490/7110/17 12.09.2017
н/п 1-кп/490/840/2017
Справа № 490/7110/17

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 вересня 2017 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
кримінальне провадження №0000274 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , 1989 року народження, лютого місця, 22 числа, уродженця смт. Нижні Сірогози, Нижньосірогозького району, Херсонської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, раніше судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
З участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення: прокурорыв ОСОБА_4 ОСОБА_5
сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3
встановив:
29 квітня 2016р. ОСОБА_3 уклав контракт строком на три роки з Міністерством оборони України про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України. З того ж часу ОСОБА_3 набув статусу військовослужбовця, та розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №100 від 06.05.2016р. ОСОБА_3 було зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду старшого стрільця відділення охорони 2-го взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
В подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 №11 від 17.01.2017р. ОСОБА_3 призначено на посаду стрільця-помічника гранатометника відділення охорони 2-го взводу охорони роти охорони зазначеної військової частини.
02.03.2017р. о 08 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_3 , будучі військовослужбовцем, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків з військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився вчасно без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 та перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , проводячи час на власний розсуд не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби.
18.07.2017р. о 10 год. 25 хв. обвинувачений ОСОБА_3 , добровільно з`явився до військової частини НОМЕР_1 та того ж дня приступив до виконання службових обов`язків.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів, щодо тих обставин які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, не мають сумнівів у добровільності їх позиції, а також суд роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Обвинувачений ОСОБА_3 суду показав, що 02.03.2017р. не з`явився вчасно у військову частину не маючи на то поважних причин. До військової частини повернувся 18.07.2017р. добровільно. У вчиненому правопорушенні щиро кається.
Дослідив обставини справи, суд вважає доказаною вину ОСОБА_3 у нез`явленні вчасно на службу військовослужбовцем без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
При призначенні покарання суд в порядку ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який характеризується за місцем проходження військової служби незадовільно, 21.06.2017р. засуджений вироком Місцевого Приморського районного суду м. Одеса, за ч. 4 ст. 407 КК України до трьох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком в 1 рік, покладено обов`язки передбачені ч. 1 ст. 76 КК України. 29.08.2017р. звільнений з військової служби відповідно до п. 1.4.8. ст.. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», з 02.01.2015р. по 20.03.2015р. брав участь у проведенні антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, у лікаря - психіатра та нарколога на обліку не перебуває, відповідно до складеної уповноваженим органом з питань пробації досудової доповіді ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства як низький.

Як обставини справи, що пом`якшують покарання, суд враховує щире каяття обвинуваченого.
Обставин які обтяжують покарання судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 407 КК України, оскільки саме таке покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Одночасно, ураховуючи тяжкість злочину та особу винного суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. Як встановлено судом, ОСОБА_3 засуджено 21.06.2017р. вироком Місцевого Приморського районного суду м. Одеса, за ч. 4 ст. 407 КК України, таким чином ОСОБА_3 призначається покарання остаточне за сукупністю злочинів.

Речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні не має.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
В порядку ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання остаточно призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів, вчиненого за цим обвинуваченням та за вироком від 21.07.2017 р. у виді п`яти років позбавлення волі.
В порядку ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1