АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
суддів ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою виконувача обов`язків прокурора м. Києва ОСОБА_7 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 31.07.2017 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Любимівка Нововоронцовського району Херсонської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.
На підстави ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки, з покладенням на нього обов`язків, а саме з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він 04.06.2017 приблизно о 05 годині 00 хвилини, знаходячись поблизу будинку №39 по просп. Героїв Сталінграда у м. Києві, побачив раніше йому незнайомого ОСОБА_8 , у якого в лівій руці знаходився мобільний телефон марки Iphone 7. В цей час у ОСОБА_6 виник раптовий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), ОСОБА_6 , діючи умисно, відкрито, з метою заволодіння чужим майном та бажаючи збагатитись за рахунок чужого майна, у той же день та час, перебуваючи за вищевказаною адресою підійшов ззаду до ОСОБА_8 та взяв його за плечі, після чого повалив на землю та вирвав у нього з лівої руки мобільний телефон марки Iphone 7, вартістю 20 000 гривень, який належить ОСОБА_8 на праві приватної власності.
В подальшому ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 спричинив майнову шкоду ОСОБА_8 на загальну суму 2 0000 гривень.
В апеляційній скарзі виконувач обов`язків прокурора м. Києва ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, доведеність вини обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій, просить дослідити в ході апеляційного розгляду матеріали провадження, що характеризують обвинуваченого, вирок суду скасувати в частині призначеного покарання, ухвалити новий вирок, якимпризначити ОСОБА_6 покарання у виді 2 років позбавлення волі, в решті вирок суду залишити без змін.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, прокурор посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, а також на неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність, яке полягає у необґрунтованому застосуванні ст. 75 КК України. Зокрема прокурор вказує на те, що судом не повною мірою враховані обставини вчинення злочину, які свідчить про підвищену суспільну небезпеку вчиненого злочину.
Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та правильність кваліфікації їх дій учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, яке відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, та яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.
Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, а також обставину, що пом`якшує покарання.
З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченого, який не одружений, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, наявності обставини, що пом`якшує покарання щирого каяття, відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд першої інстанції правильно визначив ОСОБА_6 вид та розмір покарання, а також обґрунтовано дійшов висновку про можливість його виправлення та перевиховання без відбування покарання шляхом звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки на підставі ст.75 КК України.
Також колегія суддів звертає увагу на те, що предмет злочинного посягання було вилучено у ОСОБА_6 безпосередньо після вчинення злочину та повернуто потерпілому, чим фактично усунуто завдану злочином матеріальну шкоду.
Таким чином, судом першої інстанції при винесенні вироку дотримано вимог ст.ст. 50, 65 КК України, призначено покарання, що відповідає особі засудженого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами.
Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання обвинуваченого про звільнення його від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки ОСОБА_6 не надав доказів на підтвердження наявності у нього дітей.
Колегія суддів не бере до уваги надані у судовому засіданні обвинуваченим копії свідоцтв про народження ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , оскільки батьком цих дітей зазначений ОСОБА_11 .
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу виконувача обов`язків прокурора м. Києва ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Оболонського районного суду м. Києва від 31.07.2017 року щодо ОСОБА_6 без змін.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» залишити без задоволення.
Ухвала Апеляційного суду міста Києва може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3