УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю слідчого ОСОБА_2 , володільця майна ОСОБА_3 його представників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , при секретарі ОСОБА_6 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого з ОВС 4 відділу 1 управління ДР ГСУ СБ України ОСОБА_2 по матеріалам кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000281 від 25.07.2016 року, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

У провадження слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого з ОВС 4 відділу 1 управління ДР ГСУ СБ України ОСОБА_2 по матеріалам кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000281 від 25.07.2016 року, про арешт тимчасово вилученого майна - грошових коштів в розмірі 58 965 доларів США і 450 євро, що були вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_7 .
Клопотання мотивовано тим, що на досудовому розслідуванні ГСУ СБ України перебувають матеріали кримінального провадження, внесені в ЄРДР за № 0000281 від 25.07.2016 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.359 та ч.2 ст. 361 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період з 2015 року по теперішній час представники спеціальних та розвідувальних органів РФ, діючи за попередньою змовою з невстановленими представниками створених на території України суб`єктів господарювання, вчиняють незаконний збут та використання електронно-обчислювальних машин, мобільних телефонів та програмного забезпечення російського виробництва, що відносяться до спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.
Згідно доводів клопотання, органом досудового розслідування встановлено, що до вищевказаного протиправного механізму причетні службові особи ТОВ «Ю-КОНТРОЛ», в тому числі і ОСОБА_7 , який використовуючи та застосовуючи програмне забезпечення, яке має ознаки СТЗ, безпосередньо вчиняв негласне та несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем та комп`ютерних мереж державної форми власності, а саме її негласне копіювання для подальшого несанкціонованого розповсюдження та збуту, в тому числі іноземним компаніям.
23 березня 2017 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , співробітниками СБУ було виявлено та вилучено грошові кошти у розмірі 58 965 доларів США та 450 євро, які не були зазначені в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку.
Постановою старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_2 від 24 березня 2017 року вилучені грошові кошти були визнані речовими доказами.
Звертаючись в рамках даного кримінального провадження з клопотанням про арешт майна, а саме вказаний грошових коштів, слідчий зазначає, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження зумовлене необхідністю збереження їх як речового доказу, оскільки у слідства є достатні підстави вважати, що останні набуті кримінально протиправним шляхом.
В судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання та просив його задовольнити, наклавши арешт на вказані в клопотанні грошові кошти.

Представники особи-володільця майна та їх довіритель проти задоволення клопотання заперечували, оскільки слідчим клопотання подано поза межами строку на звернення до слідчого судді із даною категорією клопотань, при цьому слідчим безпідставно утримується майно, яке підлягає безумовному поверненню відповідно до ухвали слідчого судді, та у розумінні ст. 98 КПК України, не є речовим доказом, як і не доведено слідчим набуття вказаних грошових коштів кримінально протиправним шляхом.

Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, заслухавши пояснення слідчого та володільця майна, його представників, приходжу до наступного висновку.

Встановлено, що на досудовому розслідуванні ГСУ СБ України перебувають матеріали кримінального провадження, внесені в ЄРДР за № 0000281 від 25.07.2016 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.359 та ч.2 ст. 361 КК України.

При цьому, 23 березня 2017 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , співробітниками СБУ було виявлено та вилучено грошові кошти у розмірі 58 965 доларів США та 450 євро, які не були зазначені в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку.
Постановою старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_2 від 24 березня 2017 року вилучені грошові кошти були визнані речовими доказами.

Так, згідно положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Вимоги щодо змісту клопотання про арешт майна містяться у ст. 171 КПК України, яка серед іншого зобов`язує учасників кримінального провадження, які звернулися з відповідним клопотанням, не лише зазначити про мету застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, а і вказати на обставини, які дають підстави для застування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження своїх доводів.
Чинним кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.
Проте, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах відсутні належні дані, які дають підстави вважати, що вилучені грошові кошти відповідають критеріям ст. 98 КПК України.
Окрім іншого, згідно ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Також, згідно ч.1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Разом з тим з матеріалів клопотання вбачається, що на день звернення з останнім до слідчого судді, будь-кому у вказаному кримінальному провадженні повідомлення про підозру не пред`явлено, доказів того, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, слідчим слідчому судді не надано та не доведено необхідність саме у такому заході забезпечення кримінального провадження, а саме клопотання подано слідчому судді поза межами строку, визначеного процесуальним законом, а тому клопотання слідчого не є належним чином обгрунтованим та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 167, 170,171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС 4-го відділу 1-го управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_2 , про накладення арешту на майно, а саме на грошові кошти в розмірі 58 965 доларів США і 450 євро, вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_7 відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1