Дата документу Справа № 326/309/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1299/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 326/309/17
Категорія ст. 185 ч. 2 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000086 відносно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Приморську Запорізької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, працюючого в ПСП «Приморський» свинарем, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 19.04.2016 Приморським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185, 75,76 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік 4 місяці,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Приморську Запорізької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, працюючого матросом в ТОВ «ТД Рибпром», не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:
- 19.04.2016 Приморським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185, 75,76 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік 4 місяці,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;

за участю прокурора ОСОБА_8 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_9 ,
за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_9 , яка діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на вирок Приморського районного суду Запорізької області від 06 червня 2017 року,
в с т а н о в и л а:
в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 вважає, що вказаний вирок має бути повністю скасований та винесений новий вирок, оскільки має місце невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що привело в подальшому до винесення обвинувального вироку.

Він категорично не погоджуюся з обвинувальним вироком суду, оскільки вважає що в його та діях ОСОБА_7 не міститься злочину - крадіжки, оскільки, збираючи зірвані з даху металеві листи та перевозячи їх до сараю заради того, щоб ніхто сторонній їх не позбирав до ранку або їх не порозносило вітром, вони не мали на меті обернути у наступному їх на свою користь, в противному випадку вони б не сказали тієї ж ночі свідку ОСОБА_10 про те, що зробили (позабирали та поскладали листи), та не запитували б у неї поради що з ними робити. Суд взагалі не взяв до уваги свідчення свідка ОСОБА_10 , навіть не мотивувавши у вироку, які саме її свідчення підтверджують їх провину, а навпаки витлумачив її покази, як доказ обвинувачення, зазначивши, що «до показів обвинувачених слід віднестися критично, оскільки вони суперечать доказам, зібраним в ході досудового слідства та дослідженим у судовому засіданні, які викладені нижче, в тому числі й показами свідка ОСОБА_10 .

В даному випадку вони не робили це таємно. Та обставина, що збирали вони розкидані листи в темний час доби сама по собі не вказує, як зазначив суд, про їх намір скоїти крадіжку. Вони, в темний час доби, проходячи біля будівлі колишнього овочесховища побачили, що вітром зривало залишки заліза з даху будівлі, частина яких знаходилася на землі, а частина була відірвана від даху, позабирали ці листи а деякі навіть дозрівали, перевезли та склали їх неподалік місця знаходження будівлі. Брали ці речи, відкрито, тобто не таємно, не ховаючись від сторонніх осіб, тобто на лице відсутність наявності такої ознаки крадіжки як таємність. Крім того після цього розповіли своїй знайомій ОСОБА_10 , яка допитана свідком по справі, про те, що вони зібрали та склали ці листи а також запитали її що з ними надалі робити.

Жодних доказів їх провини при судовому розгляді не було встановлено. Всі допитані свідки в судовому засіданні не підтверджували їх провини у скоєнні крадіжки. Єдине що підтверджували вони, а також всі свідки, що вони хотіли вирішити на другий день як розпорядитися, кому передати ці листи, щоб використати їх для потреб громади. Жодного натяку не має в матеріалах провадження, що у майбутньому вони хотіли це використати для себе. На підтвердження цього наводить наступні докази, а саме покази в суді всіх свідків, окрім дільничого ОСОБА_11 , покази якого взагалі не повинні братися до уваги, оскільки він співробітник поліції та зацікавлений у тому, щоб справа носила обвинувальний характер, оскільки від цього буде залежати насамперед якість його роботи. Відбираючи від нього пояснення, він говорив про те, що не має ніякої кримінальної справи, що металеві листи знайдені, а його пояснення необхідні для формальності, що заяви про злочин також не має та не було. Вочевидь, це робилося задля того, щоб вони були впевнені у відсутності кримінальної справи та його покази могли бути використані, як такі, що викривають його в скоєнні крадіжки. Оскільки він сам не вважав протиправними свої дії, все розповідав правдиво та не мав на меті приховувати цей нібито злочин.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні говорив про те, що вони нібито спочатку не зізнавалися у злочині, а вже потім визнали свою провину та все розповіли. Це не є правдою, оскільки він відразу розповів дільничому про те, де знаходяться металеві листи та взагалі не відмовлявся від того, що вони з ОСОБА_7 зібрали та склали листи, показав місце де вони знаходились, розповів, що тачка, на якій вони возили ці листи була взята ним дома та взагалі не казав, що нібито вони хотіли розпорядитися ними на свій власний розсуд. В суді, дільничий ОСОБА_11 давав неправдиві покази, що він нібито відпирався від скоєного та на питання адвоката про те, чому його покази щодо непричетності в скоєному не були належним чином задокументовані відповів, що задокументував тільки зізнання його та ОСОБА_7 .

Також, жоден свідок по справі не сказав, що при проведенні слідчих дій, вони мали на увазі крадіжку майна, все, що вони розповідали зводиться до того, як вони збирали листи, як їх возили та жодного натяку на те, що робили у своїх корисних цілях не було. Практично всі свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які залучалися до участі у проведені слідчих дій не свідчили про їх корисні наміри, навпаки свідки розповідали про те, що вони говорили, що зібрали та склали це з метою вирішити що з ними робити на другий день, а також, говорили про те, що будівлю молодь села бажала використати для подальших спортивних чи то розважальних заходів, обговорювали ці питання на зборах, де були присутні також й вони, що свідчить про те, що вони були заінтересовані відремонтувати будівлю, а не розібрати її. Покази свідка ОСОБА_11 є єдиними показами, які ґрунтуються на тому, що нібито він у розмові з ним визнав провину та показав де знаходяться листи, а також розповів йому, що він разом з ОСОБА_7 хотіли потім використати їх для себе. Свідок ОСОБА_10 розповіла що особи не тільки їй розповіли, а й запитували як правильно з цим поступити що не виказували ніяких намірів забрати ці фактично непридатні, згнилі листи собі. Всі свідки, за виключенням ОСОБА_15 свідчили також про те, що в той вечір був сильний вітер, ОСОБА_13 та ОСОБА_12 навіть говорили про те, що убрали свою машину з під дерев, що підтверджує той факт, що в таких погодних умовах могли бути зірвані листи, а раніше вже зривало листи з іншого боку даху, про що говорив також представник потерпілого. Вони не мали умисел на крадіжку, тобто таємне викрадення, та не бажали обернути майно на свою користь, в противному випадку забрали їх додому або мовчали про це маючи наміри ними розпорядитися.

Натомість суд у вироку зазначив, що версія ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не приймається судом... Дослідженні та прийняті судом докази, час вчинення крадіжки 00-15 годин, погода на вулиці-сніг та вітер, а також; відсутність людей... свідчить про наявність у обвинувачених умислу на вчинення крадіжки. Даний висновок є хибним, оскільки час події, погода та відсутність людей не є підтвердженням того, що вони мали намір на крадіжку.

Будь-які інші докази їх винуватості в справі відсутні, тому їх позиція зводиться до того, що по даній справі повинен бути винесений виправдувальний вирок, оскільки в їх діях відсутній склад злочину-крадіжка. Якщо й є ознаки в їх діях протиправності, то вони зводяться до самовільного, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника, тобто самоуправство, однак значної шкоди в даному випадку заподіяно не було, тобто цього складу злочину також не має.

Враховуючи вищезазначене, наявність невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, його позиція зводиться до того, що по даній справі повинен бути винесений виправдувальний вирок, оскільки в їх діях відсутній склад злочину-крадіжка. Якщо й є в їх діях ознаки протиправності, то вони зводяться до самовільного, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника, тобто самоправство ( ст. 356 КК України), однак значної шкоди в даному випадку заподіяно не було, тому цього складу злочину в наших діях також не має, з огляду на ч.2 ст. 11 КК України. Тобто, на його думку, вони б повинні були негайно сповістити про зібрані листи власника будівлі або правоохоронні органи, чого не своєчасно не зробили, однак крадіжку не скоювали.

Окремо хоче зазначити, що він має постійне місце роботи, постійний дохід, що підтверджується документами наданим ним в ході судового розгляду, та не має потреби додатково добувати незаконним шляхом кошти. Ця справа була порушена по відношенню до них, тільки тому, що раніше вони були вже судимі за крадіжку, а правоохоронним органом потрібна статистика розкриваємості злочинів, однак ця обставина не може бути підставою ще раз звинувачувати їх у протиправних діях.

Також, просить суд звернути увагу на те, що потерпіла сторона - представник юридичної особи ОСОБА_16 претензій до них не має та розповів про те, що вони відразу, як була відкрита кримінальна справа прибили ці листи на дах чим усунули так звану шкоду.

Просить скасувати вирок суду та винести новий вирок, яким виправдати його, ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України за відсутності в його діях складу злочину крадіжка.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 висловлює абсолютно аналогічні твердження, також не погоджується з вироком суду, враховуючи вищезазначене, наявність невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, його позиція також зводиться до того, що по даній справі повинен бути винесений виправдувальний вирок, оскільки в їх діях відсутній склад злочину-крадіжка. Якщо й є в їх діях ознаки протиправності, то вони зводяться до самовільного, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника, тобто самоправство ( ст. 356 КК України), однак значної шкоди в даному випадку заподіяно не було, тому цього складу злочину в наших діях також не має, з огляду на ч.2 ст. 11 КК України. Тобто, на його думку, вони б повинні були негайно сповістити про зібрані листи власника будівлі або правоохоронні органи, чого не своєчасно не зробили, однак крадіжку не скоювали.

Окремо хоче зазначити, що він має постійне місце роботи, постійний дохід, що підтверджується документами наданими ним в ході судового розгляду, та не має потреби додатково добувати незаконним шляхом кошти. Ця справа була порушена по відношенню до них, тільки тому, що раніше вони були вже судимі за крадіжку, однак ця обставина не може бути підставою ще раз звинувачувати їх у протиправних діях.

Також, просить суд звернути увагу на те, що потерпіла сторона - представник юридичної особи ОСОБА_16 претензій до них не має та розповів про те, що вони відразу, як була відкрита кримінальна справа прибили ці листи на дах чим усунули так звану шкоду.

Просить скасувати вирок суду та винести новий вирок, яким виправдати його, ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України за відсутності в його діях складу злочину крадіжка.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 , яка діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вважає, що вказаний вирок має бути повністю скасований та винесений новий вирок, оскільки має місце невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що привело в подальшому до винесення обвинувального вироку.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються за ст. 185 ч. 2 КК України, тобто за крадіжку, а саме за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке вчинене повторно. Захист категорично не погоджується з кваліфікацією дій її підзахисних за ст. 185 ч. 2 КК України, оскільки в їх діях взагалі відсутній склад злочину-крадіжка.

Вказує, що особи, в темний час доби, проходячи біля будівлі колишнього овочесховища побачили, що вітром зривало залишки заліза з даху будівлі, частина яких знаходилася на землі, частина була відірвана від даху, позабирали ці листи, а деякі навіть до позривали, перевезли та склали їх неподалік місця знаходження будівлі. Брали ці речи, відкрито, тобто не таємно, не ховаючись від сторонніх осіб, тобто на лице відсутність наявності такої ознаки крадіжки як таємність. Крім того після цього розповіли своїй знайомій ОСОБА_10 , яка допитана свідком по справі, про те, що вони зібрали та склали ці листи та запитали її що з ними надалі робити. Про яку таємність в даному випадку можливо говорити, якщо самі обвинувачені розповіли сторонній людині про те, що вони зробили. Суд не взяв до уваги свідчення свідка неправдиві покази, що унеможливлює використання такого доказу як належного та допустимого. Хоча на слідчому експерименті вони пояснювали обставини справи, при яких здирали та складали листи, а не скоєння крадіжки.

Натомість суд у вироку зазначив, що версія ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не приймається судом... Дослідженні та прийняті судом докази, час вчинення крадіжки 00-15 годин, погода на вулиці-сніг та вітер, а також відсутність людей... свідчить про наявність у обвинувачених умислу на вчинення крадіжки. Даний висновок є хибним, оскільки час події , погода та відсутність людей не є підтвердженням того, що особи мали намір на крадіжку.

Будь-які інші докази винуватості в справі відсутні, тому позиція обвинувачених та захисту зводиться до того, що по даній справі повинен бути винесений виправдувальний вирок, оскільки в діях обвинувачених відсутній склад злочину-крадіжка. Якщо й є ознаки в діях обвинуваченого протиправності, то вони зводяться до самовільного, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника, тобто самоправство, однак значної шкоди в даному випадку заподіяно не було, тобто цього складу злочину також не має. Суд у вироку зазначив, що «Оцінюючи пояснення вказаних свідків, суд звертає увагу на те, що вони дали пояснення щодо обставин, які бачили безпосередньо, вони підтвердили, що дійсно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , збираючи та зриваючи металеві листи з приміщення овочесховища та перевозячи їх на господарчий двір діяли без належного дозволу». Даний висновок суду тільки підтверджує ту обставину, що звинувачені діяли всупереч встановленому порядку, а не з метою крадіжки.

Враховуючи вищезазначене, наявність невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, позиція обвинувачених та захисту зводиться до того, що по даній справі повинен бути винесений виправдувальний вирок, оскільки в діях обвинувачених відсутній склад злочину-крадіжка. Якщо й є ознаки в діях обвинувачених ознаки протиправності, то вони зводяться до самовільного, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника, тобто самоправство ( ст. 356 КК України), однак значної шкоди в даному випадку заподіяно не було, тому цього складу злочину в діях обвинуваченого також не має з огляду на ч.2 ст. 11 КК України.

Просить скасувати вирок суду та винести новий вирок, яким виправдати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України за відсутності в їх діях складу злочину.

В запереченнях на апеляційні скарги прокурор просить вирок суду залишити без змін, а апеляційні скарги, без задоволення.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарг; в судових дебатах: захисника, обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , зокрема в останньому слові, які просили задовольнити їх апеляційні скарги, прокурора, який вважав, що судове рішення слід залишити без змін; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

Вироком Приморського районного суду Запорізької області від 06 червня 2017 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнано винними у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено їм покарання у вигляді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі кожному.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання, призначеного вироком Приморського районного суду Запорізької області від 19.04.2016, остаточно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 призначено 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до набрання вироком чинності залишено без змін. Строк відбуття покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 рахувати з дати їх фактичного затримання та приведення вироку до виконання. Вирішена доля речових доказів.
Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, 07.02.2017 приблизно о 22.00 годині ОСОБА_6 разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 зустрілись по вул. Першотравневій в с. Подспор`є Приморського району Запорізької області, де в ході розмови у них виник спільний умисел на вчинення крадіжки металевих листів перекриття з даху овочесховища по вул. Поштовій в с. Підспір`я. Реалізуючі свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна, приблизно о 00.10 годині 08.02.2017 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за попередньою змовою між собою, з метою вчинення крадіжки чужого майна, а саме майна, що належить ДП СП «Надія», прийшли до приміщення овочесховища, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 . Перебуваючи на вказаній території, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , впевнившись в тому, що поряд немає власника майна та осіб, які могли б завадити їм у вчиненні крадіжки, по черзі залізли на дах овочесховища, після чого руками демонтували всі листи перекриття даху, внаслідок чого умисно, повторно, з корисливих мотивів, таємно вчинили крадіжку 85 металевих листів перекриття, розмірами 100х40 см загальною вагою 275 кг. В подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перевезли за допомогою тачки викрадені речі до покинутого приміщення, яке розташоване неподалік від зазначеного овочесховища, де заховали їх з метою подальшої реалізації. Своїми навмисними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 спричинили ДП СП «Надія» матеріальний збиток на суму 1045 грн., виходячи із вартості 1 кг лому чорного металу 3,80 грн.
Колегія суддів вважає, що обвинувальний вирок районного суду відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. 370 КПК України, а тому підстав для скасування або зміни судового рішення, немає.

Доводи захисника та обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про відсутність в їх діях складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, є необґрунтованими, з огляду на наступне.

Висновки районного суду про наявність вини обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні ними злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за вказаними у вироку обставинами, підтверджена дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема:

- показаннями у судовому засіданні представника потерпілого ДП СП «Надія» ОСОБА_16 про те, що він є головою комісії з припинення ДП СП «Надія», яке на теперішній час не ліквідовано, не виключено з реєстру; на початку лютого 2017 року йому співробітники повідомили, що на приміщенні овочесховища, яке розташоване в с. Подспор`є, вул.Поштова,17 а, вкрадені металеві листи перекриття даху (типа шиферу). Сховище, дах на ньому знаходиться на балансі ДП СП «Надія», і він як керівник підприємства не надавав дозволу на демонтаж даху. Він виїхав на місце, встановив, що дійсно металевих листів перекриття на даху немає. Він подав заяву до поліції, було проведено досудове розслідування, встановлені винні, які є обвинуваченими у справі. Він поставив перед ними питання про ремонт даху. Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 усі листи повернули, дах покрили, чим завдану шкоду відшкодували у повному обсязі, вибачалися, тому на теперішній час ДП СП «Надія» претензій до них немає. Приміщення овочесховища було старим, частина листів на даху вже була зірвана. Ті металеві листи на даху, що зняли обвинувачені, були в кращому стані. Перед місцевими виборами були збори, на яких піднімалося питання про поновлення та використання даного приміщення для молоді для організації спортивних ігор (з тенісу, більярду), але до справи не дійшло;
- показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_12 про те, що вона живе у с. Подспор`є, 13.02.2017 при проведенні слідчого експерименту була понятим, другим понятим був ОСОБА_14 . На слідчому експерименті обвинувачені показували, як вони збирали та перевозили листи металу. Вони казали, що це було вночі, вони йшли за сигаретами, побачили, як з даху приміщення сховища злітали листи металу, вони їх збирали, а потім полізли на дах та зірвали з даху декілька листів, показали як їх руками зривали; дозволу їм на це ніхто не надавав. Вони їх складали спочатку біля цього приміщення, а потім тачкою перевезли у сарай біля двоповерхівки, який знаходився на відстані приблизно на 300 м від приміщення сховища. Для чого вони це робили, вона не може сказати. При цьому ніякого тиску на обвинувачених не здійснювалося, вони усе робили в добровільному порядку, здійснювалася відеозйомка. Вона пам`ятає, що в той день в лютому 2017 року (точну дату сказати не може) був сильний вітер, вона йшла на ринок і бачила ці листи на даху. Цим приміщенням не користуються декілька років, там було сховище, потім був магазин;
- показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_13 про те, що він живе у с. Подспор`є, приблизно у 150 м від приміщення сховища, яке мало двоскатний дах, з однієї сторони якого були зірвані металеві листи, дах був частково розкритий. Вночі був сильний вітер, а вранці з`ясувалося, що металеві листи з даху приміщення зникли, їх вкрали. Він йшов через парк, і його запросили бути понятим. Металеві листи знаходилися на відстані приблизно 250-300 м від цього приміщення у сараї, який був поряд з двоповерхівкою, що обгороджена. Цим сараєм користувалася сім`я сестри ОСОБА_7 . Металеві листи виносили із сараю та завантажували ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , поліцейські. Було приблизно 85 металевих листів. Він зрозумів це так, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 їх вкрали, поставили в цей сарай, такі слухи були і в селі. Листи важкі, іржаві, годні на металолом; вітром їх би в сарай не занесло. Перед виборами в селі були збори, на них розглядали ряд питань, також говорили про те, що б в приміщенні сховища, де раніше був магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 », навести порядок, поставити для молоді столи для тенісу, більярда. Пропонували перекрити кришу, а гроші - виділить міська рада. Але були заперечення, що в селі діє клуб, там можна усе організувати. Чи були обвинувачені на зборах, він не пам`ятає. Далі розмов ця справа не пішла;
- показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_11 про те, що він є офіцером поліції, 08.02.2017 приблизно о 10.00 годині він знаходився на адміністративній ділянці в с. Подспор`є, вночі був сніг, але урагану не було. Йому надійшло повідомлення (подзвонила ОСОБА_17 , яка працює в клубі і йшла на роботу), що з даху овочесховища викрадені металеві листи. Він повідомив у поліцію та вийшов на місце, оглянув територію; лежав сніг, були видні сліди на підвалі, навкруги приміщення, був слід візку. Він пішов по слідам, на відстані приблизно 250 м знаходилася двоповерхівка та сараї господарчий двір, обгороджений забором, цим двором користувалася сім`я ОСОБА_7 . Були сліди чоловічі 42-43 розміру та візку, такі ж як на місці крадіжки, вони вели у сарай, в нутрі якого були металеві листи з даху. Цей господарчий двір належав сім`ї ОСОБА_7 , який був судимий, тому він відразу пішов до нього. ОСОБА_7 сказав, що вночі був дома, листи не брав. Коли вони прийшли на місце, навкруги були сліди, тоді ОСОБА_7 визнав, що листи зняв з даху овочесховища разом з ОСОБА_6 , що перевезли їх в сарай для особистих потреб. Приїхала оперативна група та вилучила приблизно 80 металевих листів. ОСОБА_6 теж спочатку відмовився, потім визнав, що взяв дома візок, на якому вони із ОСОБА_7 перевозили металеві листи на господарчий двір. По слідам було видно, що вони на дах залазили. Пояснення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в яких вони все розповіли про крадіжку листів, що частину листів здуло, а частину вони зірвали з даху, залізши на нього, він оформив як пояснення, вони їх прочитали та підписали. Він їм роз`яснив, що буде проводитися перевірка. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 поновили дах, вони прибили металеві листи на даху;
- показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_10 про те, що 07.02.2017 ввечері вона побачила ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_14 і попросила їх купити їй сигарети. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 сигарети принесли їй о 01-15 годині та розповіли, що біля магазину «Теремок» вони зібрали металеві листи та зірвали ті, що висіли, та поставили ззаду будівлі, де розташований спортивний зал. Вони були тверезі. Питали її, куди листи покласти. Вона знає, що перед виборами були збори, на яких була розмова, щоб в цьому приміщенні зробити ремонт за рахунок коштів міської ради та для молоді поставити стіл тенісний та більярдний. Про те, що б металеві листи взяти собі, вони не говорили;
- показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_14 , про те що він був понятим при проведенні по вул. Поштова в с. Подспорьє слідчого експерименту, на якому були присутні: він, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , слідчий, проводилася відіозйомка. У слідчому експерименті усе зазначено вірно, він це підтверджує, він його підписав. Він давав покази на досудовому розслідуванні, тоді він краще пам`ятав, а зараз пройшов час, і він усе пам`ятає гірше. Може сказати, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розказували, що приблизно о 01.00 годині вночі 08.02.2017 вони ходили за сигаретами та побачили металеві листи. Вони показували, як вони збирали ці зірвані металеві листи, як потім демонтували ті, що теліпалися, піднявшись на підвал, що був над землею на висоті 1 м -1,5 м; як вони перевозили ці металеві листи у сарай біля двоповерхівки. Вони казали, що хотіли листи у подальшому передати депутату або хазяїну, а забрати собі, вони не казали. В той день був вітер, частина покрівлі будівлі, з якої були металеві листи, вже була розкрита, зі слів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 кримінальну справу не повинні були заводити;
- протоколом огляду місця події від 08.02.2017, який проводився у період часу з 15.15 години до 15.35 години біля будівлі, яка розташована на відстані близько 8 м за будинком АДРЕСА_5 , з фототаблицею за участю спеціаліста, яким описаний загальний вид будівлі, ліва та права сторона даху, з якого були демонтовані металеві листи, фасадна сторона будівлі (а.с.18-20 т.2);
- повідомленням голови комісії з припинення ДСП «Надія» про те, що в період часу з 07.02.2017 на 08.02.2017 з овочесховища інвентарний №3344 за адресою: АДРЕСА_4 , яке належить ДСП «Надія», невідомими особами була розібрана та викрадена покрівля будинку, яка складалася з металевих листів. Просив надати допомогу в пошуках викраденого майна (а.с.11 т.2);
- протоколом огляду предмету від 09.02.2017, об`єктом якого є: металеві листи, які надані для огляду ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , розміром 100х40, кількістю 85 листів. Зі слів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ці листи вони зняли о 00.05 годин 08.02.2017з будівлі по вул.Поштова в с. Подспор`є. При огляді від учасників та понятих заяви та зауваження не надходили (а.с.21 т.2);
- протоколом огляду предмету від 13.02.2017 з фототаблицею, складеним у присутності ОСОБА_6 , об`єктом якого є одноколісна тачка, на якій перевозили листи перекриття з приміщення по АДРЕСА_4 , її загальний вигляд, у справному стані. Зі слів ОСОБА_6 на вказаній тачці вони зі ОСОБА_7 перевозили листи перекриття з приміщення по АДРЕСА_4 (а.с.34,35 т.2).
- протоколом проведення слідчого експерименту від 13.02.2017, складеним у присутності понятих ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , за участю криміналіста ОСОБА_18 , ОСОБА_6 з метою перевірки та уточнення відомостей щодо вчинення крадіжки металевих листів з овочесховища, що розташоване по АДРЕСА_4 , в якому зазначено, що ОСОБА_6 пояснив, що 08.02.2017 приблизно о 00.30 годині він разом з ОСОБА_7 йшов за сигаретами, де по дорозі здувало з овочесховища жерстяні листи перекриття, вони вирішили забрати собі те, що вітром здувало, та те, що не зірвало, забрати собі, перевезти, скласти. На момент здійснення вказаних дій, він не мав будь-якої мети на металеві листи. Далі вони перевезли листи в один з покинутих сараїв покинутих квартир, кому він належить, їм невідомо. Також він вказав місце, де побачив 10-15 листів, що була накрита тільки половина, інші погано трималися, вони удвох залізли і залишки листів зірвали з даху руками та скинули на землю. Далі склали її, перевезли та знову склали. Вкрадені листи вантажили в тачку, перевезли в сарай. ОСОБА_6 провів всіх до цього сараю, кому належить сарай, йому не відомо (а.с.50,51 т.2);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 13.02.2017, складеним у присутності понятих ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , за участю криміналіста ОСОБА_18 , ОСОБА_7 з метою перевірки та уточнення відомостей щодо вчинення крадіжки металевих листів з овочесховища, що розташоване по АДРЕСА_4 , в якому зазначено, що ОСОБА_7 пояснив, що 08.02.2017 приблизно о 00.30 годині він бачив, як вітер зривав металеві вироби, як вони були розкидані по землі, та вони разом з ОСОБА_6 вирішили їх зібрати, а те, що вітром не зірвало, вони залізли на наверх та руками дозривали. Показав, де лежали зірвані листи, а потім провів до іншого боку приміщення, показав, де вони зірвали залишки металевих листів, що були надірвані вітром. Далі металеві вироби вони разом з ОСОБА_6 завантажили в тачку ОСОБА_6 та відвезли в покинутий сарай, де їх склали. ОСОБА_7 провів всіх до цього сараю. Будь якої мети, а саме подальшого розпорядження вказаними листами, він не мав; вирішити вказане питання повинні були вранці 08.02.2017 (а.с.52,53 т.2);
- оглянутими у судовому засіданні відеозаписами вказаних слідчих експериментів від 13.02.2017 за участю ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в яких вони розповіли, як вони збирали, зривали металеві листи та відвозили на тачці у сарай (а.с.54 т.2);
- протоколом огляду диску з відеозаписом до протоколів проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 від 13.02.2017 (а.с.55 т.2);
- протоколом огляду від 24.02.2017 архіву електронного інтернет-сайту «SINOPTIK» в с. Подспор`є за 07.02.2017 08.02.2017, об`єктом огляду є інтернет адреса, згідно з яким швидкість вітру складала на 17-00 годин 9,7 м/сек, на 20.00 годину та 23.00 годину залишалася однаковою та становила 10 м/сек; на 08.02.2017 о 02.00 годині швидкість вітру склала 10 м/сек, о 05.00 годині 10,2 м/сек; що було лише на 0,4 м/сек та 0,2 м/сек більше за швидкість вітру станом на 20.00 годину та 23.00 годину. В ході огляду зроблені скрип-шоти вказаних сторінок, які роздруковані на лазерному принтері НР 1411321, які долучені до матеріалів кримінального провадження (а.с.61 т.2);
- згідно з довідкою голови комісії з припинення ДСП «Надія» ОСОБА_16 на бухгалтерському обліку по рахунку 103/1 (будівлі та споруди) обліковується овочесховище інвентарний №3344 балансовою вартістю 11937,15 грн., який розташований за адресою: Запорізька область, Приморський район, с. Подспор`є, вул. Поштова, буд.17 а (а.с.12 т.2);
- вартість 1 кг лому чорного металу складає 3,80 грн. (а.с.109 т.2).
- згідно листа голови комісії з припинення ДСП «Надія» ОСОБА_16 від 23.02.2017 вбачається, що станом на 23.02.2017 ДСП «Надія» не має будь-яких претензій матеріального характеру, так як шкода, завдана внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відшкодована в повному обсязі, викрадені металеві листи перекриття встановлені підозрюваними на дах приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.25 т.2).
Колегія суддів вважає, що відтворення дій, обстановки та обставин події злочину обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під час слідчого експерименту, показання представника потерпілого ОСОБА_16 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , протоколи слідчих дій, є належними, допустимими та достовірними, а у своїй сукупності достатніми для визнання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки вони співпадають між собою, як в деталях, так і в цілому щодо обставин вчинення останніми вищевказаного злочину.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає доводи апелянтів про те, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 крадіжку чужого майна не вчиняли, збирали зірвані з даху металеві листи та перевезли їх до сараю, заради того, щоб ніхто сторонній їх не позабирав, мети привласнити чуже майно не мали, на другий день хотіли вирішити як розпорядитися цими листами для потреб громади,є необґрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 95 КПК України, показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи вищевказані вимоги закону, а також те, що із матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час відтворення дій, обстановки та обставин події злочину (слідчих експериментів) обвинуваченні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , пояснили, що вони пізно уніч вирішили забрати собі металеві листи, причому вони не тільки збирали, а також зривали їх з овочесховища, а потім перевезли на тачці до сараю, будь-якої конкретної мети, як розпорядитися вказаними листами, вони не мали; показання свідка ОСОБА_11 зокрема про те, що на наступний день йому надійшло повідомлення, що з даху овочесховища викрадені металеві листи, він оглянув територію, були сліди чоловічі 42-43 розміру та візку, такі ж як на місці крадіжки, вони вели у сарай, внутрі якого були металеві листи з даху, спочатку ОСОБА_7 та ОСОБА_6 казали, що вони листи не брали, а потім визнали, перевезли їх в сарай для особистих потреб; свідка ОСОБА_10 про те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 принесли їй сигарети о 01-15 годині та розповіли, що біля магазину «Теремок» вони зібрали металеві листи та зірвали ті, що висіли, та поставили ззаду будівлі, де розташований спортивний зал, питали її, куди листи покласти, колегія суддів вважає ці показання несуперечливими та конкретними, тобто належними, допустимими та достовірними, які прямо підтверджують існування обставин, що підлягали доказуванню у кримінальному провадженні (ст. 91 КПК України), та які у сукупності з іншими доказами, зокрема з протоколами слідчих дій, свідчать про те, що саме обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили злочин передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

При цьому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які пізно уніч зимою при відсутності навкруги людей, збираючи та зриваючи металеві листи, які завідомо є чужими для останніх, з приміщення овочесховища без всякого дозволу, вчинили крадіжку чужого майна, а їх посилання про те, що вони збиралися робити ремонт в цьому приміщенні, тому листи вирішили повернути депутату чи власнику, є надуманими.
В зв`язку з цим, колегія суддів вважає доводи апелянтів про те, що показанням свідка ОСОБА_11 не треба вірити, оскільки він є робітником поліції, а тому давав неправдиві покази, голослівними, так як, будучи попередженим про притягнення до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві показання, він розповів суду про відомі йому обставини справи, ці покази є належними, допустимими та достовірними, а у своїй сукупності з іншими доказами достатніми для визнання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає безпідставними також доводи апелянтів про те, що показання інших свідків, свідчить про те, що вони крадіжку не вчиняли, оскільки, по-перше, свідкиОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , були понятими під час слідчих дій, та розповіли суду тільки про проведення відповідної слідчої дії за їх участю, по-друге, свідок ОСОБА_10 дала показання про те, що їй розповіли обвинувачені про об`єктивну сторону складу злочину, при цьому колегія суддів звертає увагу на те, що вони сказали їй неправду, про те, що листи поставили ззаду будівлі, де розташований спортивний зал, а фактично цими металевими листи вони розпорядилися іншим чином, на тачці сховали в сараї.
Доводи апелянтів про те, що у них не було конкретної мети, що робити з металевими листами, ніяким чином не свідчить про відсутність в їх дії складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки обов`язковою ознакою крадіжки є корисливий мотив спонукання до незаконного збагачення за рахунок чужого майна, а відсутність конкретної мети, як реально розпорядитися викраденим, знаходиться за межами складу злочину.

Колегія суддів вважає голослівними доводи апелянтів про те, що вони збирали листи відкрито, не ховаючись від сторонніх осіб, оскільки в суді першої інстанції не вказали ні одного свідка, який бачив як це вони робили.
Не заслуговують уваги доводи апелянтів про те, що вони мають постійну роботу, а тому у них не було потреби вчиняти крадіжку, оскільки наявність постійної роботи само по собі не може свідчити про те, що ці особи не можуть вчинити злочину.
Колегія суддів доводи апелянтів, що представник потерпілого не має до них претензій, оскільки вони прибили на даху всі листи, вважає також необґрунтованими, так як це свідчить лише про те, що вони усунули тільки шкоду потерпілому, після того, як вчинили крадіжку.
Доводи апелянтів про те, що в діях обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 замість крадіжки є склад іншого злочину, передбаченого ст. 356 КК України «Самоуправство», є необґрунтованими, з огляду на наступне.
Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 185 КК України крадіжка це таємне викрадення чужого майна, яке завідомо є чужим для винного, тобто воно перебуває у власності іншої особи, і винний не має на це ні дійсного, ні гаданого права. Об`єктивна сторона викрадення полягає в тому, що винна особа обертає чуже майно на свою чи іншої особи користь. Суб`єктивною стороною викрадення є наявність прямого умислу: суб`єкт злочину усвідомлює, що майно, яке він викрадає, є для нього чужим і що він вчиняє викрадення такого майна, а також бажає його вчинити.

Самоправство з об`єктивної сторони характеризується тим, що винна особа реалізує своє дійсне або уявне право на майно незаконними методами.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження у обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було відсутнє будь-яке право на предмет злочину металеві листи перекриття даху овочесховища, що останні чітко усвідомлювали.

Таким чином, доводи апелянтів про недоведеність вини обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, є необґрунтованими, а дії останніх правильно кваліфіковані судом першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що покарання призначене судом першої інстанції обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. 65 КК України, оскільки є необхідним й достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а вирок Приморського районного суду Запорізької області від 06 червня 2017 року відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з часу її проголошення.
Судді: