Дата документу Справа № 335/3986/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-сс/778/1427/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 335/3986/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, в режимі відеоконференції з Державною установою «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» матеріали провадження за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 жовтня 2017 року, якою

залишені без задоволення скаргазахисника адвоката ОСОБА_8 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , та скарга ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 від 17.03.2017 року про закриття кримінального провадження,

в с т а н о в и л а:
В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_7 просить суд апеляційної інстанції своїм рішенням скасувати ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.10.2017 року із вказівкою про усунення зазначених ним недоліків при проведенні досудового слідства та виконанням рішення суду від 01.03.2017 року, яке є обов`язковим.

В обґрунтування своїх вимог апелянт послався на наступні обставини:

- в оскаржуваній ухвалі слідчим суддею зазначено про відсутність доказів вчинення ОСОБА_10 насильницьких дій щодо нього, при цьому в ухвалі зазначено про проведення слідчих дій, зокрема, про відібрання пояснень в його сестри ОСОБА_11 , проте вона ніким по даному кримінальному провадженню не допитувалась, з приводу чого й надіслала заяву до прокуратури Запорізької області у порядку ст. ст. 1, 55, 214, 384, 385 КК України за завідомо неправдиві дані;

- витребувані висновки експерта № 36598 вказують на те, що не виключена можливість отримання ним переломів ребер у момент його знаходження в ІТУ м. Нікополя при його допитах ОСОБА_10 ;

- слідчий суддя послався в ухвалі на відповідь Нікопольської місцевої лікарні № 1, проте у цьому медичному закладі він ніколи не лікувався та не проходив дослідження;

- під час досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000382 від 03.02.2016 року незаконно та умисно не була виконана ухвала слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_12 від 01.03.2017 року;

- зазначені слідчі дії, викладені в оскаржуваній ухвалі, слідчим суддею не досліджувались та не оголошувались, вказані свідки та експерти у судовому засіданні не допитувались, а висновки слідчим суддею були зроблені на підставі наданих досудовим розслідуванням даних, які суттєво суперечать усім зібраним матеріалам та фактичним обставинам справи, тобто, як вважає апелянт, слідчим суддею були порушені вимоги ст. 23 КПК України щодо безпосереднього дослідження доказів.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, потерпілого ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги, прокурора із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Проте, згідно з ч. 3 ст. 395 КПК України, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Як вбачається з апеляційної скарги, вона була подана апелянтом до спецчастини Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» 04.12.2017 року.

Згідно з відповіддю Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» вих. № 3/5-23642 від 18.12.2017 року, наданою на запит Апеляційного суду Запорізької області, копія ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.10.2017 року, була отримана ОСОБА_7 лише 29.11.2017 року, отже, колегія суддів вважає, що у вказаному випадку строк на апеляційне оскарження апелянтом пропущений не був, тому апеляційна скарга підлягає розгляду.
Згідно зі змістом судового рішення, слідчим відділом прокуратури Запорізької області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому 03.02.2016 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000382, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, щодо застосування працівниками колишнього СКР ГУМВС України в Запорізькій області заходів фізичного впливу до ОСОБА_7 .
Провівши в ході досудового розслідування слідчі дії по факту внесених до ЄРДР відомостей за ч. 2 ст. 365 КК України, 17.03.2017року старший слідчий слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 ухвалив постанову про закриття кримінального провадження за № 0000382 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях працівників колишнього СКР ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
З огляду на встановлені в ході розгляду скарг ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 на постанову про закриття кримінального провадження обставини, слідчий суддя погодився з рішенням старшого слідчого, у зв`язку з чим, відмовив узадоволенні скарг адвоката ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, вважаючи, що досудове розслідування за заявою ОСОБА_7 проведено достатньо повно, об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення працівниками колишнього СКР ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, не встановлено, а прийняте за результатами перевірки рішення відповідає вимогам ст. 110 КПК України, є законним та достатньо вмотивованим, його зміст відповідає фактичним обставинам справи.
Проте, на думку колегії суддів, такі висновки слідчого судді є передчасними, оскільки вивчення матеріалів кримінального провадження засвідчило, що рішення про закриття кримінального провадження прийнято без належного дослідження обставин кримінального провадження.
Так, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.08.2016 року була частково задоволена скарга ОСОБА_7 на бездіяльність старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 , якого зобов`язано задовольнити клопотання ОСОБА_7 про встановлення та допит із застосуванням п. 12 ст. 56 КПК України в якості свідка ОСОБА_15 , який на момент 14.11.2008 року перебував зі ОСОБА_7 в одній камері у Запорізькому слідчому ізоляторі, а в решті вимог скарги відмовлено.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.03.2017 року була частково задоволена скарга ОСОБА_7 , скасована постанова прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області від 06.02.2017 року в частині відмови у задоволенні клопотання заявника про проведення додаткового допиту свідка ОСОБА_14 , а слідчого, який здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0000382 за ознаками ч. 2 ст. 365 КК України, зобов`язано провести додатковий допит свідка ОСОБА_14 за участю представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 .

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 21 КПК України вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному КПК України, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Проте, з матеріалів провадження вбачається, що у порушення зазначених вимог кримінального процесуального закону, під час досудового розслідування кримінального провадження свідок ОСОБА_15 , який на момент 14.11.2008 року перебував зі ОСОБА_7 в одній камері у Запорізькому слідчому ізоляторі, допитаний не був, також не був проведений й додатковий допит свідка ОСОБА_14 за участю представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 .

Отже, не дивлячись на те, що зазначені ухвали набрали законної сили та підлягали безумовному виконанню, вони органом досудового розслідування виконані не були, у зв`язку з чим стали предметом оскарження під час досудового розслідування слідчому судді.

Однак, слідчий суддя, у свою чергу, не звернувши уваги на зазначені обставини, не надавши відповіді на всі доводи, викладені у скаргах ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 , погодився з рішенням старшого слідчого та дійшов невірного висновку про необхідність закриття кримінального провадження, на що посилається в апеляційній скарзі ОСОБА_7 , та ці його доводи колегія суддів вважає обґрунтованими.
Крім того, як зазначив слідчий у постанові про закриття кримінального провадження, досудове розслідування дійшло висновків щодо ймовірного протиправного застосування працівниками міліції фізичного насильства відносно ОСОБА_7 , оскільки факт нанесення ударів наводить лише сам ОСОБА_7 , а його захисник адвокат ОСОБА_16 повідомив про факт застосування насильства лише зі злів підзахисного.
Слідчий суддя, в свою чергу, не спростував це твердження та послався на нього, мотивуючи прийняте рішення, яке колегія суддів в цій частині також вважає невірним, виходячи з практики Європейського суду з прав людини.
Так, у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людинивстановив наявність порушення, у тому числі, статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме, з огляду на характер заходів фізичного впливу, про які стверджував заявник і застосування яких не було спростовано державними органами в ході розслідування відповідної скарги, і враховуючи також узгодженість та детальність пояснень заявника як щодо оскаржуваних заходів, так і щодо психологічного тиску, Європейський суд дійшов висновку, що поводження, якого зазнав заявник з боку працівників міліції, прирівнюється до катування, та, крім того, було встановлено неефективність розслідування за скаргами заявника про погане поводження, зокрема, оскільки основною підставою для висновку щодо необґрунтованості скарги було невизнання оскаржуваного поводження особами, на яких вказував заявник.
Також з постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що воно було закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях працівників колишнього СКР ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
Згідно з п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29.06.1990 року, відсутність в діянні особи складу злочину передбачена у випадку, коли встановлено, що діяння, яке ставилось у вину особі, нею вчинено, але кримінальним законом воно не визнається злочинним, зокрема, якщо воно лише формально містить ознаки злочину, але через малозначність не являє суспільної небезпеки; відсутні інші умови, за яких діяння визнається злочинним (повторність діяння, попереднє притягнення до адміністративної відповідальності тощо); діяння вчинено у стані необхідної оборони чи крайньої необхідності; мала місце добровільна відмова від вчинення злочину, а фактично вчинене не містить складу іншого злочину; особа не є суб`єктом злочину через відсутність спеціальних ознак, встановлених для суб`єкта даного складу злочину; особа не досягла віку, з якого вона може нести кримінальну відповідальність.

Як з постанови старшого слідчого про закриття кримінального провадження, так із оскаржуваної ухвали слідчого судді вбачається, що досудовим розслідуванням не здобуто даних, які б вказували на наявність в діях працівників колишнього СКР ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

За таких обставин, на думку колегії суддів, кримінальне провадження, внесене 03.02.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000382, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, щодо застосування працівниками колишнього СКР ГУМВС України в Запорізькій області заходів фізичного впливу до ОСОБА_7 , повинно було бути закрите не на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, а на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з тим, що не встановлені достатні докази для доведення винуватості осіб.
Відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності.

Згідно з вимогами ст. 110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження повинна бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи. У ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

На підставі викладеного вище колегія суддів вважає, що старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 постанова про закриття кримінального провадження від 17.03.2017 року була винесена без належного повного, всебічного і об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження та оцінки доказів, у зв`язку з чим, вказана постанова як незаконна та необґрунтована підлягає скасуванню.
Виходячи з того, що слідчий суддя при розгляді скарг ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 на постанову старшого слідчого про закриття кримінального провадження не дотримався вимог кримінального процесуального закону та практики Європейського суду з прав людини, приймаючи до уваги доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_7 , колегія суддів вважає за необхідне скасувати й ухвалу слідчого судді, частково задовольнивши апеляційну скаргу ОСОБА_7 .
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що 11.12.2017 року до Апеляційного суду Запорізької області надійшла скарга ОСОБА_7 від 05.12.2017 року, зміст якої, виходячи з вимог апеляційної скарги ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді від 06.10.2017 року, свідчить про те, що ця скарга не відноситься до предмету оскарження у даному провадженні, у зв`язку з чим, доводи цієї скарги колегією суддів під час розгляду даного провадження не розглядались.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 жовтня 2017 року, якою залишені без задоволення скаргазахисника адвоката ОСОБА_8 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , та скарга ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 від 17.03.2017 року про закриття кримінального провадження, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 від 17.03.2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000382 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, у зв`язку з відсутністю в діях працівників колишнього СКР ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, скасувати.
Матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000382, направити до прокуратури Запорізької області.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: