АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа №11-сс/796/415/2018 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія ст..ст. 303, 304 КК України Суддя - доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва, у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференцзвязку з Рівненським міським судом Рівненської області апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.09.2017 року,

за участю

прокурора ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

особи, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.09.2017 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову старшого слідчого в ОВС третього слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 від 29.03.2017 року про закриття кримінального провадження №0000485.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначає, що зміст постанови про закриття кримінального провадження відповідає вимогам ст. 110 КПК України, рішення слідчого є належним чином мотивованим та обґрунтованим, а підстав стверджувати, що в ході нового розслідування можуть бути встановлені дані для висновку про наявність в описаних заявником обставинах складу злочинів, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366 КК України, слідчим суддею при розгляді скарги не встановлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.09.017 р. по справі № 757/21189/17-к та постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову старшого слідчого в ОВС третього слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 від 29.03.2017 р. про закриття кримінального провадження № 0000485 від 19.03.2015 р. за фактом перевищенням колишнім слідчим з ОВС прокуратури Рівненської області ОСОБА_12 своїх службових повноважень та підробки документів у кримінальній справі № 70/07-08 відносно ОСОБА_8 за фактом отримання хабара в сумі 10000 грн. на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, за відсутністю у його діях складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.366 КК України та направити дане провадження для проведення досудового розслідування.
За доводами апелянта, висновок слідчого судді щодо того, що в результаті проведеного досудового розслідування не встановлено доказів щодо наявності у діях слідчого ОВС прокуратури Рівненської області ОСОБА_12 ознак складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.366 КК України, хоча органом досудового розслідування вжито вичерпних процесуальних (слідчих) дій для встановлення всіх обставин кримінального провадження, є на думку апелянта необґрунтованим.
В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_8 зазначає, що за його заявою 23.04.2015 року управлінням з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості № 0000777 за фактом можливої підробки слідчим з ОВС прокуратури Рівненської області ОСОБА_12 матеріалів кримінальної справи № 70/07-09 відносно нього, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, яке процесуальним прокурором у провадженні 08.05.2015 р. об`єднано з кримінальним провадженням № 0000485 від 19.03.2015 р. та присвоєно номер останнього.
29.03.2017 року старшим слідчим в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000485 від 19.03.2015 р. за фактом перевищення колишнім слідчим з ОВС прокуратури Рівненської області ОСОБА_12 своїх службових повноважень та підробки документів у кримінальній справі № 70/07-08 відносно ОСОБА_8 за фактом отримання хабара в сумі 10000 грн. на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, за відсутністю у його діях складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.366 КК України.
Апелянт вважає зазначену постанову від 29.03.2017 р. про закриття кримінального провадження № 0000485 від 19.03.2015 р. незаконною.
Апелянт вважає, що слідчий ОСОБА_11 не вжив всіх передбачених чинним КПК України заходів для встановлення істини по даному кримінальному провадженні, не дослідив всебічно, повно та неупереджено обставин даного кримінального провадження і закрив його по реабілітуючій обставині.

На думку апелянта, не малу роль в цьому зіграло те, що під час досудового розслідування, особу, яку він звинувачує у вчиненні злочину, а саме ОСОБА_12 , працює на одній із керівних посад Генеральної прокуратури України.

ОСОБА_8 вказує на те, що викладені в оскаржуваній постанові висновки слідчого в ОВС управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 є безпідставними та помилковими, слідчий не провів можливих слідчих дій для перевірки викладених в його заяві обставин про вчинення ОСОБА_12 кримінального правопорушення.

Також апелянт зазначає, що колишній слідчий з ОВС прокуратури Рівненської області і теперішній високопосадовець Генеральної прокуратури ОСОБА_12 вчинив по відношенню до апелянта кримінальне правопорушення, яке полягає в підробці документів, оскільки, ОСОБА_12 , будучи службовою особою, склав та видав завідомо неправдивий документ, а саме протокол пред`явлення обвинувачення, роз`яснення його по суті та вручення копії постанови про притягнення в якості обвинуваченого від 05.02.2009 року, так як такої процесуальної дії слідчим не проводилось. Апелянт стверджує, що така дія не проводилась ні в приміщенні СІЗО, ні в ІТТ, ні в кабінеті слідчого, а підпис на даному протоколі він та захисника був проставлений набагато пізніше.
ОСОБА_8 вказує на те, що для перевірки даних обставин необхідно допитати ОСОБА_12 щодо того, де саме в ІТТ чи СІЗО він, нібито, склав протокол пред`явлення йому обвинувачення, роз`яснення його по суті та вручення копії постанови про притягнення в якості обвинуваченого від 05.02.2009 року та проводив дану слідчу дію, враховуючи його покази, що дана слідча дія проводилась в слідчому ізоляторі та з`ясувати протягом якого часу він проводив ці дії.

Крім цього апелянт вказує на те, що необхідно витребувати з СІЗО м. Рівне відомості щодо того, чи був присутній слідчий ОСОБА_12 в СІЗО м. Рівне 05.02.2009 року, а якщо документи за цей час знищені, то витребувати акт знищення цих документів, а також витребувати з Рівненського ІТТ акт знищення документів, які посвідчують перелік осіб, які відвідували ІТТ 05.02.2009 року.

ОСОБА_8 зазначає, що для підтвердження достовірності наявних в нього копій матеріалів кримінальної справи, серед яких є протокол пред`явлення обвинувачення, роз`яснення його суті та вручення копії постанови про притягнення в якості обвинуваченого від 05.02.2009 р. без його підпису та підпису його захисника, однак з пронумерованим аркушем справи, необхідно призначити технічну експертизу цих документів.

Крім цього апелянт вказує на те, що необхідно також провести експертизу підпису адвоката ОСОБА_13 в даному протоколі та витребувати з попереднього місця роботи слідчого ОСОБА_12 (прокуратури Рівненської області) власноручно написані ним документи, датовані 2009 роком, як порівняльні зразки для проведення експертизи по встановленню абсолютного часу виконання записів в даному протоколі.

ОСОБА_8 зазначає, що слідчим ОСОБА_11 не перевірені також його доводи і щодо того, що протягом 5 хвилин, саме такий час зазначено в протоколі слідчої дії, неможливо скласти протокол, оголосити постанову про притягнення його в якості обвинуваченого, роз`яснити суть обвинувачення, оголосити та роз`яснити йому права обвинуваченого, також було проігноровано та не взято до уваги чинні судові рішення, а саме постанову Рівненського міського суду та ухвалу апеляційного суду Рівненської області, якими було встановлено, що ОСОБА_8 05.02.2009 р. слідчий ОСОБА_12 не пред`являв обвинувачення, що і було однією із підстав повернення справи на додаткове розслідування.
Апелянт вказує на те, що факт підробки слідчим ОСОБА_12 даного протоколу підтверджується з наданої ним копії цього протоколу, копію якого він зняв з дозволу слідчого при ознайомленні з матеріалами кримінальної справи в порядку ст.208 КПК України 25.05.2009 року, при цьому була присутня також його дружина ОСОБА_14 , яка підтвердила цю обставину, будучи допитаною в якості свідка.

Крім цього ОСОБА_8 зазначає, що сам слідчий ОСОБА_12 визнав при його допиті в Рівненському міському суду в якості свідка, що він давав йому можливість робити ксерокопії матеріалів кримінальної справи при виконанні ним вимог ст.218 КПК України, що підтверджується копією запису судового засідання за допомогою технічних записів з показами свідка ОСОБА_12 , проте слідчий ОСОБА_11 не взяв до уваги ці обставини та навіть не допитав з цього приводу ОСОБА_12 .

Також апелянт вказує на те, що для перевірки факту підробки протоколу від 06.02.2009 р. про результати оперативно-розшукового заходу - візуальне спостереження, яке проводилось щодо нього необхідно витребувати з УСБУ в Рівненській області відомості щодо того, чи тимчасово виконував 07 лютого 2009 року обов`язки начальника ВБКОЗ Управління підполковник ОСОБА_15 , оскільки від його імені підписаний супровідний лист за № 13/216; витребувати з УСБУ в Рівненській області відомості щодо того, чи направлялась 07.02.2009 р. слідчому ОСОБА_12 відеокасета № 29, яка зазначена в додатку до листа за № 13/216; додатково допитати свідка ОСОБА_12 щодо того, чи отримував він особисто чи через канцелярію прокуратури супровідний лист за № 13/216 з додатками та коли саме він виявив відсутність відеокасети № 29; додатково допитати свідка ОСОБА_16 щодо того, чому в протоколі від 06.02.2006 року про результати оперативно-розшукового заходу - візуальне спостереження, зазначено про проведення щодо апелянта оперативно-розшукового заходу - візуальне спостереження із застосуванням відоеозйомки; витребувати та оглянути щодо нього оперативно-розшукову справу для з`ясування тієї обставини, який саме оперативно-розшуковий захід щодо нього проводився 28.01.2009 року.

Крім цього ОСОБА_8 зазначає, що для перевірки факту підробки протоколів огляду необхідно додатково допитати ОСОБА_17 щодо того, чи проводились за її участю слідчі дії по кримінальній справі щодо неї у вихідні дні, чи виготовлялись слідчим ОСОБА_12 в її присутності протоколи слідчих дій, в яких вона зазначена як понята; витребувати з попереднього місця роботи слідчого ОСОБА_12 (прокуратури Рівненської області) власноручно написані ним документи, датовані 2009 роком, як порівняльні зразки для проведення експертизи по встановленню абсолютного часу виконання записів, в тому числі підписів понятих, в даних протоколах; провести додаткову почеркознавчу експертизу підпису понятої ОСОБА_17 в протоколі огляду від 04.05.2009 року; для підтвердження достовірності наявних в апелянта копій матеріалів кримінальної справи, серед яких є і протоколи оглядів без підписів понятої ОСОБА_17 , однак з пронумерованими аркушами справи, необхідно призначити технічну експертизу цих документів; також ту обставину, що дані слідчі дії - протоколи огляду, проводились у відсутність зазначених в них понятих, можна перевірити шляхом витребування доказів про перебування чи відсутність цих осіб на своїх робочих місцях під час даних слідчих дій.

Апелянт стверджує, що посилання слідчого ОСОБА_11 на постанову слідчого прокуратури Рівненської області ОСОБА_18 про закриття кримінального провадження № 000000060 від 06.06.2014 року є неправомірним, оскільки дана постанова не стосується слідчого ОСОБА_12 , а інших осіб.
Також ОСОБА_8 стверджує, що чинний КПК України не містить правової норми, яка би звільняла слідчого, в даному випадку слідчого ОСОБА_11 , при розслідування кримінального провадження щодо вчинення однією особою кримінального правопорушення, в даному випадку, це слідчий ОСОБА_19 , проводити слідчі дії по перевірці даного злочину, на наявність постанови про закриття кримінального провадження по даному злочину, щодо інших осіб, а саме в даному випадку службових осіб ВБКОЗ УСБУ в Рівненській області.
Крім цього апелянт вказує на те, що слідчий суддя безпідставно, ігноруючи вимоги чинного КПК України, грубо порушуючи його права, як потерпілого, покликається на те, що орган досудового розслідування на власний розсуд визначає об`єм перевірочних дій, достатній на переконання слідчого чи прокурора, для прийняття вмотивованого рішення у відповідності до положень ч. 2 ст. 283 КПК України, тобто, на думку апелянта, слідчий суддя рахує, що і слідчий і прокурор, які проводять досудове розслідування щодо вчиненого співробітником Генеральної прокуратури України ОСОБА_12 злочину, можуть з порушенням вимог ст.ст. 2,9 КПК України, ігноруючи процесуальні права потерпілого, який ініціює здійснення процесуальних та слідчих, розшукових дій, самі визначають що і як їм перевіряти.

На думку апелянта, безпідставним є також посилання слідчого судді в оскаржуваній ухвалі на те, що під час досудового розслідування слідчим виконано всі необхідні слідчі дії для встановлення об`єктивної істини у провадженні для виконання завдань покладених КПК України, а апелянтом не надано переконливих доказів, які б свідчили про те, що шляхом проведення додаткових дій за результатами розгляду заяв ОСОБА_8 , будуть встановлені достатні дані, які унеможливлюють закриття кримінального провадження.

Заслухавши пояснення ОСОБА_8 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити за викладеними в ній доводами, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та постанови слідчого про закриття кримінального провадження, перевіривши матеріали судового провадження та матеріали закритого кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 12 квітня 2017 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_8 на постанову слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 від 29.03.2017 р. про закриття кримінального провадження за № 0000485 від 19.03.2015 року, за фактом перевищення колишнім слідчим з ОВС прокуратури Рівненської області ОСОБА_12 своїх службових повноважень та підробки документів у кримінальній справі №70/07-08 відносно ОСОБА_8 за фактом отримання хабаря в сумі 10000 грн. на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України за відсутністю в його діях складу кримінальних правопорушень , передбачених ч. 1 ст. 365, ч.1 ст. 366 КК України та направити дане провадження для проведення досудового розслідування.

За результатами розгляду скарги, слідчим суддею прийнято рішення про те, що зміст постанови про закриття кримінального провадження відповідає вимогам ст. 110 КПК України, рішення слідчого є належним чином мотивованим та обґрунтованим, а підстав стверджувати, що в ході нового розслідування можуть бути встановлені дані для висновку про наявність в описаних заявником обставинах складу злочинів, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366 КК України, слідчим суддею при розгляді скарги не встановлено.
Однак, колегія суддів, не може погодитись з таким судовим рішенням враховуючи наступне.

Так, згідно вимог ст.ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

У свою чергу, слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин та чи містить постанова висновки слідчого щодо підстав закриття провадження.

Зазначені норми права, на думку колегії суддів, не були належним чином дотриманні слідчим та слідчим суддею.

Так, як вбачається з оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, у мотивувальній частині слідчий вказав про те, що , аналізуючи матеріали кримінального провадження в їх сукупності, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, він дійшов висновку, що в ході досудового розслідування не здобуто достатніх доказів, які б доводили факт вчинення слідчим в ОВС прокуратури Рівненської області ОСОБА_12 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366 КК України.

Проте, з постанови слідчого вбачається, що слідчим належним чином не перевірені та не дана належна оцінка доводам ОСОБА_8 щодо обставин підробки слідчим ОСОБА_12 документів, а саме, протоколу пред`явлення обвинувачення, роз`яснення його по суті та вручення копії постанови про притягнення в якості обвинуваченого від 05.02.2009 року.
В цій частині висновок слідчого про те, що досудовим розслідуванням не підтверджено достовірність копії протоколів, наданих ОСОБА_8 , не узгоджується з даними, викладеними в постанові Рівненського міського суду Рівненської області від 1 квітня 2015 року та ухвалі колегії суддів Апеляційного суду Рівненської області від 29 вересня 2015 року, в яких зазначено про те, що під час розгляду справи по обвинуваченню ОСОБА_8 , за ч. 2 ст. 368 КК України, встановлена обставина не пред`явлення ОСОБА_8 обвинувачення, яка підтверджується, окрім пояснень самого ОСОБА_8 , також копією протоколу пред`явлення обвинувачення, роз`яснення його суті та вручення копії постанови про притягнення в якості обвинуваченого від 5 лютого 2009 року, яка була знята ОСОБА_8 з дозволу слідчого при ознайомленні з матеріалами кримінальної справи. Вказаним обставинам слідчим у постанові не надана оцінка, на що правильно посилається в апеляційній скарзі ОСОБА_8 .
Крім того, як вбачається з матеріалів закритого кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 5 жовтня 2015 року вже скасовувалась постанова слідчого про закриття кримінального провадження № 0000485 від 19.03.2015 року. В зазначеній ухвалі слідчий суддя вказав, що досудове розслідування в даному провадженні проведено неповно та зазначив, які слідчі дії необхідно провести для повноти та об`єктивності перевірки доводів ОСОБА_8 , зокрема, вказав на необхідність призначення та проведення в даному кримінальному провадженні технічної експертизи документів.

Однак, як вбачається з матеріалів закритого кримінального провадження, на виконання ухвали слідчого судді така експертиза хоч і була призначена, проте фактично не була проведена з підстав, як зазначено у висновку, відсутності зразків порівняння. Як зазначено в самому висновку, для проведення експертизи були надані у якості зразків порівняння блокноти слідчого ОСОБА_12 з його записами і підписами, виконаними за період 2008-2011 рік (зелений блокнот) та 2011-2014 рік (синій блокнот). Разом з тим, експертами зазначено, про те, що конкретні дати виконання записів у блокнотах, наданих у якості зразків порівняння, невідомі, у зв`язку з чим зазначені блокноти не можуть використовуватись у якості зразків порівняння для встановлення часу виконання рукописних записів та підписів у досліджуваних документах.

Отримавши такий висновок, слідчим не було прийнято передбачених КПК України заходів для отримання в якості зразків інших документів, які б містили записи та підписи слідчого, виконані ним в період 2009 року, та не було вирішено питання про призначення та проведення технічної експертизи, не дивлячись на те, що відповіді на питання, зазначені в постанові про призначення судової технічної експертизи мали б вагоме значення для прийняття рішення у справі.

Також, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи ОСОБА_8 про те, що під час досудового розслідування неповно перевірені обставини отримання слідчим особисто чи через канцелярію протоколу від 6 лютого 2009 року про результати оперативно-розшукового заходу з додатком (відеокасетою) чи без такого, які також мають значення для прийняття правильного рішення в даному провадженні.

Окрім того, в постанові слідчого про закриття кримінального провадження перераховані дії, проведені слідчим на виконання ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2015 року, проте, на підтвердження чи спростування яких обставин зазначені ці докази не вказано, тобто відповідна їм оцінка не надана.

З огляду на викладене постанова слідчого, яка оскаржувалась, не відповідає вимогам закону, оскільки вона винесена без всебічного, повного та об`єктивного дослідження даних, на які є посилання у заявах та скаргах, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.
Зазначені порушення залишилися поза увагою слідчого судді під час розгляду скарги ОСОБА_8 .
За таких обставин ухвала слідчого судді підлягає скасуванню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 409 КПК України у зв`язку з неповнотою судового розгляду, з прийняттям нової ухвали про часткове задоволення скарги ОСОБА_8 та скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження з направленням матеріалів кримінального провадження для проведення досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.09.2017 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову старшого слідчого в ОВС третього слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 від 29.03.2017 року про закриття кримінального провадження №0000485 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_8 задовольнити. Постанову старшого слідчого в ОВС третього слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 від 29.03.2017 р. про закриття кримінального провадження № 0000485 від 19.03.2015 р. скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000485 направити для проведення досудового розслідування.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4