Справа № 130/2900/17
УХВАЛА

15 грудня 2017 року Колегія суддів Шаргородського районного суду
Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового
засідання ОСОБА_4 ,
прокурора Жмеринської
місцевої прокуратури ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,
- у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,
Підготовче судове засідання призначено, згідно з ухвалою колегії суддів Шаргородського районного суду у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 14.12.2017 року, на 15.12.2017 року.
З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що 18.10.2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру, а 30.11.2017 року про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочину; 30.11.2017 року сторони ознайомлені з матеріалами кримінального провадження; 20.10.2017 року слідчим суддею Жмеринського міськрайонного суду обвинуваченому ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Обвинувальний акт підписаний слідчим та прокурором, який його затвердив, і містить відомості, визначені в ч.2 ст.291 КПК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 зазначив, що означене кримінальне провадження підсудне Шаргородському районному суду на підставі ухвали Апеляційного суду Вінницької області, що обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст.291 КПК України і підстав для його повернення немає, а тому просить призначити справу до судового розгляду.
Обвинувачений ОСОБА_7 і його захисник адвокат ОСОБА_8 під час підготовчого судового засідання не заперечували щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду. Клопотань, пов`язаних із підготовкою кримінального провадження до судового розгляду, не заявляли.
Потерпілий ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні не заперечує щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду. Клопотань, пов`язаних із підготовкою кримінального провадження до судового розгляду, не має.
Вислухавши думки сторін кримінального провадження, заявлені клопотання, вивчивши обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, колегія суддів приходить до наступних висновків:
- кримінальне провадження підсудне Шаргородському районному суду Вінницької області на підставі ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 11.12.2017 року про визначення підсудності (а.п.19-21);
- підстав для повернення кримінального провадження прокуророві для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст.468-475 КПК України, немає;
- підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п.4-8 ч.1 ст.284 КПК України, немає;
- обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст.291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимог процесуального закону, підстав для його повернення прокуророві немає;
- слід призначити кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_7 до судового розгляду.
З вказаних мотивів, з метою підготовки до судового розгляду, колегія суддів вважає за необхідне:
- призначити судовий розгляд кримінального провадження на 19.12.2017 року о 15 годині в залі судових засідань №1 Шаргородського районного суду;
- здійснювати судовий розгляд кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у відкритому судовому засіданні, виходячи з вимог ч.2 ст.27 КПК України, та колегіально, виходячи з вимог ч.2 ст.31 КПК України;
- визначити склад осіб, які братимуть участь в судовому розгляді, наступним процесуальний прокурор, обвинувачений ОСОБА_7 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 , повідомити потерпілого ОСОБА_6 .
В підготовчому судовому засіданні прокурором ОСОБА_5 заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 на 60 днів. Клопотання мотивоване тим, що залишилися ризики, передбачені ст.177 КПК України, які враховані слідчим суддею Жмеринського міськрайонного суду при обранні запобіжного заходу ОСОБА_7 , а також, отримана характеристика на обвинуваченого, з якої вбачається, що останній вживає спиртні напої, не має сім`ї, не працює. Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 неодноразово судимий, в тому числі за вчинення корисливих злочинів, має непогашені судимості.
Потерпілий ОСОБА_6 підтримав клопотання прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_7 і його захисник адвокат ОСОБА_8 не заперечували щодо продовження дії запобіжного заходу, зсилаючись на те, що не мають доказів на спростування обставин, зазначених прокурором.
Вислухавши клопотання прокурора, думки учасників підготовчого судового засідання з приводу заявленого клопотання, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано за рішенням слідчого судді, тобто у спосіб, встановлений кримінальним процесуальним законодавством України.
Вирішуючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.
При цьому, колегія суддів враховує, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , є особливо тяжким згідно із ст.12 КК України, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину від 7 до 12 років позбавлення волі за ч.3 ст.187 КК України, що дає достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може, з метою уникнення від покарання, незаконно впливати на потерпілого, уникати явки до суду, а також, що він іншим чином може перешкоджати кримінальному провадженню, про що зазначено в ухвалі слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду від 20.10.2017 року.
Таким чином, ризики, передбачені ст.177 КПК України і зазначені в ухвалі слідчого судді про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшилися та виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.
Відповідно до правових висновків, висловлених Європейським судом з прав людини у п.63 рішення у справі «Доронін проти України» від 19.05.2009 року та п.п.89-90 рішення у справі «Гавела проти України» від 16.05.2013 року, згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зі спливом певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для позбавлення свободи і судові органи мають навести інші підстави для подальшого тримання такої особи під вартою (див. рішення у справах «Яблонський проти Польщі» п.80 від 21.12.2000 року та «І.А. проти Франції» п.102). До того ж, такі підстави мають бути чітко вказані національними судами (див. рішення у справі «Іловецький проти Польщі» п.61).
З матеріалів, наданих в розпорядження суду прокурором вбачається, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів (а.п.37-39), негативно охарактеризований за місцем проживання (а.п.44).
Колегія суддів бере до уваги ту обставину, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, має незняту та не погашену судимість.
Відтак, колегія суддів прийшла до переконання, що обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може вчинити інші злочини, так як маючи незняту і непогашену судимість за вчинення умисного корисливого злочину, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого умисного корисливого злочину, що є новим ризиком, передбаченим ст.177 КПК України, та іншою підставою для продовження строку тримання останнього під вартою.
Отже, для запобігання вказаним ризикам, та враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст.2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинувачених, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п.79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, а також виходячи з міркувань забезпечення доступності ОСОБА_10 під час судового розгляду кримінального провадження (п.65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руслан Яковенко проти України»), колегія суддів вважає виправданим тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою та недостатнім застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Обставин, які є перешкодою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, не встановлено.
У зв`язку із викладеним, на підставі ч.2 ст.315 та ч.3 ст.331 КПК України, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.
Підстав для зміни ОСОБА_7 запобіжного заходу на більш м`який колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст.27, 31, 177, 178, 183, 194, 199, 314-316, 331, 369, 372 КПК України, колегія суддів
Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.
Обраний ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду від 20.10.2017 року запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 вважати продовженим строком на 60 днів, починаючи з 01 години 35 хвилин 18.12.2017 року до 01 години 35 хвилин 15.02.2018 року.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом п`яти днів з дня її оголошення в частині вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3