Справа № 524/1062/17
Провадження № 1-кп/524/50/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2018 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кременчука Полтавської області кримінальне провадження , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000459 від 02.02.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Часновці, Чернігівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера , не одруженого, раніше судимого: 05.04.2016 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ст. 358 ч.1,4, ст. 70 ч.1 КК України до покарання у вигляді арешту строком на 2 місяці; 13.09.2016 року звільнений по відбуттю строку покарання ;проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.1,2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

17.01.2017 року близько 04 год. 00 хв. ОСОБА_4 , виходячи із корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , яка належить потерпілому ОСОБА_5 та під час розпиття алкогольних напоїв із останнім , дочекавшись коли потерпілий ОСОБА_5 заснув, шляхом вільного доступу, таємно для оточуючих викрав зі столу мобільний телефон марки «Xiomi Redmi Note 3 pro 16 gb», IMEI: НОМЕР_1 , вартістю 3862 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вищевказану суму. З місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

29.01.2017 року близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_4 , повторно , виходячи з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи за адресою : Полтавська область, м. Кременчук, вул. Небесної Сотні , 3, біля магазину «АТБ», шляхом вільного доступу, таємно для оточуючих, із сумки,яка належить потерпілій ОСОБА_7 викрав мобільний телефон марки «Nokia H8», IMEI : НОМЕР_2 , вартістю 2208 грн., чим завдав останній матеріальну шкоду на вищевказану суму. З місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю, від дачі показань по справі відмовився, підтвердив обставини вчинення злочинів , які викладені в обвинувальному акті і на питання суду пояснив , що викрадав мобільні телефони у потерпілих, так як ще не отримував пенсію і у нього не було коштів для проживання , але потерпілий ОСОБА_5 до нього претензій немає, а потерпілій ОСОБА_7 ним був повернутий мобільний телефон. У скоєному щиро кається , просить суворо не карати. Просить суд застосувати до нього ст. 1 п."г" Закону України "Про амністію у 2016 році" , оскільки він скоїв злочини середньої тяжкості , є особою яка досягла пенсійного віку станом на 07.09.2017 року.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив розглядати кримінальне провадження за його відсутності, будь-яких претензій до обвинуваченого не має, просить призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду (а.с.26)

Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій просила розглядати кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у її відсутність, претензій матеріального характера до обвинуваченого не має, просить призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду (а.с.27)

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ст.349 ч.3 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, вважає, доказаним у судовому засіданні скоєння обвинуваченим злочинів середньої тяжкості і кваліфікує його дії по епізоду від 17.01.2017 року по факту крадіжки у потерпілого ОСОБА_5 за ст.. 185 ч.1 КК України , як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка) ,по епізоду від 29.01.2017 року по факту крадіжки у потерпілої ОСОБА_7 за ст. 185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особистість обвинуваченого, який задовільно характеризується за місцем проживання, стан здоров`я обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, думку потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , які просять призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду, не наполягають на суворому покаранні, обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Суд також при призначенні обвинуваченому покарання враховує практику Європейського суду з прав людини у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), в яких Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) суд встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

У п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Наведені приписи закону стосуються призначення, як основного так і додаткового покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого у відповідності зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст.67 КК України судом не встановлено. Суд вважає , що органами досудового розслідування та прокурором у порушення вимог ст.. 34, 67 ч.4 КК України зазначена обтяжуюча обставина рецидив злочинів, оскільки обвинуваченому ОСОБА_4 пред,являлась підозра де зазначена кваліфікуюча ознака повторність, тому рецидиву злочинів у даному випадку не буде.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи зазначені обставини, з урахуванням особи винного, суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції статтей, по якій кваліфіковані дії обвинуваченого у вигляді позбавлення волі , але не на максимальний строк , так як обвинуваченим скоєні злочини середньої тяжкості. Також покарання обвинуваченому ОСОБА_4 повинно бути призначене з урахуванням вимог ст.70 ч.1 КК України ,за сукупністю злочинів, оскільки обвинуваченим вчинено декілька злочинів. Суд приходить до висновку про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.75 КК України від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки. Також суд вважає відповідно до вимог ст.. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
20.04.2018 року у провадження Автозаводського районного суду м. Кременчука від обвинуваченого ОСОБА_4 надійшла заява про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року №1810-VII.

Згідно положень ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року №1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Згідно ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

У статті 1 п. "ґ" Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року,зазначено , що звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: підлягають особи , які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";
Згідно ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
З матеріалів кримінального провадження убачається, що обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року , а саме станом на 07.09.2017 року , досяг пенсійного віку встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 амністії, передбачених ст. 9 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Процесуальні витрати по справі - відсутні.

Речові докази по справі мобільний телефон марки «Nokia H8», IMEI : НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 відповідно до ст. 100 КПК України залишити їй за належністю.

Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України , суд,-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.1,2 КК України та призначити йому покарання:

- за ст.185 ч.1 КК України 1 року позбавлення волі

-за ст.185 ч.2 КК України 2 роки позбавлення волі

На підставі ст.. 70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання 2 роки позбавлення волі .
На підставі ст.. 75 КК України ОСОБА_4 від призначеного судом покарання звільнити з випробувальним строком на 2 роки .

Відповідно до вимог ст.. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На підставі ст. 1 п. «ґ» Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання звільнити.

Речові докази по справі мобільний телефон марки «Nokia H8», IMEI : НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 відповідно до ст. 100 КПК України залишити їй за належністю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Полтавської області,через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий суддя: