Провадження № 1-кп/638/610/18

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2018 року Дзержинський райсуд м. Харкова у складі : головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в с. Нюмид, Усть Купамського району, Республіка Комі, РФ, громадянина України, росіянина, с середньо-спеціальною освітою, не одруженого, військовозобов`язаного, не працюючого, не судимого в силу ст. 89 КК України, який зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою : АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України, -
прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
07 квітня 2016 року, в період часу з 15 до 19 години, більш точний час в ході досудового розслідування та судового розгляду встановити не представилось можливим, підсудний ОСОБА_3 перебуваючи біля будинку № 7, розташовано по вул. Академіка Ляпунова в Шевченківському районі м. Харкова, під час спілкування з потерпілою ОСОБА_5 та іншими особами, побачив лежачий на лавці, біля якої вони спілкувались, належний потерпілій ОСОБА_5 мобільний телефон марки « Samsung Galaxy Ace » моделі GT-S5830 вартістю 600 гривень, який мав захисну плівку вартістю 50 гривень та в якому була встановлена карта пам`яті об`ємом 16 ГБ вартістю 150 гривень, на таємне викрадення якого у нього раптово виник злочинний умисел.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, маючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, підсудний ОСОБА_3 , діючи умисно, скориставшись тим, що присутні особи захопилися розмовою, і за його діями не спостерігають, діючи таємно від оточуючих, взяв з лавки зазначений мобільний телефон, заховав його у кишеню та намагався зникнути з місця скоєння злочину.
Однак, підсудний ОСОБА_3 , будучи застигнутим безпосередньо на місці вчинення злочину потерпілою ОСОБА_5 та іншими особами, які намагалися його наздогнати, вимагаючи зупинитись та повернути викрадене майно, ігноруючи вимоги останніх та розуміючи відкритий характер своїх протиправних дій, утримуючи при собі майно відкрито викрадений мобільний телефон, з місця вчинення злочину з викраденим зник, чим вчинив відкрите викрадення вказаного майна, заподівши потерпілої ОСОБА_5 матеріальну шкоду у загальній сумі 800 гривень.
У судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у скоєнні злочину, передбаченому ст. 186 ч. 1 КК України визнав повністю та зазначив, що при вищевказаних обставинах ним було вчинено інкримінований йому злочин. При цьому пояснив, що 07.04.2016, в період часу з 15 до 19 години, він перебував біля будинку № 7, розташовано по вул. Академіка Ляпунова в м. Харкова та спілкувався з потерпілою ОСОБА_5 та іншими особами. Під час спілкування, на лавці він побачив належний потерпілій ОСОБА_5 мобільний телефон, який непомітно взяв та сховав до кишені і намагався з викраденим зникнути. Однак потерпіла та інші особи, побачив його дії стали переслідувати, вимагати зупинитися та повернути викрадене. Незважаючи на вимоги потерпілої та інших осіб, розуміючи, що його дії є відкритими, він відкрито викрав телефон, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд. Вину визнає повністю, кається у скоєному. В процесі досудового розслідування його родиною була відшкодована заподіяна потерпілої шкода.
Оскільки підсудний ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження у судовому засіданні не оспорювали вказані вище фактичні обставини справи, суд відповідно до вимог ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, які ніким не оспорюються.
Аналізуючи вищевикладені докази суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_3 за ст. 186 ч. 1 КК України кваліфіковані вірно, так як він своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна ( грабіж ).
При визначенні підсудному ОСОБА_3 виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та характер вчиненого кримінального правопорушення, данні про особу підсудного, який не працює, на диспансерному обліку в МПНД та ОНД не перебуває, не судимий в силу ст. 89 КК України, за місцем мешкання характеризується з задовільної сторони.
У відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_3 судом визнаються щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання підсудного ОСОБА_3 судом не встановлено.
При таких обставинах, з урахуванням особи ОСОБА_3 та обставин вчиненого ним злочину, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_3 можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства, з призначенням йому міри покарання, у межах санкції ст. 186 ч. 1 КК України, а саме у вигляді арешту на відповідний строк.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підсудний ОСОБА_3 знаходиться під вартою по вказаному кримінальному провадженню з 21.12.2017 та утримуються в Державній установі « Харківська установа виконання покарань (№27) », у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне рахувати строк відбуття покарання підсудним ОСОБА_3 з вказаного числа.
Запобіжний захід підсудному ОСОБА_3 , до набранням вироком законної сили та направлення його для подальшого відбуття покарання, суд вважає необхідним залишити без змін тримання під вартою в Державній установі « Харківська установа виконання покарань (№27) ».
Потерпіла ОСОБА_5 заявлений цивільний позов про стягнення з підсудного ОСОБА_3 на її користь : у відшкодування матеріальної шкоди 800 гривень, у відшкодування моральної шкоди 2200 гривень, просила суд залишити без розгляду у зв`язку з добровільним відшкодуванням зазначеної шкоди підсудним ОСОБА_3 .
При проведенні судово товарознавчої експертизи, експертом державної спеціалізованої установи - Харківський науково дослідний інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса було витрачено 440 гривень 50 копійок, які цільовим призначенням були виділені цієї установі з Державного бюджету України, які судом відносяться, у відповідності зі ст. 122 КПК України, до процесуальних витрат.
Суд вважає, що дані документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, відповідно до вимог ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з підсудного ОСОБА_3 на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону у виді 3 місяців арешту, з відбуттям покарання в арештному домі.
Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з 21 грудня 2017 року.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний у відношенні засудженого ОСОБА_3 залишити без змін - тримання під вартою в Державній установі « Харківська установа виконання покарань (№27) ».
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 440 гривень 50 копійок.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 , залишити без розгляду.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області, через Дзержинський райсуд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення, а засудженим ОСОБА_3 , в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.
Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському райсуді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.
Вирок надруковано в нарадчої кімнаті в одному примірнику.
Суддя ОСОБА_1