Провадження № - 1кп/201/207/2018
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2018 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000448 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Веселого Нікопольського району Дніпропетровської області, громадянки України, українки, із вищою освітою, заміжня, має сина 2009 р.н., працюючої спеціалістом регіонального розвитку фармацевтичного заводу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , не судима,

обвинувачена у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

Прокурор ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Обвинувачена ОСОБА_3 .

Захисник ОСОБА_6

потерпілий ОСОБА_7

представник потерпілого ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:
04 червня 2015 року, близько 13 години 00 хвилин, ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «Кіа-ріо» реєстраційний номер НОМЕР_1 рухалась по вул. Набережній Леніна в Жовтневому районі м. Дніпропетровська з боку вул. Ливарної в напрямку вул. Космічної зі швидкістю 30 км/год.

Під час руху ОСОБА_3 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до змін дорожньої обстановки, при виникненні небезпеки для руху у вигляді велосипеду «Giant» під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався попереду по смузі її автомобіля в попутному з нею напрямку, заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди не вжила, внаслідок чого в районі електроопори № 35 скоїла на нього наїзд.

Внаслідок наїзду водій велосипеду «Giant» ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого компресійного перелому шийки лівої променевої кістки, закритого перелому човноподібної кістки лівої кісті, 4-х саден на задній поверхні лівого плечового суглобу, в проекції зовнішньої поверхні лівого кульшового суглобу, в проекції гребня лівої клубової кістки та на зовнішній поверхні лівого гомілковостопного суглобу, які згідно висновків судово-медичної експертизи № 2829-Е від 22.06.2015 року відносяться до середнього ступеня тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).

Згідно висновків судово-автотехнічної експертизи № 70/27-341 від 15.06.2015 року порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що водій ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом автомобілем «Кіа-ріо», не виконала вимог п.п.12.3, 13.3 Правил дорожнього руху України, згідно яких: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»; «Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху», невиконання яких знаходиться в причинному зв`язку з наступившими наслідками.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинила злочин відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 286 КК України, а саме, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні вину визнала та пояснила, що всі обставини викладені в обвинувальному акті вірні вона рухалась по вул. Набережній Леніна в щільному потоці і по ходу свого руху побачила велосипедиста. Вона хотіла його об`їхати, зліва був щільний поток транспорту і вона трохи з`їхала вліво та вважала, що цього буде достатньо для об`їзду, однак вона заціпила велосипед, як на її думку, боковим дзеркалом заднього огляду, від чого велосипедист впав. Обвинувачена відразу зупинилась, відвезла потерпілого до лікарні і намагалась всіляко надати допомогу, зокрема, надала матеріальну допомогу в розмірі 1000 гривень, в подальшому потерпілий від допомоги відмовився, а ще через деякий час висунув вимогу у розмірі 15 000 доларів, яку в подальшому знизив до 5 000 доларів, однак таких коштів обвинувачена не має, а тому відмовилась надавати таку значну суму.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченою, її винність у вчиненні інкримінованого їй злочину знайшла своє підтвердження у наданих сторонами і досліджених в судовому засіданні доказах.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що в той день він зі своїм товаришем ОСОБА_9 катались на велосипедах по вул. Набережна Леніна в м. Дніпропетровську. Потерпілий їхав у крайній праві смузі руху біля бордюри з боку Комсомольського острова в бік вул. Космічної, коли зненацька його збив автомобіль. Він впав та відчув різкий біль в руці. Після цього обвинувачена відвезла його в лікарню, де йому надали допомогу та діагностували перелом. Через деякий час до нього приїхав слідчий, який опитав його і самостійно поїхав оглядати місце події. Також було пошкоджено велосипед потерпілого, вартість шкоди встановлено експертом. Внаслідок перелому він три місяці був в гіпсу, декілька місяців після цього розробляв руку і не міг повноцінно здійснювати свою діяльність, так як не міг оперувати, а тільки оглядав хворих, чим порушився його нормальний життєвий уклад.

