Справа № 129/2386/17
Провадження по справі № 1-кп/129/359/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" грудня 2017 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючої ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Гайсині кримінальне провадження № 0000469 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лад.Хутори Гайсинського району та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого складачем поїздів ПАТ "Укрзалізниця", одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину 2001 р. нар., раніше не судимого в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, -

Установив:

16.08.2017 р. о 11:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у своєму власному будинку АДРЕСА_2 під час сварки з ОСОБА_5 умисно наніс останній один удар кулаком правої руки в обличчя та штовхнув її в груди, в результаті чого ОСОБА_5 впала на металеву сітку, якою була зачинена криниця та рукою зачепила кухонний ніж яким і спричинила в момент падіння різані рани в ділянці правої кісті, після чого ОСОБА_4 , утримуючи її руками за верхній одяг та руки, звалив на землю та почав тягнути, однак ОСОБА_5 вирвалась і втекла, своїми діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілій відповідно до висновку судово-медичної експерта № 141 від 17.08.2017 р. легкі тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці обличчя зліва, грудної клітки зліва, правого передпліччя, саден в ділянці верхньої повіки лівого ока, лівого ліктьового суглобу, лівого колінного суглобу, лівої гомілки, різаних ран в ділянці правої кисті, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч.2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я..

Вину визнав повністю, щиро розкаявся, попросив у потерпілої вибачення, пояснив, що 16.08.2017 р. о 11:00 год. він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у своєму власному будинку АДРЕСА_2 під час сварки з ОСОБА_5 умисно наніс останній один удар кулаком правої руки в обличчя та штовхнув її в груди, в результаті чого ОСОБА_5 впала на металеву сітку, якою була зачинена криниця та рукою зачепила кухонний ніж яким і спричинила в момент падіння різані рани в ділянці правої кісті, після чого він, утримуючи її руками за верхній одяг та руки, звалив на землю та почав тягнути, однак ОСОБА_5 вирвалась і втекла, чим заподіяв потерпілій тілесні ушкодження.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України судом, з урахуванням підтриманого всіма учасниками клопотання прокурора, визнано недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, показання обвинуваченого повністю відповідають обставинам справи, викладеним в обвинувальному акті.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

При цьому суд бере до уваги визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину і законну за нього санкцію, особу винного та визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі його обставини; вид і розмір призначеного покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення винної у скоєнні злочину особи та попередження нових злочинів.

Обираючи покарання ОСОБА_4 , суд пом`якшуючими його обставинами враховує щире каяття й правдиві показання, відсутність у потерпілої будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до нього; обтяжуючою покарання обставиною суд враховує скоєння злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння; також суд враховує те, що відповідно до ст. 12 КК України скоєний обвинуваченим злочин є невеликої тяжкості, а також те, що потерпіла просила суворо його не карати.

За таких обставин, суд визнає, що виправити ОСОБА_4 і запобігти скоєнню ним нових злочинів можливо, призначивши йому покарання у виді штрафу.

На підставі п. в ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» ОСОБА_4 підлягає звільненню від призначеного покарання, оскільки на його утриманні перебуває його неповнолітня дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно неї не позбавлений.

Керуючись ст. ст. 369,370,371,373,374 КПК України, -

Ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, призначити покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок.

На підставі п. в ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити.
Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області.

Суддя: