСОБА_5 , який відразу поїхав за місцем проживання матері обвинуваченого ОСОБА_7 - до с.Агеївка Любашівського району Одеської області, та виявив, що вказана бензокоса являється його власністю, тому забрав її, а мати обвинуваченого ОСОБА_7 повернула йому 500 грн. як витрати на дорогу.

- свідок - ОСОБА_9 в суді вказав, що обвинувачений є його одногрупником, наприкінці навчального 2016/2017 року обвинувачений ОСОБА_3 підійшов до нього і просив дати свідчення того, що вони разом працювали на земельній ділянці гр. ОСОБА_10 , за що з ними розрахувалися бензокосою. На що ОСОБА_9 відмовив обвинуваченому у вказаному. Свідок наголошував, що йому не відомо стосовно роботи ОСОБА_3 , на присадибних ділянках ніколи з ним не працював, оплату у виді бензокоси не отримував.
- свідок - ОСОБА_11 в суді підтвердила, що ні вона, ні її син ОСОБА_10 не наймали ОСОБА_3 працювати на своєму городі. Вказувала, що їх земельна ділянка огороженою парканом, тому ОСОБА_3 не міг самостійно зайти на ділянку. Потерпілий ОСОБА_5 проживає від них за 300 м.. Раніше обвинуваченого ніколи не бачила
- свідок - ОСОБА_10 в суді підтвердив, що ніколи не наймав обвинуваченого ОСОБА_3 працювати на своїй присадибній ділянці, оскільки більшість часу працює за межами району. Ніхто з його родини не наймав ОСОБА_3 працювати на городі, на їхніх ділянках обвинувачений не працював, з ним ніхто ніколи не бачився.
- свідок - ОСОБА_12 в суді пояснила, що проживає неподалік домоволодіння гр. ОСОБА_10 .. Повесні працювала на земельній ділянці по АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_11 , але жодного разу не бачила ОСОБА_3 ні на цій ділянці, ні на сусідських. На досудовому слідстві ОСОБА_3 вказував, що саме на земельній ділянці Султановських він працював, проте це не відповідає дійсності, він ніколи там не працював, навіть ніколи не бував на ній. Свідок зазначила, що ОСОБА_3 не міг працювати навіть на сусідських ділянках, оскільки частина ділянок - є занедбаними, за частиною ділянок доглядають самі власники. На протязі весняно-польових робіт ОСОБА_3 на ділянках, на які він вказував, не було.
- свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні вказав, що з сім"єю Кернеш проживає в одному селі, підтримує дружні стосунки, в травні місяці поточного року він зателефонував ОСОБА_3 , щоб той допоміг з обробітком поля, проте обвинувачений йому відмовив, мотивуючи тим, що у вказаний час працює по найму, та з ним обіцяли розрахуватись бензокосою. Пізніше йому стало відомо, що ОСОБА_3 звинувачують у крадіжці, хоча він не міг цього робити.
- заявою потерпілого ОСОБА_5 від 18 травня 2017 року на ім"я начальника Кривоозерського ВП Врадіївського ВП ГУНП України у Миколаївській області про притягнення до кримінальної відповідальності невідому особу, яка в ніч з 17 на 18 травня 2017 року викрала з тераси його житлового будинку шляхом вільного доступу бензокосу марки "Піонер" (а.с.30), за якою внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення та розпочато досудове розслідування за ч.1 ст.185 КК України (а.с.29);
- протоколом огляду місця події від 18 травня 2017 року будинку потерпілого ОСОБА_5 , який розташований по АДРЕСА_2 , з план-схемою приміщень та фототаблицею, в ході якого описано обстановку у дворі будинку, зокрема й тераси, на якій зберігалась коса (а.с.31-34);
- протоколом огляду бензокоси "Піонер", з таблицею зображень, який проведено за участю потерпілого ОСОБА_5 (а.с. 34-37);
Протягом усього розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 не визнавав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України. Його версія, що в травні 2017 року працював по найму на обробітку земельної ділянки, за що в якості оплати отримав бензокосу, не знайшла свого підтвердження. Оскільки ні в ході досудового розслідування, ні в ході судового розгляду, обвинувачений не міг вказати на осіб, які його наймали на обробіток землі, та які оплачували роботу бензокосою "Піонер", не міг вказати на місцезнаходження ділянки, на якій працював. Будь-яких підстав не довіряти свідченням потерпілого, свідків та іншим доказам обвинуваченим та його законним представником в суді не наведено. При цьому суд бере до уваги також, що показання обвинуваченого не можуть бути визнані логічними і переконливими, бо жодним чином не пояснюють встановлені у кримінальному провадженні об`єктивні факти: бензопила була виявлена за місцем проживання матері обвинуваченого, невстановлення осіб, які розраховувались з обвинуваченим за роботу бензопилою, неможливість визначення ділянки, де працював обвинувачений.
Суд критично відноситься до показань обвинуваченого та не визнання ним вини розцінює як спосіб захисту на уникнення кримінальної відповідальності за вчинене.
Таким чином, обвинувачення ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду дослідженими у судовому засіданні доказами, а тому суд не приймає до уваги посилання обвинуваченого на те, що крадіжки він не вчиняв й розцінює їх як метод захисту. Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем навчання - посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є учнем Кривоозерського професійного-аграрного ліцею.
Крім того, суд приймає до уваги висновок Кривоозерського районного сектору з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, викладений в досудовій доповіді (а.с.61-63), згідно якого обвинувачений ОСОБА_3 оцінюється як правопорушник з середнім рівнем ймовірності скоєння повторних кримінальних правопорушень. Обвинувачений під час бесіди поводив себе стриманно, сприяв складенню досудової доповіді. Представник сектору з питань пробації вважає за можливе виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, за умови встановлення судом певних обов"язків.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, вчинено злочин середньої тяжкості, відсутність пом`якшуючих, обтяжуючих покарання обставин, вказані дані про особу обвинуваченого та приходить висновку, що для його виправлення і на запобігання вчиненню нових злочинів достатнім є покарання у виді громадських робіт строком у межах санкції статті обвинувачення.
Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.
Заходи забезпечення відсутні, цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин.
Речові докази: бензокосу марки "Піонер", яка передана для зберігання ОСОБА_5 як законному володільцю, залишити останньому.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Кривоозерський районний суд.

Суддя :