АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1647/17 Справа № 192/916/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2017 року, стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,
засудженого вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 25.11.2014 року за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 06.04.2016 року на підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано попереднє ув`язнення з 16.07.2014 року до 26.12.2014 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

якою відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На вищевказану ухвалу суду засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, з якої вбачається, що він просить зазначену ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого про звільнення його від подальшого відбування покарання на підставі ст.81 КК України в ухвалі зазначив, що наявні матеріали особової справи не підтверджують особових змін в поведінці засудженого та в його ставленні до праці, та не може визнати поведінку ОСОБА_7 сумлінною. Вважає, що ОСОБА_7 тільки став на шлях виправлення, але ще не довів його.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, засудженого ОСОБА_7 , думку прокурора, який заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги засудженого та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги засудженого задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув не менше половини строку покарання за злочин середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин і не менше двох третин строку покарання за умисний тяжкий злочин.

На підставі ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

За час відбування покарання в СВК-21 ОСОБА_7 стягнень за порушення режиму утримання не має. За весь час відбування покарання характеризувався як посередньо так і задовільно. На даний час приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, приймає участь в роботі самодіяльних організацій, в реалізації програм диференційованого виховного впливу.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вмотивованого висновку про відсутність підстав вважати, що поведінка засудженого ОСОБА_7 під час відбування покарання є зразковою, оскільки відповідно до п.1 ч.1 ст.9 КВК України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, є обов`язком засудженого, і виконання даного обов`язку є лише одним з критеріїв, які в своїй сукупності дають підстави вважати, що засуджений довів своє виправлення, та обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2017 року стосовно ОСОБА_7 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: