Справа № 296/9186/17
УХВАЛА
Іменем України
24 листопада 2017 року м.Житомир
Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника заявників адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 327 клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Сітіпей» про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 звернувся в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і Товариства з обмеженою відповідальністю «Сітіпей» до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту тимчасово вилученого майна: вказаного у пункті 444 резолютивної частини ухвали слідчого судді від 03.05.2017 р. і належить гр. ОСОБА_5 , а саме грошові кошти, жіночій гаманець фіолетового кольору, аркуш паперу формату А-4 з записами; вказаного у пунктах 527, 549, 558 резолютивної частини даної ухвали, яке належить ОСОБА_7 , а саме ноутбук, генеральну довіреність і фотокопію довідки; вказаного у пунктах 534, 535, 544, 548, 550-557, 560, 561, 564, 567, 570-572, 577, 578 резолютивної частини зазначеної ухвали від 03.05.2017, яке належить ТОВ «Сітіпей». При цьому заявник просив зобов`язати старшого слідчого СВ прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 негайно повернути його довірителям або їх представнику належне їм тимчасово вилучене майно.

На обґрунтування клопотання у ньому зазначено, що у провадженні слідчого відділу прокуратури Житомирської області перебуває кримінальне провадження №0000091 від 01.02.2016 р., у якому здійснюється досудове розслідування за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364 та ч.1 ст.203-2 КК України.

Під час досудового розслідування у вказаному провадженні проведено ряд обшуків. Зокрема 26.04.2017 року у ОСОБА_5 , проведено обшук під час якого вилучено: речі та документи, частина з яких належить ОСОБА_5 ; майно, яке належить ОСОБА_8 і майно, яке належить ТОВ «Сітіпей», а саме документи, що стосуються його господарської діяльності. Крім того, 26.04.2017 року в приміщенні депозитарного сховища Дарницького відділення ПАТ «УСБ» проведено обшук сейфової комірки № 102, що орендується ОСОБА_5 , під час якого вилучено грошові кошти та документи. 03.05.2017 р. постановлено ухвалу про арешт вилученого під час цих обшуків майна, серед якого є майно, що належить ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ТОВ «Сітіпей».

12.07.2017 ухвалою апеляційного суду Житомирської області скасовано ухвалу від 03.05.2017 про арешт майна в частині накладення арешту на грошові кошти на загальну суму 250000,00 євро, вилучені під час проведення обшуку 26.04.2017 у вищезазначеному депозитарному сховищі, і в цій частині постановлено нову ухвалу, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на вказані грошові кошти та зобов`язано слідчого їх повернути власнику. В іншій частині ухвала залишена без змін, а інше майна, що належить ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ТОВ «Сітіпей» досі перебуває під арештом.

Однак, заявник вважає, що є всі необхідні підстави у відповідності до ст.174 КПК України для скасування арешту на вилучене вищеперераховане майно з огляду на наступне.

Так, заявник вказує, що на момент звернення слідчого до суду із клопотанням про арешт майна жодній особі у кримінальному провадженні № 0000091 від 01.02.2016 р. не повідомлено про підозру, при цьому не повідомлено про підозру жодній особі і на час розгляду даної справи. Більш ніж за півтора року органом досудового розслідування не зібрано достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Також заявник вважає, що слідчий у клопотанні наводить викривлене трактування положень ч.ч.1,2 ст.170 КПК України, не посилається на конкретну підставу накладення арешту, в той час як його посилання на положення ст.100 КПК України, стосується питань спеціальної конфіскації, яка застосовується виключно до майна підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації. Проте жодній особі в провадженні не повідомлено про підозру.

Крім того, заявник вказує, що у своєму клопотанні слідчий навмисно замовчує обставину, через яку спеціальна конфіскація, передбачена статтею 100 КПК України, у даному провадженні взагалі не може бути застосованою.

Так, зміни до статті 96-1 Кримінального кодексу України, згідно з якими спеціальна конфіскація може застосовуватись у випадках вчинення злочину, передбаченого статтею 203-2 КК України, внесені до Кримінального кодексу України Законом № 1019-VIII від 18.02.2016, а набрали чинності 28.02.2016 року.

З урахуванням того, що кримінальне провадження №0000091 зареєстроване 01.02.2016, тобто до набрання чинності статтею 96-1 КК України в редакції Закону № 1019-VIII від 18.02.2016, спеціальна конфіскація, у даному кримінальному провадженні застосованою бути не може.

У зв`язку з викладеним, підстави для накладення арешту, передбачені пунктами 2-4 частини 2 статті 170 КПК України відсутні.

На даний час майно, що належить ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ТОВ «Сітіпей», не визнано речовими доказами по справі та не має ознак речових доказів. Заперечення слідчого в судовому засіданні з цього приводу не були ним підтверджені належними письмовими доказами.

Серед іншого, слідчим суддею накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_5 ..

Слідчий стверджує, що у період 2016-2017 років здійснювалася протиправна діяльність з організації грального бізнесу, до якої начебто причетна ОСОБА_5 ..

Під час обшуку сейфової комірки №102, що орендується ОСОБА_5 , в приміщенні депозитарного сховища Дарницького відділення ПАТ «УСБ», за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 2а та після нього наголошувалося на тому, що вилучені грошові кошти набуті законним шляхом у період, то передує періоду 2016-2017 років, та не можуть бути речовими доказами у кримінальному провадженні.

Зокрема, з 2003 року ОСОБА_5 ( ОСОБА_9 ) зареєстрована у якості фізичної особи-підприємця, здійснює офіційну підприємницьку діяльність та сплачує податки.

Загальний обсяг виручки ОСОБА_5 за період з 2003 року по 2016 рік складає 6240596,63 грн., що за курсами НБУ щодо іноземної валюти, які діяли в період отримання виручки, складає 638458,06 євро.

У 2010 році ОСОБА_5 була виплачена частка у статутному фонді, у зв`язку зі зменшенням розміру статутного фонду, в сумі 774757,00 грн., що за курсом НБУ на день виплати складає 74419,39 євро. Саме ці грошові кошти, як вказує заявник, за вирахуванням поточних витрат, які здійснювалися в період з 2003 по 2016 роки і зберігалися у її сейфовій комірці, яка орендується ще з 2008 року. Тому жодних підстав вилучати ці грошові кошти у слідчого не було, тим більше, що частина грошових коштів навіть була скріплена банківським бирками з позначенням на них дати скріплення пачки, що були датовані 2005, 2007 і 2011 роками, і саме у зв`язку з цим, ці грошові кошти були повернуті ОСОБА_5 за ухвалою Апеляційного суду Житомирської області.

Крім цього, у пункті 444 резолютивної частини ухвали слідчого судді зазначено про накладення арешту на жіночій гаманець фіолетового кольору, проте він не вилучався слідчим. Також у цьому пункті зазначено аркуш наперу формату А-4 із записами, однак цей аркуш паперу містить записи датовані у період до 2009 року та не містить ознак речового доказу, про що зазначено у зауваженнях до протоколу обшуку.

Серед іншого, слідчим суддею накладено арешт на майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме: ноутбук марки МасВооКРго сірого кольору Serial C02MFZS4H0D (пункт 527 резолютивної частини ухвали від 03.05.2017). Підставою для арешту ноутбука слідчий, назвав можливість збереження на його жорсткому диску важливої для справи інформації, тобто, фактично визнав ноутбук речовим доказом. Однак, більш ніж за шість місяців, тобто більш ніж за 180 календарних днів, версія слідчого про наявність на жорсткому диску важливої для справи інформації підтвердження не знайшла, і що це за інформація до цього часу також не встановлено.

Крім того, під час обшуку вилучено документи, що належали ОСОБА_7 , а саме: Генеральна довіреність на ім`я ОСОБА_7 від імені Ландора Комершл Ел-пі (пункт 549), фотокопія довідки від офіційного представника «Tandora Comercial LP» (пункт 558), що не має жодного відношення до кримінального провадження.

Серед іншого, слідчим суддею накладено арешт на майно, яке належить ТОВ «Сітіпей», а саме речі та документи, зазначені у пунктах 534, 535, 544, 548, 550-557, 560, 561, 564, 567, 570, 577, 578 резолютивної частини ухвали від 03.05.2017, про що слідчий просив у своєму клопотанні, не навівши жодних підстав для його арешту. Жодної інформації про обставини, що мають значення для справи та для кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000091 від 01.02.2016 року, речі та документи, що належать ТОВ «Сітіпей» не містять. Жодних ознак такої інформації не було виявлено слідчим під час обшуку та не виявлено в подальшому.

ТОВ «Сітіпей» займається господарською діяльністю з розміщення платіжних терміналів (програмно-технічних комплексів самообслуговування ПТКС-1) у термінальній мережі «FCpay» для надання громадянам України послуг з оплати послуг мобільного зв`язку, телебачення, інтернету тощо.

До грального бізнесу та азартних ігор ТОВ «Сітіпей» жодного відношення не має.

Щодо терміналів ТОВ «Сітіпей» мається висновок експертного комп`ютерно-технічного дослідження № 1/ікт від 14.03.2016, згідно з яким даний технічний пристрій є платіжним терміналом та не є гральним автоматом, функції здійснення азартних ігор у ньому не реалізовані. При цьому вказаний висновок був вилучений слідчим разом із супровідним листом №19/111/9-Т-10 від 14.03.2016 .

Усі термінали ТОВ «Сітіпей» мають такі ж властивості та характеристики, що має більшість терміналів самообслуговування, що розміщені по всій території України різними суб`єктами підприємницької діяльності під різними брендами.

Фактично незаконне вилучення майна ТОВ «Сітіпей» перешкоджає його законній господарській діяльності, оскільки, між іншим, було вилучено й Статут ТОВ «Сітіпей».

Також заявник вказує, що з моменту початку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000091 від 01.02.2016 пройшло вже більше ніж півтори року, а з моменту накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ТОВ «Сітіпей», пройшло вже більше ніж шість місяців. Проте, за цей час слідством не зібрано достатніх доказів для повідомлення будь-якої особи про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364 та ч.1 ст.203-2 КК України.

Речі та документи, на які накладено арешт ухвалою слідчого судді Корольовського районного суд міста Житомира від 03.05.2017, досі не визнані речовими доказами, доказів протилежного слідчим в судовому засіданні надано не було, не досліджені та не проаналізовані на предмет їх відношення до справи та наявності доказового значення речі і документи для доведення винуватості будь-яких осіб у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364 та ч.1 ст.203-2 КК України.

Окрім того, заявник вказує, що слідчий, отримавши ухвалу суду, про арешт майна, яке належить ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ТОВ «Сітіпей», не здійснює жодних слідчих дій, не викликав та не допитував ОСОБА_5 , ОСОБА_7 або посадових осіб ТОВ «Сітіпей», не оглядає вилучені речі та документи, не призначає експертизи тощо, безпідставно затягуючи таким чином строк позбавлення права користування майном та документами клієнтів заявника, що є грубим порушенням ст.41 Конституції України, яка кожному гарантує право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю.

У зв`язку з цим, на думку заявника, оскільки слідчий за більш ніж півроку не здійснив передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами дій з вилученим майном, на яке накладено арешт, останній вважає, що арешт майна є формальним та на даний час в подальшому його застосуванні щодо майна, яке належить ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ТОВ «Сітіпей», відпала потреба.

В судовому засіданні представник заявників підтримав вказані вимоги, підтвердив обставини викладені у клопотанні і просив з наведених підстав його задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників судового процесу, вивчивши клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як встановлено із поданих слідчому судді матеріалів, в провадженні слідчого відділу прокуратури Житомирській області знаходяться матеріали кримінального провадження №0000091 від 01.02.2016 за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.364 та ч.1 ст.203-2 КК України.

В ході розслідування в рамках даного провадження, за клопотанням слідчого, ухвалою слідчого судді Корольовського райсуду м. Житомира у справі № 296/3406/17 накладено арешт на речі, предмети та документи, що були вилучені в ході обшуку 26.04.2017.

Зі змісту вказаної ухвали вбачається, що підставою для звернення до суду слідством зазначається наступне. До організації азартних ігор через мережу Інтернет на сайті «www.star777.net» у гральних закладах на території України у вищенаведених областях причетна ОСОБА_5 , яка здійснює пошук та підбір персоналу для гральних закладів, приміщень під них, їх технічного оснащення, а також безпосередньо погоджує використання таких приміщень під гральні заклади, які підшукані адміністраторами гральних закладів, у тому числі координує їх дії та надає вказівки щодо обладнання таких приміщень платіжними терміналами, комп`ютерними симуляторами, меблями, зокрема і у маскуванні даної незаконної діяльності. При цьому, ОСОБА_5 особисто вирішує питання з приводу не перешкоджання функціонуванню організованого нею грального бізнесу, з особами, які мають тісні зв`язки з керівниками правоохоронних органів України. Таким чином, ОСОБА_5 на території України займається гральним бізнесом з метою отримання прибутку для себе.

При цьому, розробку та адміністрування програмного забезпечення, яке імітує роботу грального автомата (відеослоти) через Інтернет, а також програмного забезпечення, яке використовується в платіжних терміналах власного виробництва для поповнення ігрового рахунку гравця і подальшого доступу до азартної гри на сайті «www.star777.net», що використовується у вказаних гральних закладах, організував її рідний брат - ОСОБА_10 , який таким чином створив умови для участі фізичних осіб в азартних іграх на комп`ютерних симуляторах, в інтерактивних закладах, електронному (віртуальному) казино, обов`язковою умовою участі в яких є сплата гравцем грошей через систему електронних платежів, що дає змогу останньому, як отримати виграш (приз) у будь-якому вигляді, так і не отримати його залежно від випадковості.

В той же час, виробництво і обладнання програмного забезпечення, яке використовується для надання послуг азартних ігор, виготовлення терміналів поповнення рахунків гравця, адміністрування ігрового сайту «www.star777.net», здійснюється на ТOB « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яке знаходиться у АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , засновниками якого є ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , а також засновником та директором є ОСОБА_12 ..

Організацією бухгалтерського обліку займається ОСОБА_12 , яка являється матір`ю ОСОБА_5 та ОСОБА_10 .. При цьому, остання здійснює оплату комунальних та телекомунікаційних послуг до мережі Інтернет, які використовуються у приміщеннях гральних закладів, де надається доступ до азартних ігор, займається бухгалтерським обліком указаної діяльності, тобто веденням чорнової бухгалтерії щодо організованого грального бізнесу, використовуючи для цього приміщення, які переобладнані під офіс за адресами: АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 , які безпосередньо зареєстровані на праві приватної власності за ОСОБА_5 та приватним підприємством «ТТТ Захід», засновникам та керівниками якого є остання, її брат ОСОБА_10 та батько ОСОБА_11 ..

Під час досудового розслідування у вказаному провадженні було проведено ряд обшуків.

26.04.2017 року в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_3 , яке зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_5 , було проведено обшук, під час якого вилучено: речі та документи, частина з яких належить ОСОБА_5 ; майно, яке належить ОСОБА_8 , а саме: ноутбук марки МасВооКРго сірого кольору Serial C02MFZS4H0D, що був ним придбаний у 2014 році, Генеральна довіреність на ім`я ОСОБА_7 від імені Ландора Комершл Ел-пі, фотокопія довідки від офіційного представника «Landora Comercial LP»; майно, яке належить ТОВ «Сітіпей», а саме документи, що стосуються його господарської діяльності.

Крім того, 26.04.2017 року в приміщенні депозитарного сховища Дарницького відділення ПАТ «УСБ», за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 2а проведено обшук сейфової комірки № 102, що орендується ОСОБА_13 , під час якого було вилучено грошові кошти та документи.

03.05.2017 постановлено ухвалу про арешт вилученого під час цих обшуків майна, серед якого є майно, що належить ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ТОВ «Сітіпей».

Згідно ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього кодексу.

За ч.3 ст.170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті або у безготівковому вигляді, цінні папери корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

У відповідності до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

За ч.6 ст.100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання про арешт майна слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Згідно п.3 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду (у новій редакції), затвердженої наказом від 27.08.2010 року за № 51/401/649/471/23/125, речовими доказами, згідно із ст. 78 Кримінально-процесуального кодексу України ( 1001-05 ) є предмети, які були знаряддям вчинення злочину, зберегли на собі сліди злочину або були об`єктом злочинних дій, гроші, цінності та інші речі, нажиті злочинним шляхом, і всі інші предмети, які можуть бути засобами для розкриття злочину і виявлення винних або для спростування обвинувачення чи пом`якшення відповідальності. Крім того, у відповідності до п.13 вищевказаної Інструкції, витрати, пов`язані із зберіганням речових доказів, цінностей та іншого вилученого майна, несе орган, на зберіганні якого знаходиться вилучене майно. У випадках, коли майно передається на зберігання в інші установи, підприємства, організації як таке, що потребує спеціальних умов зберігання, такі витрати покриваються за рахунок держави.

Також, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Отже, заарештоване майно заявників, не є такими, що набуто в результаті скоєного кримінального правопорушення, чи отримано і використано як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, у вищевказаному кримінальному провадженні заявники не є підозрюваними, частина виниклих цивільно-правові відносин має врегульовуватись в порядку цивільного судочинства, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку. Відповідно до вимог КПК арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

При цьому таке майно може перебувати як у згаданих осіб, так і в інших фізичних або юридичних осіб.

Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Із зазначеної норми процесуального права вбачається, що арешт майна може бути скасований у двох доведених випадках, а саме: в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба; арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Сітіпей» про скасування арешту на майно.

Керуючись ст.ст.100,131,132,170-175 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Сітіпей» про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира у справі № 296/3406/17 від 03 травня 2017 року, на майно вказане у пункті 444 резолютивної частини ухвали від 03.05.2017, яке належить ОСОБА_5 , а саме: грошові кошти на загальну суму 141500 євро та 11490 доларів США, жіночій гаманець фіолетового кольору, аркуш паперу формату А-4 з записами.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира у справі № 296/3406/17 від 03 травня 2017 року, на майно вказане у пунктах 527, 549, 558 резолютивної частини ухвали від 03.05.2017, яке належить ОСОБА_7 , а саме:

- ноутбук марки МасВооКРго сірого кольору Serial C02MFZS4H0D;

- генеральну довіреність на ім`я ОСОБА_7 від імені Ландора Комершл Ел-пі;

- фотокопію довідки від офіційного представника «Landora Comercial LP».

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира у справі № 296/3406/17 від 03 травня 2017 року, на майно вказане у пунктах 534, 535, 544, 548, 550-557, 560, 561, 564, 567, 570-572, 577, 578 резолютивної частини ухвали від 03.05.2017, яке належить ТОВ «Сітіпей», а саме:

- акт прийому-передачі орендованого нежитлового приміщення та майна (обладнання) від 24.11.2014 (пункт 534);

- договір оренди нежитлового приміщення № 01/241114 від 24.11.2014 (пункт 535);

- металеві пластинки з виконаними заводським способом даними «ТОВ Андромеда» ПТКС-01 (пункт 544);

- контракт з працівником між ТОВ «Сітіпей» та Бергерс Ойварс від 19.08.2016 (пункт 548);

- договір суборенди обладнання б/н від 12.06.2015 (пункт 550);

- договір суборенди обладнання № 269 від 15.06.2015 з додатком (пункт 551);

- договір суборенди обладнання та публічного представництва б/н від 10.06.2015 з додатками (пункт 552);

- договір суборенди обладнання № 262 від 08.06.2015 з додатком (пункт 553);

- договір суборенди обладнання № 280 від 20.06.2015 з додатком (пункт 554);

- договір суборенди обладнання б/н без дати між ТОВ «Сітіпей» та ОСОБА_14 (пункт 555);

- договір суборенди обладнання б/н від 21.07.2015 з додатком (пункт 556);

- висновок ТОВ «Київський експортно-дослідний центр» № 14181 від 27.10.2014 з додатком СД-диск (пункт 557);

- супровідний лист № 19/111/9-Т-10 від 14.03.2016 з висновком експертного дослідження № 1/ікт від 14.03.2016 (пункт 560);

- фотокопію супровідного листа № 2476/15-26 від 14.09.2015 з актом № 2476/15-26 та висновком експерта № 2476/15-26 від 14.09.2015 (пункт 561);

- проект акту прийому-передачі обладнання між ОСОБА_15 та ТОВ «Сітіпей» (пункт 564);

- наказ № 19/8 від 19.08.2016 про призначення Бергерса Айворса (пункт 567);

- статут ТОВ «Сітіпей» від 20.05.2015 (пункт 570);

- наказ № 20-05/15 від 20.05.2015 (пункт 571);

- наказ № 18/8 від 18.08.2016 (пункт 572);

- договір № , договір № 15.08.00006, договір № 15.08.000105, договір № 15.08.000105, договір № 15.06.000039, договір № , договір № 1.08., договір № 1/08, договір № , договір б/н від 01.07.2015 (пункт 577);

- договір б/н між ОСОБА_5 та ТОВ «Сітіпей», договір б/н між ТОВ «Гардаріка» та ТОВ «Сітіпей», договір № , договір № , договір б/н від 10.06.2016, договір оренди обладнання № 8211 від 01.08.2016, копію трудової книжки НОМЕР_2 на ОСОБА_16 , акт прийому-передачі виконаних робіт між ФОП « ОСОБА_17 » та ТОВ «Сітіпей»(пункт 578).

Зобов`язати старшого слідчого СВ прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 повернути ОСОБА_5 , ОСОБА_18 , ТОВ «Сітіпей» або їх належним чином уповноваженому представнику належне їм тимчасово вилучене майно.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1