Справа № 370/2795/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1178/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 08.11.2017

УХВАЛА
Іменем України
08 листопада 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі :

головуючого-судді - ОСОБА_2

суддів- - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001196за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Макарівського районного суд Київської області від 17 серпня 2017 року, яким,

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Макарів Макарівського району Київської області, українця, громадянина України, неодруженого, працюючого на іспитовому строці оператором мийки автомобілів в ресторанно-отельному комплексі Найт Сіті» смт Макарів Макарівського району, який має середню освіту, раніше судимого: 17.08.2016 року року Макарівським районним судом Київської області за ч.3 ст.185 КК України з застосуванням вимогами ст.75, 76 КК України на три роки позбавлення волі з іспитовим строком два роки; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;
визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді трьох років позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Відповідно до вимог ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_7 часткового приєднано невідбуту частину покарання за вироком Макарівського районного суду Київської області від 17.08.2016 року, та визначено остаточне покарання - чотири роки позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Вироком вирішено питання щодо речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:
Згідно з вироком, 07.11.2016 року близько 15.00 годин обвинувачений ОСОБА_7 , з метою придбання продуктів харчування прийшов до магазину, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ТОВ «Окко-Рітейл». Перебуваючи в середині приміщення магазину, у обвинуваченого виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме солодощів та іншого майна з прилавків магазину. Діючи з прямим умислом, шляхом вільного доступу обвинувачений ОСОБА_7 підійшов до прилавка та з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок чужого майна повторно, таємно викрав:
- дві пачки жувального драже «Мentos» вартістю 35.35 гривень кожна на суму 70.70 гривень;
- дві пачки цукерок «МАОАМ Kracher» вагою 200 грамів вартістю 81.30 гривня кожна на суму 162.60 гривні;
- одну пачку цукерок «Raffaello» вартістю 29.65 гривень;
- один освіжував повітря марки «Air Freshener Bubble Gum» вартістю 57.70 гривень, на загальну суму 320.65 гривень, які поклав до кишень своєї куртки і вийшов із приміщення магазину, розпорядившись викраденим майно на власний розсуд.
Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи доведеності своєї вини, просить змінити вирок суду першої інстанції та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на три роки.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що призначене покарання за своїм видом та розміром не відповідає особі обвинуваченого, тому є несправедливим внаслідок суворості.

Посилається на те, що судом не було враховано визнання ним вини у інкримінованому злочині, предмету злочину, який свідчить про незначну суспільну небезпеку скоєного, наявність постійного місця проживання та роботи, батька інваліда.

Крім того, судом не було взято до уваги думку представника потерпілого щодо відсутності претензій та можливості призначення покарання, яке б не було пов`язане з позбавленням волі.

Вказує і на те, що суд, пославшись на матеріали досудової доповіді Макарівського РВ з питань пробації ЦМУ ВКПП Міністерства юстиції, які не було досліджено в ході розгляду справи, залишив поза увагою відсутність ризиків вчинення ним повторно кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства.

Вважає, що призначене судом покарання є надмірно суворим та несправедливим, призначеним без належного врахування пом`якшувальних обставин, даних про особу обвинуваченого і інших перелічених обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги.

Судовий розгляд даного кримінального провадження проводився в суді першої інстанції в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин справи, які не оспорювались і стосовно яких докази судом не досліджувались, апеляційним судом не перевіряються.

Дії ОСОБА_7 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Згідно статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому враховуються ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
У відповідності до статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185 КК України та остаточного покарання на підставі ст. 71 КК України повністю дотримався вимог вище зазначених норм кримінального закону.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185 КК України, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до статті 12 КК України є умисним злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий та вчинив останній злочини в період іспитового строку, за місцем проживання характеризується позитивно, суспільну небезпеку вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання, а саме, щире каяття, відшкодування спричиненої шкоди та відсутність обтяжуючих покарання обставин.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про суворість призначеного за ч.2 ст. 185 КК України покарання та про неврахування судом пом`якшуючих обставин не ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах провадження.
За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначив вид та розмір призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 185 КК України та остаточного покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України, вказане покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Також не ґрунтуються за вимогах закону вимоги апеляційної скарги обвинуваченого щодо можливості застосування до нього ст. 75 КК України та звільнення його від відбування призначеного покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку, оскільки, відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» з наступними змінами, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст. 75 КК України і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
З огляду на викладене, вирок Макарівського районного суд Київської області від 17 серпня 2017 року щодо ОСОБА_7 відповідає вимогам закону, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, у зв`язку з чим залишає вирок без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Макарівського районного суд Київської області від 17 серпня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

________________ ________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4