Справа № 350/1218/16-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 грудня 2017 року смт. Рожнятів
Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
у складі: головуючої судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурорів ОСОБА_4 та ОСОБА_5
захисника адвоката ОСОБА_6
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб з проникненням у інше приміщення, за наступних обставин.
Викрадену електроапартуру ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_9 передавали ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_3 , які складали її на вулиці біля стіни магазину, а потім разом завантажили в автомобілі. Викрадені речі завезли в м. Івано-Франківськ, де збули невстановленим особам, а гроші розділили між собою та використали на власні потреби. При цьому ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та обвинуваченому ОСОБА_3 не було відомо про напад на сторожа ОСОБА_15 та його вбивство.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності, просить кримінальне провадження відносно нього закрити.
Клопотання мотивоване тим, що з 2004 по 2016 рік він знаходився за кордоном і в цей період часу його у встановленому законом порядку не визнано підозрюваним або обвинуваченим, він не зобов`язувався з`являтись до правоохоронних органів за викликом, фактично він не знав, що стосовно нього проводились процесуальні дії з притягнення до кримінальної відповідальності. Вважає, що зупинення слідства у зв`язку з його розшуком, самі по собі не свідчать про ухилення від слідства.
Він виїхав у Росію у вересні 2004 року з метою заробітків. З цією ж метою за документами на громадянина Латвії через деякий час виїхав у Англію, де перебував до екстрадиції в Україну до вересня цього року.
На час виїзду за межі України йому не було відомо про порушення відносно нього кримінальної справи, не було пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, до кінця 2014 року йому нічого не було відомо про його розшук.
Свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України він визнає повністю. Строк давності притягнення його до кримінальної відповідальності минув 10 червня 2014 року, тому він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Прокурор проти задоволення клопотання заперечує, вважає, що будь-які законні підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності відсутні, оскільки з часу вчинення злочину обвинувачений вчиняв дії, спрямовані на ухилення від слідства. Зокрема виїхав за межі України до Сполученого Королівства Великої Британії за підробленими документами. Щодо часу перетину обвинуваченим кордону у сторони обвинувачення будь-які об`єктивні дані відсутні, як і відсутні дані щодо вручення йому підозри чи пред`явленя у встанвленому порядку обвинувачення до 2017 року.
Вислухавши думки всіх учасників процесу з приводу заявленого клопотання та проаналізувавши досліджені судом докази, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.
Згідно ст. 12 КК України злочин, передбачений ст. 185 ч. 3 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.
Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.
Згідно з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 19 березня 2015 року по справі № 5-1кс15, зі змісту ч. 3 ст. 5 КК та ст. 49 КК випливає, що для того, щоб можна було ставити питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності за давністю, перебіг давності зупиняється, якщо винна особа ухилялася від досудового слідства або суду, а відновлюється - з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. Судова палата відзначила, що зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо конкретної особи, яка у порядку, передбаченому законом була визнана підозрюваним або обвинуваченим, обізнана про проведення стосовно неї слідства і зобов`язана з`являтися до правоохоронних органів за викликом, вона має перебувати в межах їх досяжності; натомість не визнається такою, що ухиляється від слідства, невідома правоохоронним органам особа, яка вчинила злочин і переховується після цього, а також особа, яка хоч і відома компетентним органам, але її причетність до вчинення злочину на момент зникнення не встановлено.
Будь-які процесуальні дії з притягнення особи до кримінальної відповідальності не зупиняють спливу строків давності. Така позиція узгоджується з принципом презумпції невинуватості (стаття 62 Конституції, частина друга статті 2 КК), захищає осіб, кримінальні справи щодо яких невиправдано довго перебувають в органах дізнання, досудового слідства й у суді.
При з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально-процесуальний статус особи, яка вчинила злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку. Разом з тим на особу, яка вчинила злочин, законодавством не покладається обов`язок самовикриття, а тому, якщо вона до моменту виникнення вказаного обов`язку, в порядку реалізації конституційного права на свободу пересування, змінила місце свого проживання (навіть і з метою уникнення кримінальної відповідальності), про юридично значуще ухилення від слідства говорити не можна.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.
Отже строк давності за злочин, вчинений ОСОБА_3 10 червня 2004 року, за загальним правилом, повинен був закінчитися 11 червня 2014 року.
ОСОБА_3 вчинив злочин 10 червня 2004 року, та за його словами у вересні жовтні місяці виїхав за межі України в Росію на заробітки. Звідти виїхав до Сполученого Королівства Великої Британії.
15 жовтня 2004 року слідчим постановлено постанову про притягнення ОСОБА_3 як обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених статтями 187 ч. 4, 396 ч.1 КК України, 26 жовтня 2004 року постановою Івано-Франківського міського суду дано дозвіл на його затримання та 26 жовтня 2004 року постановою слідчого його оголошено в розшук у зв`язку із обвинуваченням у вчиненні зазначених злочинів. Відомості про вчинення ОСОБА_3 злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України внесені до ЄРДР тільки 22 грудня 2012 року, його дії двічі перекваліфіковувалися слідчим.
Достовірних даних про те, коли саме обвинуваченому стало відомо про його кримінальне переслідування та про наявність у слідчих органів доказів безпосередньої його причетності до вчинення злочину сторона обвинувачення суду не надала.
Обвинувачений був затриманий 02 травня 2017 року на території Сполученого Королівства Великої Британії.
Обвинувачений ОСОБА_3 при виїзді з Росії до Сполученого Королівства Великої Британії змінив прізвище, був затриманий правоохоронними органами як ОСОБА_17 .
У своєму рішенні про тримання обвинуваченого під вартою Магістратський суд Лондонського району Вестмінстера зазначив про заборону внесення застави обвинуваченим ОСОБА_3 , оскільки вважав, що останній не з`явиться в суд коли його відпустять під заставу. Неможливість внесення застави суд мотивував: судимістю ОСОБА_3 , особистою історією та характером, попередньою історією застав, численними порушеннями та фальшивими документами при арешті та зазначив, що його арештовано згідно ордеру, виданого на прохання України за звинуваченням в убивстві (а.с.67).
Такі обставини суд визнає такими, що не давали можливості обвинуваченому безперешкодно залишити Сполучене Королівство Великої Британії та додатково підтверджують відсутність достовірних доказів щодо обізнаності обвинуваченого щодо наявності кримінального переслідування щодо нього в Україні (оскільки достовірно не відомо за якими статтями кримінального кодексу він переслідувався).
Зважаючи на такі обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.
Керуючись статями 369, 371, 372 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Івано-Франківської області через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області протягом семи діб з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1