Справа № 467/546/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.01.2018 р. Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5
представника уповноваженого органу з питань пробації ОСОБА_6
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000151 від 11 квітня 2017 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився у с. Добрянка Вільшанського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, непрацюючого, не одруженого, з неповною середньою освітою, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-14.09.2015 р. Арбузинським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 125 КК України до 200 годин громадських робіт;
-22.06.2016 р. Арбузинським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.389, ст.ст.71,72 КК України до арешту строком 2 місяці 9 днів.
у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що 08 квітня 2017 року близько 21 години ОСОБА_4 , маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, через незачинені ворота пройшов на територію господарського двору домоволодіння, належного ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , де через незачинені вхідні двері, проник до середини господарської будівлі, звідки таємно викрав належний ОСОБА_5 трьохфазний електрозварювальний апарат Д-240 бувший у використанні вартістю 1500 гривень, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1500 грн.
Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, дав покази та підтвердив вчинення злочину при викладених вище обставинах. Він погодився з вартістю майна, яким він заволодів злочинним шляхом при його таємному викраденні у потерпілого ОСОБА_5 виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини. Зазначив, що за період, який пройшов з дня вчинення злочину, він повністю переоцінив своє життя, життєві цінності, відшкодував завдану потерпілому шкоду, щиро каявся у вчиненому.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що виявив скоєння крадіжки електрозварювального апарату з господарської будівлі належного йому домоволодіння адресою: АДРЕСА_2 вранці 09 квітня 2017 року, в зв`язку з чим звернувся до правоохоронних органів з заявою про вчинення злочину. Викрадений електрозварювальний апарат, як йому відомо від працівників правоохоронних органів, в подальшому був знайдений та вилучений у ОСОБА_4 і на даний час перебуває на зберіганні у відділі поліції. Потерпілий погодився з вартістю викраденого в нього майна, визначеною під час досудового розслідування. Потерпілий також повідомив, що ОСОБА_4 звернувся до нього та повернув в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, інший електрозварювальний апарат, вибачився, в зв`язку з чим потерпілий просив призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_4 погодився з думкою прокурора і просив визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з обставинами, що встановлені під час досудового розслідування справи.
Покази обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ними змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позицій.
За таких обставин, суд переконався, що обвинувачений та потерпілий вірно розуміють зміст обставин провадження, в суду відсутні сумніви в добровільності їх позицій, і у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для правильної кваліфікації дій обвинуваченого та призначення покарання у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.При цьому, судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Тож, враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, зробив висновок про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за обставин, встановлених судом.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає рецидив злочинів.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого, суд виходить з наступного.

Суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного обвинуваченим ОСОБА_4 злочину, який є тяжким злочином проти власності, особливості й обставини вчинення злочину: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій, відшкодування потерпілому матеріальної шкоди, завданої злочином.

Так, суд враховує, що обвинувачений раніше судимий за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.125 КК України, ч.2 ст.389 КК України, призначене покарання відбув повністю, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, спосіб життя обвинуваченого ОСОБА_4 , який офіційно не працює, має тимчасові заробітки по найму, його стать і вік, посередню характеристику за місцем проживання, що обвинувачений проживає з матір`ю, підтримує стосунки з рідними та з мешканцями села, отже, оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті свідчить про наявність належних соціальних зв`язків.

Крім того, суд враховує висновок органу пробації про можливість виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк, що не становитиме високого ризику небезпеки для суспільства, викладений в досудовій доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, складеної інспектором Арбузинського МРВ з питань пробації. Висновком встановлена середня ймовірність повторного вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 ..

Крім того, суд враховує позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання та відсутність у потерпілого, у зв`язку з усуненням завданої шкоди будь-яких матеріальних претензій; відношення обвинуваченого до вчиненого, наявність у нього розуміння неприйнятності вчинених ним дій у цивілізованому суспільстві та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання, у відповідності до вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків з числа передбачених ст. 76 КК України, оскільки суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати в справі відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час розгляду справи не обирався і підстав для його обрання на даний час суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368 - 380 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання в виді 03 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши йому строк випробування 2 (два) роки, та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Речові докази у кримінальному провадженні: зварювальний пристрій в розібраному стані загальною вагою 23 кг, який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області - повернути потерпілому ОСОБА_5 , як власнику.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1