Справа № 215/4669/16-к

УХВАЛА
17 січня 2018 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу
у складі:головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_6

В провадженні Тернівського районного суду м. Кривого Рогу перебуває зазначене кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 щодо незаконного придбання, зберігання та збуту наркотичних засобів.
До початку судового засідання до суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченій на домашній арешт і звільнення з під варти. В обгрунтування клопотання захисник посилається на позитивні характеристики і молодий вік обвинуваченої, тривалий термін перебування ОСОБА_6 під вартою, перебування на утриманні тяжко хворої бабусі, відсутність ризиків впливу на свідків і переховування від суду, відсутність належних і допустимих доказів обвинувачення. Вказує, що на його думку відбувається фактичне відбуття обвинуваченою покарання. Також посилається на рішення ЄСПЛ щодо практику вирішення питань про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо клопотання захисника, оскільки визначені судом ризики продовжують існувати, з урахуванням тяжкості злочину та данних про особу обвинуваченої.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо зміни запобіжного заходу
Обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала клопотання захисника.
Заслухавши думки учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно до ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, зокрема правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції» від 26.06.1991, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
Вирішуючи питання щодо зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом враховано, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Розглядаючи доводи сторони захисту суд відмічає, що як на час обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу так і на цей час ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні корисливого тяжкого і середньої тяжкості кримінальних правопорушень, пов`язаних з незаконним оббігом наркотичних засобів, за які передбачено максимальне покарання до десяти років позбавлення волі, раніше притягалась до кримінальної відповідальності, офіційно не працевлаштована і постійних джерел доходу не має, що на думку суду свідчить про наявність і актуальність ризиків вчинення нею нових корисливих злочинів з метою відшукання коштів для існування, ухилення від суду і перешкоджання кримінальному провадженню.
Враховуючи викладене, необхідність завершення допиту усіх свідків і самої обвинуваченої та дослідження письмових доказів, пріоритетність інтересів суспільства та держави в даному випадку над інтересами особи, її особистою свободою та недоторканістю, передбачені законом підстави для задоволення клопотання захисника відсутні
Керуючись ст.ст.177, 184, 199, 331 КПК України, суд -
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 на домашній арешт відмовити.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.
СУДДЯ