Провадження №1-кп/748/38/17
Єдиний унікальний № 748/2329/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2017 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

в складі : головуючого - судді ОСОБА_1
секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000520 від 24.06.2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Приморського краю, м. Владивосток, Російської Федерації, громадянина України, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,

з участю прокурорів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 , його представника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ :
24.06.2015 близько 18 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в господарстві № 169 садового товариства «Сокіл», поблизу с. Рівнопілля, Чернігівського району та області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_7 численні удари руками та ногами в область голови, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, від чого останній впав на землю. Після того як ОСОБА_7 піднявся, перебуваючи на подвір`ї вказаного господарства, ОСОБА_4 продовжив умисно наносити ОСОБА_7 численні удари руками по голові, тулубу, верхніх та нижніх кінцівках.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, травматичним артритом лівого скронево-нижньощелепного суглобу, підшкірними гематомами обличчя, лівої скроневої ділянки, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також тілесні ушкодження у вигляді саден та підшкірної гематоми грудної клітки, лівої верхньої та обох нижніх кінцівок, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав та дав показання, що десь о 17-30 24.06.2015 після роботи, де був до 17-00, з дружиною приїхав на дачу. Дружина пішла на дачу, а він вирішив відігнати автомобіль до іншого місця. Коли сів до автомобіля, то побачив, що з ділянки потерпілого летять дерев`яні поліна та падають перед його автомобілем. Він вийшов та запитав у потерпілого що той робить. У відповідь, той нецензурно вилаяв його та з ділянки потерпілого вилетів чурбан і попав обвинуваченому в праву частину голови. У обвинуваченого пішла кров. В цей час з калітки своєї ділянки вибіг ОСОБА_7 та зі словами, що у всьому винна його дружина, вдарив ОСОБА_4 по голові палкою (чурбаном), той впав і коли обвинувачений підіймався, то отримав ще удар в шию та плече. Потім у них зав`язалася штовханина. Ударів при цьому обвинувачений не наносив і чи міг завдати якісь ушкодження не знає. Після цього обвинувачений повернувся на свою ділянку, сів біля сараю на лавку, вийшла дружина щось йому приклала, а потім побігла на вулицю №7 щоб когось покликати, але нікого не було. У нього було запаморочення та блювота, але вони вирішили їхати у лікарню для отримання медичної допомоги. Коли виїжджали ніяких інших автомобілів не бачили. Спочатку вони приїхали до травмапункту лікарні №2, але його направили до ЛОР-відділення лікарні №1. Там йому зробили операцію та наклали сім швів на вухо. З потерпілим у них давно існують неприязні відносини через його ревнощі до дружини обвинуваченого та робочі відносини обвинуваченого, як керівника, з дружиною потерпілого, яку було звільнено. З заявою про нанесення тілесних ушкоджень йому потерпілим не звертався, бо думав, що вони розберуться між собою. З цих же причини він не фіксував інші тілесні ушкодження, які у нього були. Тілесні ушкодження у ОСОБА_7 виникли через його падіння у погріб.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_4 його вина у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується іншими доказами дослідженими в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні дав суду показання, що у нього конфліктів з обвинуваченим не було і вони ніколи не розмовляли. Конфлікт у ОСОБА_4 був з його дружиною щодо їх службових відносин. Також у обвинуваченого склалося враження, що потерпілий збирає інформацію щодо користування ОСОБА_4 службовим транспортом. В той день він рвав вишні на дачі з дружиною, але потім вона поїхала додому. Сестра зі своєю знайомою зайшли на дачу та взяли у них вишні й пішли. Він залишився сам та перекинув два полінця на іншу сторону дороги. Після цього ОСОБА_4 забіг через калітку і вдарив його у лівий вісок. Потерпілий впав, вставав та намагався втікти, але ОСОБА_4 продовжував наносити йому удари. Падав потерпілий кілька разів. Коли лежав, то обвинувачений бив його ногами по голові. Потім прибігла дружина обвинуваченого і з погрозами вони погнали його з-під абрикоси, де він в той час був, на іншу ділянку. Потім обвинувачений з дружиною сіли в автомобіль та поїхали. Потерпілий зателефонував доньці. Через деякий час вона приїхала разом з працівником поліції ОСОБА_10 , оскільки вона сама працює в управлінні поліції. Він хотів їхати додому, але ОСОБА_10 сказав, що потрібно їхати в поліцію. Там він написав заяву, яку зареєстрували та надали йому направлення на судово-медичну експертизу. Під час отримання тілесних ушкоджень потерпілий можливо відбивався та зачепив ОСОБА_4 , але тілесних ушкоджень йому не завдавав та в голову ОСОБА_4 не бив. Крові у ОСОБА_4 не бачив.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні дала показання, що перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 та 24.06.2015 приїхали вони приїхали на дачу. Вона зайшла за сарай через пару хвилин повернулася та побачила, що її чоловік у крові та з голови йде кров. Вона побігла на сусідні ділянки щоб знайти автомобіль, бо чоловіка почало рвати. На дорозі стояв потерпілий, вона почала з ним сваритися, а той у всьому звинуватив її. Потім вони сіли в автомобіль та поїхали в травмпункт. Звідти їх направили до лікарні біля «Мегацентру». Там ОСОБА_4 зашили вухо. Потім вони повернулися на дачу щоб забрати ключі. З приводу тілесних ушкоджень чоловік їй пояснював, що від`їжджав, а потерпілий кидав поліна. Він зробив зауваження і одна палиця попала в нього, а потім потерпілий напав на нього і вдарив його. Вона попросила чоловіка не казати, що ушкодження наніс ОСОБА_7 і чоловік сказав, що сам ушкодився.

Під час допиту в якості свідка ОСОБА_12 дала показання, що вона є донькою потерпілого і біля 18 години їй зателефонував батько та попросив приїхати на дачу, бо його побив ОСОБА_4 .. Вона працює в управлінні Національної поліції України в Чернігівській області і у неї перебував працівник поліції ОСОБА_10 , який запропонував підвезти її. Коли вони у двох приїхали на дачу до батька, той пояснив, що була бійка з обвинуваченим. ОСОБА_10 пройшов по дачі та виявив сліди. Батько попросив відвезти додому, але ОСОБА_10 сказав, що потрібно звернутися до районного відділу поліції. Вони звернулися туди і там почали оформлювати заяву. Потім Вона поїхала додому та зателефонувала матері щоб та забрала батька. Він розповідав їй, що перекидав матеріали через паркан і там був автомобіль обвинуваченого, який забіг та накинувся на нього. У батька була кров на скронях, а через 3-4 дні він став увесь синім.

Свідок ОСОБА_13 (дружина потерпілого) дала показання, що 24.06.2015 була на дачі з чоловіком та рвала вишні. Потім сама пішла до зупинки щоб їхати додому і дорогою побачила ОСОБА_4 з дружиною на автомобілі, який їхав на дачу. В автомобілі був ще хтось, але вона не роздивилася. Коли була вже вдома, зателефонувала донька та попросила забрати чоловіка з райвідділу. Коли вони приїхали з потерпілим додому бачила, що у нього була гематома на лівій скроні. Також були гематоми на ногах та поцарапані руки. Потім вони разом їздили до судмедексперта та невропатолога. У неї був тривалий конфлікт з обвинуваченим, який був її керівником, а потім сказав, що їй потрібно звільнятися та її звільнили. Обвинувачений також відносився до них з чоловіком неприязно, бо вони бачили, що він користується службовою машиною.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні дала показання, що по сусідству з ділянками обвинуваченого та потерпілого вона має свою дачу, де перебувала 24.06.2015 року з чоловіком. Десь о 17 чи 18 годині приїхав ОСОБА_4 з дружиною. Через кілька хвилин ОСОБА_4 сів у автомобіль та трохи проїхав, а потім зупинився. Вона чула їх розмову з потерпілим, у якого ОСОБА_4 питав навіщо він кидає палки. ОСОБА_7 відповів нецензурною лайкою. Потім вона нічого не чула, а через кілька хвилин побачила, що йшов ОСОБА_4 у якого з вуха йшла кров. Вона подивилася на ОСОБА_7 та побачила, що він кудись телефонував. Потім приїхала його донька з якимось чоловіком і вони розмовляли про бійку, а потім поїхали. Згодом знову приїхав ОСОБА_4 з перемотаною головою та сказав, що вони забули ключі. За будиночком ОСОБА_7 саму бійку видно не було.

У ході слідчого експерименту від 17.11.2015 року за участю потерпілого ОСОБА_7 він зазначав, що перекидав поліна на сусідню ділянку, коли по дорозі на автомобілі рухався обвинувачений. Тоді обвинувачений вийшов з автомобіля, взяв з землі поліно зайшов на його ділянку, висловив погрозу та почав наносити удари руками по голові від яких ОСОБА_7 впав. Потім обвинувачений пішов, а через дві хвилини повернувся та знову наносив йому удари руками та ногами по голові та тулубу. Також він показав як наносилися йому удари обвинуваченим.

Обставини, які описав та показав обвинувачений в ході цього слідчого експерименту не повністю співпадають з його показаннями в судовому засіданні, що свідчить про те, що потерпілий не точно пам`ятає механізм нанесення йому тілесних ушкоджень. Однак, суд не вважає, що це свідчить про спробу обмовити обвинуваченого, а ці неточності пояснюються віком потерпілого та тривалим часом який минув від самих подій до давання показань потерпілим в судовому засіданні.

Крім цього, свідок ОСОБА_15 , яка була понятою під час слідчого експерименту зазначила, що вона підписувала вже роздрукований протокол безпосередньо на дачах.

Разом з тим, відповідно до висновку експерта № 1071 від 10.11.2015 у ОСОБА_7 маються тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, травматичним артритом лівого скронево-нижньощелепного суглобу, підшкірними гематомами обличчя, лівої скроневої ділянки, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також тілесні ушкодження у вигляді саден та підшкірної гематоми грудної клітки, лівої верхньої та обох нижніх кінцівок, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я, та вони могли утворитися 24.06.2015, в тому числі, при нанесенні потерпілому ударів руками та ногами. Експерт також зазначив, що ці тілесні ушкодження могли утворитися в результаті впливу не менше 11 травмуючих дій. Утворення комплексу тілесних ушкоджень при падінні потерпілого з висоту власного зросту на площину виключається.

З аналізу зазначених доказів, суд приходить до висновку, що вищезазначений комплекс тілесних ушкоджень, отриманих потерпілим утворився внаслідок нанесення йому ударів обвинуваченим. Сам потерпілий вказував на нього з самого початку про що одразу ж повідомив своїй доньці по телефону та вказав це у заяві про вчинення злочину. З іншими особами у нього не було конфліктів у цей день. Конфлікт відбувався нетривалий період часу та свідок ОСОБА_14 чула як одразу після нього потерпілий телефонував доньці. Таким чином суд приходить до висновку, що тілесні ушкодження були нанесені потерпілому близько 18 години 24.06.2015. При цьому, враховуючи, що точний час, з точністю до хвилини, за даних умов об`єктивно встановити не можливо, то визначення часу вчинення злочину як близько 18 години не буде виходом за межі обвинувачення.

Також суд не вважає, що відсутність відображення у висновку експерта №501 від 10.07.2015 року тілесних ушкоджень у вигляді підшкірних гематом обличчя, лівої скроневої ділянки не свідчить про відсутність у нього цих тілесних ушкоджень взагалі, оскільки експерт ОСОБА_16 , яка проводила дану експертизу, в судовому засіданні пояснила, що нею були описані лише ті ушкодження, які вона виявила у потерпілого, але огляд проводився у той же день 24.06.2015 і на місці виявлених нею синців обличчя могли з часом утворитися гематоми, які можуть в подальшому опускатися.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 17.11.2015 року оглядалася садова ділянка АДРЕСА_2 . На цій же ділянці проводився і слідчий експеримент з потерпілим. Виходячи з того, що свідок ОСОБА_14 в своїх показаннях повідомила, що бачила як ОСОБА_4 трохи проїхав на автомобілі, а потім зупинився, а саму бійку їй не було видно, то суд приходить до висновку, що бійка між потерпілим та обвинуваченим відбулася не біля автомобіля на дорозі, а на зазначеній в протоколі огляду місця події ділянці потерпілого.

Показання свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 не носять доказового значення для даного кримінального провадження, оскільки вони не були очевидцями злочину та на місці вчинення злочину були, ще до прибуття туди ОСОБА_4 ..

Свідок ОСОБА_19 також не повідомила обставин, які відносяться до даного кримінального правопорушення.

Показання свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_21 суд не може покласти в основу вироку з наступних підстав. Ці свідки дали показання, що вони разом з ОСОБА_22 приїхали до зазначеного садового товариства. Далі ОСОБА_21 зазначає, що разом з ОСОБА_22 пішов на дачу до ОСОБА_23 , а свідок ОСОБА_20 дав показання, що вони вийшли втрьох, але він з ОСОБА_22 відстав, а ОСОБА_21 пішов далі. Подробиць, окрім нанесення потерпілому ударів обвинуваченим не пам`ятають. Зазначають, що чули крики жінки. Разом з цим, свідок ОСОБА_14 , яка знаходилася на сусідній ділянці зазначала, що крім сварки обвинуваченого та потерпілого криків не чула. Її чоловік в той час працював на городі біля траси та не бачив ніяких автомобілів, які стояли біля товариства. Також зазначені свідки в судовому засіданні висловлювали явну неприязнь до обвинуваченого, а описаний ними механізм завдання тілесних ушкоджень потерпілому, на думку суду, не відповідає, тим ушкодженням, які ОСОБА_7 отримав. Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотокарткою від 10.06.2016 свідок ОСОБА_20 не впізнав за фотокартками обвинуваченого, як особу, що наносила тілесні ушкодження потерпілому. Зазначені обставини викликають такий ступінь сумніву у показаннях цих свідків, що не дає змогу суду визнати їх достовірними.

З цих же підстав суд не може визнати допустимим доказом вини обвинуваченого протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.12.2015 за участю ОСОБА_21 ..

Також суд не може визнати допустимими доказами протокол проведення слідчого експерименту від 24.12.2015 за участю ОСОБА_21 , оскільки з фото №1, 2, 4, 6, 7 та 8 вбачається, що даний слідчий експеримент проводився у літній час.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні не допитувався, а тому показання, які він давав під час слідчого експерименту від 24.12.2015 не є доказами.

Умови у грудні місяці, коли проводилися ці слідчі експерименти не відповідали умовам місцевості у червні. Схеми до цих протоколів є взагалі неінформативними та не можуть ані підтвердити, ані спростувати жодних обставин. Отже ці докази суд визнає недопустимими.

Поряд з цим, аналізуючи версію захисника щодо того, що обвинувачений діяв у стані необхідної оборони та сильного душевного хвилювання, суд вважає її неспроможною з наступних підстав. Так, згідно висновку експерта №1001 від 27.09.2016 у ОСОБА_4 має місце рубець м`яких тканин лівої вушної раковини, котрий являється наслідком загоєння рваної рани лівої вушної раковини, яке могло виникнути від дії однієї травматичної дії. За показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_14 обвинувачений мав травму з такою ж локалізацією після сварки з ОСОБА_7 в той же день. Але оцінюючи ці обставини в сукупності з комплексом тілесних ушкоджень, які отримав ОСОБА_7 , кількістю травмуючих дій, якими вони були спричинені, віком ОСОБА_7 , відсутності доказів наявності в обвинуваченого інших тілесних ушкоджень, суд приходить до висновку, що ці тілесні ушкодження були нанесені ОСОБА_7 за межами стану необхідної оборони, тобто після закінчення посягання на обвинуваченого, якщо таке взагалі було. Також відсутні будь-які докази перебування його у фізіологічному стані, який зумовлював би сильне душевне хвилювання ОСОБА_4 ..

Дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_7 і його дії кваліфікуються за ч. 2 ст. 125 КК України.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, відомості про особу винного, відсутність обставин, що обтяжують чи пом`якшують покарання.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем проживання та роботи обвинувачений характеризується позитивно, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, працює, має сім`ю.

Враховуючи викладене, суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів, призначити йому покарання у виді штрафу в межах санкції ч.2 ст.125 КК України.

Цивільний позов потерпілого на підставі ст.ст. 23, 1166, 1167 Цивільного кодексу України підлягає повному задоволенню в частині матеріальної шкоди, яка полягає у витратах на лікування та підтверджена наданими документами. Заявлений розмір моральної шкоди підлягає зменшенню до 10000 грн..

Процесуальні витрати потерпілого на правову допомогу в розмірі 10000 грн. на підставі ст.120 КПК України підлягають відшкодуванню в повному обсязі

Речові докази у провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження щодо обвинуваченого не застосовувалися, підстави для їх застосування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України,

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому за цей злочин покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_4 на його користь 956,36 грн. матеріальної шкоди та 10000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 витрати на правову допомогу в розмірі 10000 грн..

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1