Номер провадження 1-кп/754/929/17
Вирок
Іменем України
12 грудня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі :

судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0013562 відносно обвинуваченого

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

28.04.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст..185ч.1 КК України до покарання у виді штрафу 850грн. Штраф сплачено.

01.11.2017 року Деснянським районним судом м. Києва за ст.185ч.2 КК України на 1 рік позбавлення волі, із застосуванням ст..75 КК України, з іспитовим стоком 1 рік.

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.263ч.1 КК України

ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 05.10.2017 року приблизно о 18.00год. перебуваючи поблизу озера «Алмазне» по вул. Крайня в м. Києві, знайшов, тим самим придбав без передбаченого законом дозволу - корпус гранати РГД-5 та бойовий запал типу УЗРГМ(УЗРГМ-2), які у своїй сукупності є осколковою ручною гранатою РГД-5, являється вибуховим пристроєм промислового способу виготовлення та відноситься до боєприпасів та став зберігати при собі без передбаченого законом дозволу.

Цього ж дня, 05.10.2017 року приблизно о 19.00год. обвинувачений ОСОБА_4 корпус гранати РГД-5 та бойовий запал типу УЗРГМ(УЗРГМ-2), переніс без передбаченого законом дозволу за місцем свого проживання у квартиру АДРЕСА_2 , де продовжив зберігати без передбаченого законом дозволу.

13.10.2017 року приблизно о 04.40год. обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи біля будинку №16а по проспекту Маяковського в м. Києві у салоні автомобіля «ДЕУ» д.н.з. НОМЕР_1 був затриманий працівниками поліції, при появі яких з метою уникнення кримінальної відповідальності викинув із автомобіля на землю корпус гранати РГД-5 та бойовий запал типу УЗРГМ(УЗРГМ-2), які у своїй сукупності є осколковою ручною гранатою РГД-5, які він зберігав без передбаченого законом дозволу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював та підтвердив вищеописані встановлені судом обставини справи. Зазначив, що дійсно 05.10.2017 року приблизно о 18.00год. він перебуваючи поблизу озера «Алмазне» по вул. Крайня в м. Києві, знайшов корпус гранати РГД-5 та бойовий запал, та зберігаючи при собі переніс за місцем свого проживання у квартиру АДРЕСА_2 , де продовжив їх зберігати. 13.10.2017 року приблизно о 04.40год. він перебував біля будинку №16а по проспекту Маяковського в м. Києві у салоні автомобіля «ДЕУ» д.н.з. НОМЕР_1 . Коли до нього стали підходити працівники поліції, він побоюючись затримання, викинув із автомобіля на землю корпус гранати РГД-5 та бойовий запал, які зберігав при собі.

Відповідно до ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив придбання, носіння та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, а тому його дії необхідно кваліфікувати за ст.263ч.1 КК України..

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, особу винного, який раніше судимий, не працює, є учасником бойових дій.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого судом визнано щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого судом визнано рецидив злочину.

Враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого злочину, його можливі наслідки, суд призначає останньому покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та перевиховання, а також для попередження вчинення нових злочинів у вигляді позбавлення волі, яке він з врахуванням особи і тяжкості скоєного злочину має відбувати в ізоляції від суспільства. При цьому правових підстав для застосування ст. 69,75 КК України суд не вбачає, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Питання з речовими доказами суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за залучення експерта під час досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.263ч.1 КК України і призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 01.11.2017 року, яким ОСОБА_4 було визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ст..185ч.2 КК України та призначено покарання у виді одного року позбавлення волі, із застосуванням ст.75,76 КК України, з іспитовим стоком один рік виконувати самостійно.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту затримання та поміщення до Київського СІЗО.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта під час досудового розслідування в розмірі 742грн.80коп.

Речові докази по справі: корпус гранати РГД-5 та бойовий запал типу УЗРГМ(УЗРГМ-2) знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя