Справа № 545/2193/17
Провадження № 1-кп/545/60/18

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.03.2018 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілої - адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві кримінальне провадження №0000699 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Представник потерпілої - адвокат ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням, яке підтримав в судовому засіданні, в якому просить з метою забезпечення цивільного позову накласти арешт на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_5 , а саме, ? частину квартири АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 .

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання представника потерпілої про накладення арешту на майно, належне ОСОБА_5 .

Обвинувачений та захисник заперечили проти заявленого клопотання.

Суд, заслухавши учасників кримінального провадження, прийшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування в установленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Згідно поданого позову, потерпіла ОСОБА_7 просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 матеріальні збитки у сумі 1216 грн. 15 коп. та моральну шкоду у сумі 20000 грн., а всього 21216 грн. 15 коп.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 26 лютого 2018 року вбачається, що ОСОБА_5 на праві приватної власності належить ? частина квартири

АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 .

Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 має постійне місце роботи, отримує заробітну плату, на яку, як і на вищевказане майно, в разі задоволення позову, може бути звернуто стягнення. Доказів щодо можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження майна, належного обвинуваченому суду не надано.

Крім того, суд вважає, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на ? частину квартири та на іншу квартиру, які належать обвинуваченому неспівмірне із заявленими потерпілою вимогами.

На підставі викладеного, суд відмовляє у задоволенні клопотання представника потерпілої про арешт майна з метою забезпечення цивільного позову.

Керуючись ст.ст.170-173 КПК України, ст.ст.152, 153 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника потерпілої - адвоката ОСОБА_4 про арешт майна боржника відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1