Справа № 357/9661/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/225/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 39 06.03.2018

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 березня 2018 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді: - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Київської області ОСОБА_7 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Брилівка, Ставищенського району, Київської області, громадянина України, з середньою спецільною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та відповідно до ст.76 КК України покладено обов`язки, а саме повідомляти органи з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання, періодично з`являтись для реєстрації в Білоцерківське МРВ з питань пробації та у відповідності до ст. 76 ч.2 п.п.2,4 КК України покладено додаткові обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин. Так, 27.07.2017 року, близько 18 год. 50 хв. ОСОБА_8 , маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість за незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, перебуваючи біля автобусної зупинки навпроти будинку №39-в по вул. Січневого прориву в м. Біла Церква, Київської області, в кущах на землі незаконно, повторно, придбав-знайшов медичний шприц об`ємом 10 мл., який заповнений рідиною темно- коричневого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено- опієм ацетильованим до позначки 3 мл та маючи досвід періодичного вживання наркотичних засобів шляхом ін`єкцій, оглянувши та впевнившись, що речовина, якою заповнений знайдений ним медичний шприц є наркотичним засобом, поклав його до правої кишені шортів, в які був одягнений та незаконно, повторно зберігав при собі для власного вживання без мети збуту, однак в той же день близько 19.00 год. поблизу будинку №39-в по вул. Січневого прориву в м. Біла Церква, Київської області був зупинений працівниками поліції Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області з метою перевірки на предмет зберігання заборонених в обігу предметів та речовин та у ОСОБА_8 під час особистого обшуку з кишені шортів вилучено медичний шприц об`ємом 10 мл, заповнений опієм до позначки 3 мл, визначеною масою у перерахунку на суху речовину 0,482 г., який останній, посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотронні речовини і прекурсори» повторно, незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи кваліфікацію кримінального правопорушення та доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненому кримінальному правопорушенні, не погоджується з вироком суду першої інстанції в частині призначеного покарання, просить вирок суду змінити та виключити покладений на ОСОБА_8 на підставі ст. 76 КК України обов`язок виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою. В іншій частині вирок залишити без зміни.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вирок суду є незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що суд поклав на ОСОБА_8 обов`язок виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою, положення щодо застосування яких на дату ухвалення вироку ще не набрало чинності.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються доказами, які судом всебічно, повно та об`єктивно досліджені і є обґрунтованими. Дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 309 КК України, що не оспорюється в апеляційній скарзі, тому судова колегія визнає ці висновки правильними.

Судовий розгляд даного кримінального провадження проводився в суді першої інстанції в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин справи, які не оспорювались сторонами провадження і стосовно яких докази судом не досліджувались, апеляційним судом не перевіряються.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» звільняючи особу від відбування покарання з випробуванням, суд може покласти на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, з метою організації органами виконання покарань належного контролю за її поведінкою.

Законом України від 7.09.2016 року № 1492-8 « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених», що набрав чинності 8.10.2016 року, ст. 76 КК України викладено в новій редакції, суд може зобов`язати засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. На осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти такі обов`язки: попросити публічно або в іншій формі пробачення у потерпілого; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу); пройти курс лікування від розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб; дотримуватися встановлених судом вимог щодо вчинення певних дій, обмеження спілкування, пересування та проведення дозвілля.

Положення про виконання заходів, передбачених пробаційною програмою, набирає чинності лише з 1.01.2018 року.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції, поклавши на ОСОБА_8 обов`язок виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою, положення щодо застосування яких на дату ухвалення вироку (23.11.2017 року) ще не набрало чинності, допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, а вирок суду змінити в частині призначеного ОСОБА_8 покарання.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Київської області ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2017 року щодо ОСОБА_8 змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку покладений на ОСОБА_8 на підставі ст. 76 КК України обов`язок виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

В іншій частині вирок залишити без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя: Суддя: Суддя: