У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.03.2018 Справа №607/6930/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

під час судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінального провадження №0000209 про обвинувачення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, щодо кожного,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4

в с т а н о в и в :
Прокурор заявила клопотання про вирішення судом питання про продовження терміну дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою.
Суд, заслухавши клопотання прокурора, обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника, які заперечили у задоволенні наведеного клопотання, обвинуваченого ОСОБА_4 , який підтримав клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника, думку представника потерпілого, який вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ознайомившись із матеріалами судового провадження, вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступних мотивів.
Так, відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно ст.178 КПК України, окрім інших, у тому числі, обставинами, які враховуються при обранні запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, які зобов`язаний суд оцінити при постановленні ухвали є: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

А тому, зважаючи на наведене, а також на те, що ОСОБА_3 , хоча будучи особою молодого віку, однак, яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності та неодноразово була судима за вчинення злочинів проти власності, ніде не працює, низький рівень його соціальних зв`язків (неодружений, не має утриманців), який і має постійне місце проживання, водночас обвинувачується у вчиненні 2 епізодів тяжких злочинів проти власності, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується ОСОБА_3 внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, що свідчить про наявність обґрунтованих ризиків, обсяг яких не зменшився і вони продовжують своє існування, що передбачені п.п. 1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, переховування від суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення,

Вищенаведені обставини в сукупності їх аналізу, дають суду підстави вважати, що указаний обвинувачений, у разі не продовження йому дії чинного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не запобіжить обґрунтованим у попередньому абзаці даної ухвали ризикам, а тому, враховуючи вказане, а також те, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 закінчується 30 березня 2018 року, а судове провадження неможливо завершити до його спливу, суд приходить до висновку, щострок тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 слід продовжити до 2 місяців, тобто, до 00 год. 00 хв. 26 травня 2018 року.

На підставі викладеного і керуючись ст.331, главою 18 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Раніше обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний щодо нього під час досудового розслідування, продовжити до 2 місяців, тобто, до 00 год. 00 хв. 26 травня 2018 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, що визначене ч.1 ст.392 КПК України

Головуючий суддяОСОБА_1