АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №640/993/15-к Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/1779/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.109, ч.1 ст.294 КК України
УХВАЛА
Іменем України
20 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого, захисників та прокурора на вирок Київського районного суду м. Харкова від 23.05.2017р. відносно ОСОБА_9 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком

ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Обоянь, РФ, громадянин України, українець, з вищою освітою, пенсіонер, одружений, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

засуджений за: - ч.3 ст.109 КК України до 3(трьох) років позбавлення волі;

-ч.1 ст.294 КК України до 5(п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначено 6 років позбавлення волі.

Цим же рішенням суду вирішена доля речових доказів, процесуальних витрат.

Згідно вироку, встановлено, що ОСОБА_9 , перебуваючи у м. Харкові, у період часу з березня 2014 року по травень 2014 року, шляхом виступів під час мітингів, використовуючи засоби масової інформації, неодноразово та систематично публічно закликав до насильницької зміни конституційного ладу в Україні та захоплення державної влади, а також вчинив дії, пов`язані з організацією масових заворушень, які супроводжувались погромами, що виразилися у пошкодженні транспортних засобів, при наступних обставинах.

Так, 16.03.2014р., ОСОБА_9 , в денний час доби (більш точного часу встановити не вбачається можливим), знаходячись на площі Свободи у м. Харкові, виступаючи на мітингу, усвідомлюючи, що його виступ висвітлюється засобами масової інформації, діючи умисно, з метою насильницької зміни конституційного ладу в Україні та захоплення державної влади, звертаючись до присутніх на мітингу людей, до харків`ян і мешканців Харківської області, публічно виступив із закликами не визнавати державної влади в Києві, не довіряти органам влади на місцях та її представникам, об`єднуватися в боротьбі проти державної влади, тощо. При цьому під час публічного виступу, звертаючись до присутніх на мітингу людей з закликами проти конституційного ладу та державної влади в Україні, ОСОБА_9 , за допомогою слів «должны, мы решим», висловлюючи свою думку щодо державної влади в Україні та її представників, неодноразово застосовував у своєму виступу слова «хунта, бандиты, продажные, нацисты».

Крім того, ОСОБА_9 , 08.04.2014р., в період з 13год. 30хв. до 15год. 30хв., знаходячись у місті Харкові, в районі перехрестя вулиць Іванова, Сумської та площі Свободи, виступаючи на мітингу, усвідомлюючи, що його виступ висвітлюється засобами масової інформації, діючи умисно, повторно, з метою насильницької зміни конституційного ладу в Україні та захоплення державної влади, публічно виступив із закликами до харків`ян і мешканців Харківської області збиратися разом для демонстрації своєї незгоди з «этой властью», ставити вимоги до місцевих органів влади провести референдум стосовно того, що «Украина должна быть федеративной республикой, и в составе этой республики должна быть Юго-Восточная автономная республика от Одессы до Харькова», з закликами до мешканців інших міст південного сходу України об`єднуватися та ставити свої вимоги, тощо. При цьому під час публічного виступу, звертаючись до присутніх на мітингу людей з вказаними закликами, ОСОБА_9 закликав людей «готовых участвовать в этих действиях» допомогти у вирішенні трьох питань щодо державного та конституційного ладу України: «федерализация, ее автономия и русский язык».

Заклики ОСОБА_9 на вказаному мітингу налаштували громадян до негативного та ворожого ставлення до діючої влади та підбурювали їх скоїти активні дії, пов`язані з погромами та перешкоджанням руху автобусів марки ПАЗ 4234 д.н. 28-21ф4 та д.н. НОМЕР_1 (в яких знаходились військовослужбовці, для охорони громадського порядку), та які рухались на площу Свободи по вулицях Мироносицькій та Чернишевській через вул. Іванова в м. Харкові.

Крім того, перебуваючи на вказаному мітингу ОСОБА_9 , з метою організації проведення масових заворушень шляхом вчинення погромів, знищення майна та дестабілізації обстановки у м. Харкові, підбурював людей, які зібрались на мітинг, на вчинення активних дій, пов`язаних зі скоєнням погромів за наступних обставин.

Так, ОСОБА_9 08.04.2014р. з 13гд. 30хв. до 15год. 30хв., знаходячись у м. Харкові, в районі перехрестя вул. Іванова, Сумської та площі Свободи, під час проведення мітингу, діючи умисно, підбурював людей, які зібрались на мітинг, скоїти активні дії, пов`язані з перешкоджанням руху автобусів та їх погромами, які рухались на площу Свободи по вулицям Мироносицькій та Чернишевскій через вул. Іванова, в яких знаходились військовослужбовці, для охорони громадського порядку на території Харківської обласної державної адміністрації та біля неї.

Під керуванням ОСОБА_9 та на виконання його наказів, група людей із застосуванням предметів каміння, палок тощо, направились до транспортних засобів, на які вказав ОСОБА_9 , а саме двох автобусів марки ПАЗ 4234 д.н. НОМЕР_2 та д.н. НОМЕР_1 , що належать військовій частині № НОМЕР_3 , яка базується у АДРЕСА_2 та в яких знаходились військовослужбовці, що охороняли громадський порядок біля та на території Харківської обласної державної адміністрації і шляхом вчинення активних дій, а саме погромів, поєднаних з пошкодженням вказаних транспортних засобів, почали руйнувати автобуси, перешкоджаючи їх подальшому руху. За наслідками активних дій учасників масових заворушень, які були організовані ОСОБА_9 , за висновком судової авто-товарознавчої експертизи №5046 від 02.06.2014р., військовій частині № НОМЕР_3 були спричинені матеріальні збитки на загальну суму 40122грн. 58коп.

Крім того, ОСОБА_9 , 09.05.2014р., в денний час доби (більш точного часу встановити не вбачається можливим), знаходячись на площі Свободи у м. Харкові, виступаючи на мітингу, присвяченому Дню Перемоги над фашистськими загарбниками, усвідомлюючи, що його виступ висвітлюється засобами масової інформації, діючи умисно, повторно, з метою насильницької зміни конституційного ладу в Україні та захоплення державної влади, публічно виступив із закликами до мешканців міста Харкова, об`єднатися в боротьбі за південний схід від Одеси до Харкова, тощо. При цьому під час публічного виступу ОСОБА_9 звертаючись до присутніх на мітингу людей з вказаними закликами, у своєму виступу застосовував слова «будем бороться», проти «этой власти», людей «под черной формой»

Поряд з цим, ОСОБА_9 визнано не винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.109 КК України (по епізоду надання інтерв`ю на весні 2014 року) та виправдано за цим обвинуваченням за ч.3 ст.109 КК України (по епізоду надання інтерв`ю на весні 2014 року) у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного кримінального правопорушення.

У поданій апеляції з доповненнями, обвинувачений просить вирок суду скасувати та ухвалити виправдувальний вирок за всіма епізодами. Так, цей апелянт вважає обвинувачення необґрунтованим, а висновки суду не підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду. Крім того, за наявності суперечливих доказів суд у своєму рішенні не зазначив, чому взяв до уваги одні докази і відкинув інші. Поряд з цим висновки суду викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності. Апелянт вважає, що суд неправильно тлумачить закон, що суперечить його точному змісту. Разом з наведеним, цей апелянт звертає увагу на суворість призначеного покарання.

В апеляційній скарзі захисників йдеться про скасування вироку суду і про закриття провадження через недоведеність винуватості обвинуваченого за тими епізодами за якими ОСОБА_9 засуджено. Крім того ці апелянти просять вирок в частині виправдання залишити без змін, а у випадку все ж таким винуватості обвинуваченого просять пом`якшити призначене покарання.

Прокурор у поданій апеляції навпаки вважає призначене покарання м`яким тому просить вирок скасувати та ухвалити новий яким остаточно призначити 8 років позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

З вироку суду (т.8 а.с.188-209) вбачається, що фактичні обставини встановлені в загальному порядку на підставі досліджених у суді доказах, при цьому обвинувачений свою провину у вчиненні інкримінованих йому злочинах не визнав та дав пояснення згідно яких, на його думку, в його діях відсутній склад будь-яких кримінальних правопорушень.

Не дивлячись на вищезазначену обставину суд першої інстанції визнав ОСОБА_9 винним в організації масових заворушень, які супроводжувались погромами, що виразилися у пошкодженні транспортних засобів тобто у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 294 КК України на підставі наступних доказів.

Так, суд першої інстанції послався на показання свідка ОСОБА_10 який пояснив, що 08.04.2014р. після 12год. разом з дружиною приїхав в аптеку за ліками на площі Свободи в м. Харкові. Поставивши автомобіль на вул. Ольмінського, вони з дружиною пішки попрямували до аптеки 911. Біля будівлі Харківської обласної держадміністрації стояли люди - був мітинг і він бачив чоловіка з боку будівлі ХОДА біля ялинок (похилого віку, з сивим волоссям, у куртці, з сильним, добре поставленим голосом, з дуже впізнаваним обличчям), якого потім опізнав як обвинуваченого ОСОБА_9 та який закликав натовп людей, які були біля нього та були агресивно налаштовані зупинити автобуси, в яких сиділи люди в міліцейській формі будь-якою ціною, щоб вони не виїхали. Після цього заклику він бачив, що більша частина людей, які були в натовпі поспішили до автобусів на вул. Іванова в м. Харкові та почали нищити автобуси.

Аналогічні за змістом показання в суді дали свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 проте обвинувачений ОСОБА_9 не погодився з вищенаведеними фактами викладеними вказаними свідками та заявив, що ці особи оговорюють його оскільки являються політичними опонентами.

Оцінюючи дані обставини колегія суддів виходить із того, що сам ОСОБА_9 не заперечував факту свого перебування на мітингу 08.04.2014р. у денний час на площі Свободи в м. Харкові.

Дану обставину підтвердили в суді першої інстанції і решта свідків серед яких і його прибічники ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які заявили крім того, що ОСОБА_9 був організатором цього мітингу, але вони поряд з цим звертали увагу на те, що покинули площу разом з ОСОБА_9 до початку активних дій у масових заворушеннях.

Не оспорює обвинувачений і факт того, що у той день, група людей, в тому числі і ті які були присутні на мітингу в подальшому, із застосуванням каміння, палок тощо, вчинили погром, поєднаний з пошкодженням автобусів марки ПАЗ 4234 д.н. НОМЕР_2 та д.н. НОМЕР_1 , що належать військовій частині № НОМЕР_3 в яких знаходились військовослужбовці, що охороняли громадський порядок біля та на території Харківської обласної державної адміністрації.

Отже, по суті сам обвинувачений не заперечує, що після того, як 08.04.2014р. відбувся мітинг, який він організовував, відбулися заворушення, які супроводжувались погромами, що виразилися у пошкодженні транспортних засобів в яких знаходились військовослужбовці і в цих погромах приймали участь люди, які приймали участь і у організованому ним мітингу.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_9 визнано винним саме в організації масових заворушень, а не в активній участі у них. Тож його особиста участь безпосередньо під час самих погромів на думку колегії суддів не є обов`язковою ознакою даного злочину.

Оцінюючи склад злочину передбаченого ч.1 ст.294 КК України, колегія суддів виходить із того, що під організацією масових заворушень зазвичай розуміють діяльність, спрямовану на об`єднання людей для участі у масових заворушеннях та керування натовпом, шляхом збудження у людей негативного ставлення до влади і громадської безпеки та підбурювання їх з метою викликати певну поведінку.

При цьому, виходячи з диспозиції вказаної норми кримінального закону способи організації масових заворушень можуть бути різними як-то: виступ на мітингах; оголошення різноманітних звернень; розробка планів по збурюванню натовпу; розподіл ролей серед окремих учасників масових заворушень тощо.

Сам обвинувачений ОСОБА_9 у суді неодноразово звертав увагу на те, що він не лише організував 08.04.2014р. мітинг на площі Свободи в м. Харкові, а й активно виступав на ньому з приводу невдоволення існуючою владою з метою переконати людей у своїх поглядах та викликати в них відповідну поведінку до встановленого правопорядку.

Суб`єктивна сторона масових заворушень характеризується прямим умислом дій їх організаторів хоча їх психічне ставлення до суспільно небезпечних наслідків може виражатися і в непрямому умислі, при цьому мотиви і цілі організаторів можуть бути найрізноманітнішими і на кваліфікацію не впливають.

Відповідно до ч.3 ст.24 КК України непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.
Виходячи з освіти та життєвого досвіду ОСОБА_9 , а також приймаючи до уваги ті події які відбувались у місті у той час, колегія суддів погоджується з обвинуваченим, що він не бажав, але ж свідомо припускав настання масових заворушень після організованого ним мітингу.
Отже виходячи з аналізу вказаного злочину і встановлених судом фактичних обставин справи колегія суддів погоджується з правовою кваліфікацією даною судом першої інстанції, що в діях ОСОБА_9 є склад злочину передбаченого ч.1 ст.294 КК України оскільки він, 08.04.2014р. вищеописаним шляхом фактично організував масові заворушення, які супроводжувались погромами, що виразилися у пошкодженні транспортних засобів військової частини № НОМЕР_3 .

Звідси, виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні доводи в цій частині є спростованими, а тому апеляції з цього приводу не підлягають задоволенню.

Крім того, перевірені в апеляційній інстанції за ініціативою сторони захисту частина доказів свідчать, що районний суд не викривив докази, як це стверджував обвинувачений, а лише не в повному обсязі відобразив їх у своєму рішенні. Тож ці аргументи апелянта не знайшли свого підтвердження.

Вирок в частині виправдання ОСОБА_9 за ч.3 ст.109 КК України (по епізоду надання інтерв`ю на весні 2014 року) у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного кримінального правопорушення ніким з учасників судового провадження не оскаржуються, а тому відповідно до ч.1 ст.404 КПК України судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Таким чином надалі, колегія суддів перевіряє вирок в частині засудження обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.3 ст.109 КК України.

Згідно вироку (т.8 а.с.203) ОСОБА_9 визнано винним за ч.3 ст.109 КК України по епізоду від 16.03.2014р., як публічні заклики до насильницької зміни конституційного ладу та захоплення державної влади з використанням засобів масової інформації та за ч.3 ст.109 КК України по епізодам від 08.04.2014 року та від 09.05.2014 року, як публічні заклики до насильницької зміни конституційного ладу та захоплення державної влади, вчинені повторно, з використанням засобів масової інформації.

Приймаючи таке рішення районний суд послався на висновки комплексної судової криміналістичної експертизи матеріалів та засобів відео-, звукозапису та судово-автотоварознавчої експертизи №13122/13124 від 08.01.2015р., достовірність якої підтвердили допитані в судовому засіданні експерти ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, заклики обвинуваченого 16.03.2014р., 08.04.2014р. 09.05.2014р. та на мітингу на площі Свободи в м. Харкові це заклики до присутніх на мітингу людей, харків`ян і мешканців Харківської області, за характером є публічними, за формою вираження прямими, за типом закликами інклюзивного типу.

Разом з цим, виправдовуючи ОСОБА_9 за ч.3 ст.109 КК України по епізоду надання ним інтерв`ю на весні 2014р., районний суд послався на висновки комплексної судової криміналістичної експертизи матеріалів та засобів відео, -звукозапису та судово-автотоварознавчої експертизи №8066/8067 від 25.07.2014р., яка також вказує, що заклик є прямим, а за характером - публічним.

В судовому засіданні допитані експерти Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса підтвердили, що в даному висловлюванні обвинуваченого міститься єдиний заклик до бойкоту майбутніх виборів Президента України, як бажана дія у майбутньому, які районний суд не кваліфікував як публічний заклик до насильницької зміни конституційного ладу та захоплення державної влади, а зробив висновок, що дане висловлювання обвинуваченого є вираження його поглядів, гарантоване ст.34 Конституцією України та ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та було пов`язане з реалізацією ним його права на свободу слова.

При цьому оцінюючи інші виступи ОСОБА_9 , колегія суддів приходить до висновку, що всі вони є однотипними за своїм змістом і спрямовані на критику влади, а також є вираженням поглядів обвинуваченого на події, які відбувались в країні.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що районний суд допустив суперечливість і непослідовність надавши прямо протилежну оцінку виступам ОСОБА_9 в інтерв`ю на весні 2014р. та на мітингах 16.03.2014р., 08.04.2014р. і 09.05.2014р..

Крім того, визнавши заклики ОСОБА_9 такими в яких йдеться про насильницьку зміну конституційного ладу та захоплення державної влади, районний суд, жодним чином не навів цих закликів, а його висновки з цього приводу не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, що свідчить про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.

Встановлена обставина, відповідно до п.2 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Поряд з цим встановлені судом першої інстанції фактичні обставини свідчать, що ОСОБА_9 закликав не визнавати і боротися проти влади в Києві, не довіряти органам влади на місцях та її представникам, ставити вимоги до місцевих органів влади провести референдум з приводу федеративного устрою України тобто жодним чином в них, на переконання колегії суддів, не має а ні насильницької зміни конституційного ладу, а ні захоплення державної влади.

У диспозиції ст.109 КК України застосовується «державна влада», проте кримінальна відповідальність встановлена цією нормою передбачена за вчинення дій з метою незаконного захоплення конкретної влади: Президента України, законодавчої, вищої виконавчої або ж вищої судової влади України проте, а ні обвинувальний акт, а ні вирок суду не вказує яку ж владу незаконно намагався захопити ОСОБА_9 .

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги, що жоден експерт, допитаний у суді не підтвердив факту того, що в закликах ОСОБА_9 є заклик до захоплення державної влади, колегія суддів приходить до висновку, що всі висловлювання обвинуваченого слід розцінювати як вираження його політичних поглядів, гарантоване ст.34 Конституцією України та ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і було пов`язане з реалізацією ним свого права на свободу слова.

Відповідно до ч.3 ст.5 Конституції України право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.

Згідно Рішення Конституційного Суду України (Справа №1-5/2005) від 05.10.2005р. положення ч.3 ст.5 Конституції України «право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами» слід розуміти так, що тільки народ має право безпосередньо шляхом всеукраїнського референдуму визначати конституційний лад в Україні, який закріплюється Конституцією України, а також змінювати конституційний лад внесенням змін до Основного Закону України в порядку, встановленому його розділом XIII.

Отже заклики ОСОБА_9 щодо проведення референдуму з метою зміни конституційного ладу не можна вважати насамперед незаконними адже саме такий шлях передбачений Конституцією України і запропоновано вищевказаним Рішенням Конституційного Суду України та Рішенням Конституційного Суду України (Справа №1-2/2008) від 16.04.2008р.

Звідси, колегія суддів приходить до висновку про відсутність в діянні ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.109 КК України, що згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України є підставою для закриття кримінального провадження.

Виходячи з цього, приймаючи до уваги положення ст.417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст.284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження, колегія суддів приходить до висновку, що в цій частині кримінального провадження підлягає закриттю.

Перевіряючи апеляційні доводи прокурора, колегія суддів виходить з того, що відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів

Призначаючи покарання ОСОБА_9 , районний суд вказав, що врахував: ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, приймає до уваги суспільну небезпеку вчиненого злочину, відношення обвинуваченого до скоєного та з боку суспільства; дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має вищу освіту та наукову ступінь, є пенсіонером та людиною похилого віку, є громадянином України, має постійне місце проживання та реєстрацію в м. Харкові, одружений, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно., а також, судом враховані стан його здоров`я та його дружини, яка є інвалідом 2 групи.

Обставин, які б пом`якшували або обтяжували покарання судом не встановлені.

Тож, за сукупністю вищенаведених обставин районний суд прийшов до правильного, на думку колегії суддів висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_9 можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства тобто призначивши йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті Особливої частини КК України за якою його визнано винним.

При цьому районний суд в повній мірі врахував рекомендації Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначивши ОСОБА_9 покарання в мінімальних розмірах передбачених санкцією.

Виходячи з цього, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначив розмір покарання, яке за своєю суттю не можна визнати явно несправедливим у розумінні ст.414 КПК України, а тому апеляція прокурора задоволенню не підлягає.

Разом з цим, відповідно до ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_9 слід зарахувати в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 30.04.2014р. по 07.05.2014р. та з 19.12.2914р. по 20.06.2017р. з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017р. по 20.12.2017р. з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.284 404, 405, 407, п.2 ч.1 ст.409, 417, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а апеляційні скарги обвинуваченого та захисників задовольнити частково.
Вирок Київського районного суду м. Харкова від 23.05.2017р. відносно ОСОБА_9 в частині його засудження за ч.3 ст.109 КК України скасувати та закрити кримінальне провадження в цій частині на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.
Виключити з вироку посилання на застосування ч.1 ст.70 КК України.
Вважати ОСОБА_9 засудженим за ч.1 ст.294 КК України до покарання призначеного судом першої інстанції - 5(п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_9 строк його попереднього ув`язнення з 30.04.2014р. по 07.05.2014р. та з 19.12.2014р. по 20.06.2017р. з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017р. по 20.12.2017р. з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Вважати ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що повністю відбув призначене даним вироком покарання, в зв`язку з чим звільнити його з під варти в залі суду негайно.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді