Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2065/17
Провадження № 1-кп/376/139/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"29" вересня 2017 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Сквира Київської області кримінальне провадження № 0000277 по обвинуваченню :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 246 КК України,-

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_2 , з професійно-технічною освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 246 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Суд визнав доведеним, що ОСОБА_6 , спільно з ОСОБА_5 , 19 червня 2017 року, близько 11 години, маючи умисел на незаконну порубку дерев, прибули на земельну ділянку лісового фонду, яка знаходиться ліворуч від автодороги Р-18 «м.Житомир

- смт. Ставище» між полями з №№ НОМЕР_1 та НОМЕР_2 та розташована на території

Антонівської сільської ради Сквирського району Київської області в її

адміністративних межах, за межами населеного пункту. Прибувши до вказаної

лісопосадки, не маючи спеціально-передбаченого діючим законодавством дозволу

на порубку дерев, виданого уповноваженим органом (лісорубного квитка чи

ордеру), реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний і

суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, маючи корисливий мотив, знаходячись на вищевказаній земельній ділянці, використовуючи бензопилу невстановленої марки та походження, 19 червня 2017 року, в період часу з 11 до 14 години, здійснили незаконну порубку дерев, тобто спиляли до ступеня припинення росту сироростучі дерева породи дуб в кількості 14 шт. діаметрами від 20 до 74 см., чим спричинили державі в особі Антонівської сільської ради Сквирського району Київської області матеріальну шкоду на суму 158 218 (сто п`ятдесят вісім тисяч, двісті вісімнадцять) грн. 02 коп. Незаконно зрубані дерева ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_5 , розрізали на колоди довжиною близько трьох метрів та з метою отримання в подальшому вигоди, намагалися вивезти із вказаної земельної ділянки.

Суд вважає вірною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 по ст. 246 КК України, які виразились у незаконній порубці дерев у захисних та інших лісових насадженнях, що заподіяло істотну шкоду.
Суд вважає вірною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_5 по ст. 246 КК України, які виразились у незаконній порубці дерев у захисних та інших лісових насадженнях, що заподіяло істотну шкоду.
Обвинувачені в судовому засіданні повністю визнали вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 246 КК України за обставин зазначених в обвинувальному акті.

Під час досудового розслідування укладено угоди про визнання винуватості між начальником Сквирського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та їх захисником ОСОБА_4 на підставі ст.472 КПК України.

Згідно вищезазначених угод сторони погоджуються щодо правової кваліфікації дій обвинувачених за ст. 246 КК України, обвинувачені визнають себе винними у вчиненні злочину та щодо покарання у виді штрафу розміром 60 (шістдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 1020 (одна тисяча двадцять гривень) 00 копійок.
Відповідно до статей 471, 472 КПК України, сторони узгодили міру покарання не виходячи за межі загальних засад призначення покарання встановлених КК України.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про визнання винуватості.

В підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачені та їх захисник просили суд затвердити дану угоду.

Дослідженням даних про особи обвинувачених встановлено, що вони позитивно характеризуються, раніше не судимі та вперше притягуються до кримінальної відповідальності.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченим не встановлено.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченим, суд визнає щире каяття та активнее сприяння в розкритті злочину.
Перевіривши вказані угоди, допитавши обвинувачених, суд вважає, що укладення угод є добровільним та відповідає вимогам ст.ст.469,472 КПК України та дані угоди можуть бути затверджені судом, а також відсутні підстави для відмови в їх затвердженні, передбачені ч.7 ст.474 КПК України.

Злочин, передбачений ст. 246 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, існують достатні фактичні підстави для визнання винуватості.

Також, суд вважає що правова кваліфікація злочину вірна, виходячи з наступного.

За змістом ч.2, 3 ст.4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Згідно ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує

злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або

іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі,

тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до

набрання таким законом чинності.

На підставі вищевказаного, враховуючи що обвинувачені вчинили злочин в червні 2017 року (під час дії редакції ст. 246 КК України, що поліпшує

становище особи), суд вважає, що дії обвинувачених повинні кваліфікуватись по ст. 246 КК України та відповідно обвинувачені повинні нести кримінальну відповідальність по ст. 246 КК України в редакції що діяла до 03.09.2017 року ( Закон України № 2063-VIII від 23.05.2017 року).

Крім того, умови угод відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені цілком розуміють права, визначені п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даних угод, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угод судом.

Таким чином, після перевірки угод на відповідність діючому законодавству та за відсутності зазначених у ст. 474 КПК України підстав для відмови у їх затвердженні, суд вважає за необхідне угоди про визнання винуватості затвердити та вважає за можливе призначити обвинуваченим узгоджену сторонами міру покарання.

Речові докази по справі передати у власність держави, інші знищити та повернути за належністю.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжні заходи обвинуваченим не обиралися.

Цивільні позови по справі не заявлялись.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-374, 469, 470, 472-475 КПК України, суд, -

засудив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 15 серпня 2017 року між начальником Сквирського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_6 та його захисником ОСОБА_4 .

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 15 серпня 2017 року між начальником Сквирського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_5 та його захисником ОСОБА_4 .

ОСОБА_6 визнати винним у пред`явленому та визнаному обвинуваченні за ст. 246 КК України та призначити йому узгоджену міру покарання у виді штрафу розміром 60 (шістдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять гривень) 00 копійок.
ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому та визнаному обвинуваченні за ст. 246 КК України та призначити йому узгоджену міру покарання у виді штрафу розміром 60 (шістдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять гривень) 00 копійок.

Речові докази:

-автомобіль марки М-412 «Москвич» салатового кольору, р.н.з. НОМЕР_3 із напівпричіпом кустарного виробництва, в середині якого знаходяться три дерев`яні дошки, ремінь кріплення та сокира; 14 (чотирнадцять) дерев`яних
колодок деревини породи «Ясен» довжиною від 25 до 108 см. та діаметрами від 18
до 75 см., а також 26 (двадцять шість) дерев`яних колодок деревини породи «Дуб»
довжиною від 31 до 80 см. та діаметрами від 14 до 49 см.; 12 (дванадцять) колод деревини породи «Дуб» з діаметрами від 36 до 74 см. та довжиною від 230 до 314 см.,- передати у власність держави.

-крони зрізаних дерев, гумовий обідок від фари автомобіля, - знищити.

-мобільний телефон Нокіа ІМЕІ НОМЕР_4 , - повернути ОСОБА_7 .

На вирок суду може бути подана апеляція в апеляційний суд Київської області через Сквирський районний суд Київської області протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення має право звернутись до Сквирського районного суду Київської області, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Суддя ОСОБА_1