Дата документу 27.11.2017 Справа № 554/9348/17
Справа № 554/9348/17

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2017 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого посилається на наступне.
23.11.2017 р. до Полтавського РВП надійшло повідомлення від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 про те, що в лісопосадці між с. Божківське Полтавського району та с. Крюкове Полтавського району, виявлено незаконну порубку дерев.
При виїзді слідчо-оперативної групи Полтавського РВП на місце події, було виявлено два пні дерев, схожих на породу дерева «Дуб», розпиляну деревину у кількості 33 колод різного діаметру та довжини, схожих на породу дерева «Дуб», автомобіль «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 , причеп, д.н.з. НОМЕР_2 , а також бензопилу «Сабер» у багажнику вказаного автомобіля. У присутності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , було вилучено наступне: розпиляну деревину у кількості 33 колод різного діаметру та довжини, схожих на породу дерева «Дуб», автомобіль «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 , причеп, д.н.з. НОМЕР_2 , бензопилу «Сабер».
Опитаний з даного приводу ОСОБА_5 пояснив, що незаконну порубку деревини здійснив саме він. Пояснив, що автомобіль разом з причепом, а також бензопила належать йому.
Окрім цього, 23.11.2017 року за місцем проживання ОСОБА_5 було проведено огляд місця події, в ході якого виявлено та вилучено розпиляну деревину у кількості 8 колод різного діаметру та довжини, схожих на породу дерева «Дуб».
Таким чином є достатні підстави, що в даному випадку має місце вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, а вилучена деревина, транспортний засіб разом з причепом та бензопила у вказаному випадку є речовими доказами та підтверджують факт вчинення даного злочину.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року, знаряддями злочину у справах про злочини проти власності слід вважати предмети чи технічні засоби, які умисно використовувалися особою чи особами, у співучасті з якими було вчинено такий злочин. Зокрема, транспортні засоби можуть бути визнані знаряддям злочину не лише тоді, коли вони використовувалися для безпосереднього заволодіння чужим майном, а й тоді, коли без їх використання вчинення злочину було неможливим чи надто складним (транспортування членів злочинної групи до місця вчинення злочину, перевезення викраденого майна з місця вчинення злочину тощо). Таким чином, без використання вилученого автомобіля вчинення даного злочину було б надто складним.
Відповідно до ст.ст. 98, 100 КПК України, слідчим ОСОБА_3 винесено постанову про визнання речовими доказами та про приєднання речових доказів до кримінального провадження: розпиляної деревини у кількості 33 колод різного діаметру та довжини, схожих на породу дерева «Дуб», автомобіля «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 , причепа, д.н.з. НОМЕР_2 , бензопили «Сабер».
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
Слідчийв в судове засідання не зявився.
Володілець майна в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -
Клопотання слідчого Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 задовольнити.
Задовольнити клопотання та накласти арешт на деревину у кількості 41 колоди різного діаметру та довжини, схожих на породу дерева «Дуб», право власності на які на даний час встановлюється, автомобіль «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 , причеп, д.н.з. НОМЕР_2 , бензопилу «Сабер», які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_2 , із забороною їх використання, відчудження, а також проведення ремонтно-відновлювальних робіт.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області на протязі 5 днів з моменту проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1