Пояснення потерпілого підтверджує свідок ОСОБА_9 , який в судовому засіданні пояснив, що в той день він разом з потерпілим на велосипедах їхали з боку вул. Ливарної в напрямку вул. Космічної по вул. Набережна Леніна. Вони їхали по різні боки вулиці свідок зліва, а потерпілий справа, рухаючись рівномірно. В якийсь момент свідок побачив боковим зором, що щось трапилось, подивився в бік потерпілого і побачив, що потерпілий впав, а автомобіль темного кольору зупинився. З автомобіля вийшла жінка, яка підійшла до потерпілого. Свідок також зупинився і перейшов дорогу до потерпілого. Як з`ясувалося жінка збила потерпілого однак самого факту ДТП свідок не бачив. Після цього жінка забрала потерпілого і повезла в лікарню.

З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 04.06.2015 року, схеми до протоколу огляду місця події (т.2 а.с. 90) вбачається опис погодних мов, місця ДТП, організація руху на місці ДТП, кількість смуг для руху, ширина проїжджої частини на вказаній ділянці, а також встановлено зі слів обвинуваченої місце наїзду на велосипедиста.

З протоколу огляду транспортного засобу автомобіля «Кіа Ріо» ОСОБА_3 від 09.06.2015 року (т.2 а.с 71-75) встановлено, що зовнішніх пошкоджень не виявлено, пошкоджено диск правого переднього колесу, подряпини на правій передній двері в верхній частині.

В ході досудового слідства було проведено слідчий експеримент 25.06.2015 року (т.2 а.с 82-85) за участю ОСОБА_3 в ході якого остання вказала напрямок свого руху з боку вул. Ливарної в бік вул. Космічної на вул. Н. Леніна в м. Дніпропетровську, швидкість свого руху яка складала 30 км/год., своє положення на дорозі в правій крайній смузі на відстані 1,5 м. від правого узбіччя, місце де вона, за її словами, проїжджаючи повз велосипедиста зачепила його дзеркалом та відразу загальмувала.

З висновку автотехнічної експертизи № 70/27-341 від 15.06.2015 року (т. 2 а.с. 88-89), на вирішення якої були надані вихідні данні, встановлені в судовому засіданні з вищеописаних доказів, вбачається, що в даній дорожній обстановці що склалася, водій автомобіля «Кіа-Ріо» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 повинна була діяти відповідно до вимог п.п.12.3 та 13.3 Правил дорожнього руху. Дії водія автомобіля «Кіа Ріо» ОСОБА_3 при вказаному механізмі ДТП не відповідали вимогам п.п.12.3 та 13.3 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з настанням події даної пригоди.

З висновку експерта судово-медичної експертизи від 22.06.2015 року № 2829-е (т.2 а.с. 78-80) вбачається, що у потерпілого ОСОБА_7 виявлене тілесне ушкодження у вигляді закритого компресійного перелому шийки лівої променевої кістки, закритого перелому човноподібної кістки лівої кисті, саден на задній поверхні лівого плечового суглобу, в проекції зовнішньої поверхні лівого кульшового суглобу, в проекції гребня лівої клубової кістки та на зовнішній поверхні лівого гомілковостопного суглобу. Дані тілесні ушкодження відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що він являється лікарем і надав допомогу потерпілому відразу після ДТП. Коли потерпілий поступив на лікування, свідок встановив діагноз і надав первинну допомогу після чого потерпілого госпіталізували, а свідок продовжив його консультувати. До потерпілого було застосовано консервативне лікування. Хоча йому було встановлено діагноз: підголовний перелом лівої ладевральної кістки, було застосовано встановлення полімерних і було застосовано артезування. Щось з ліків які були на складі давала лікарня, а основну частину потерпілий купував самостійно. Артезування і пластикова пов`язка робилась за рахунок потерпілого. Перелом ладевральної кістки відноситься до тяжких тілесних ушкоджень так як погано зростається може сформуватись нефункціональні кість. Для лікування потрібна тривала іммобілізація, що може призвести до неможливості адекватно рухати суглобами.

У сукупності з показаннями обвинуваченої та потерпілого вищевказані докази підтверджують факт дорожньо-транспортної пригоди за участі водія ОСОБА_3 та велосипедиста ОСОБА_7 , внаслідок якої останньому спричинені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, а висновок експерта № 70/27-341 від 15.06.2015 року (т. 2 а.с. 88-89), підтверджує факт порушення обвинуваченою ОСОБА_3 вимог п.п.12.3 та 13.3 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

Оцінюючи зібрані та перевірені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у здійсненні нею 04 червня 2015 року близько 13 години 00 хвилин наїзду на велосипедиста ОСОБА_7 , внаслідок чого останній отримав середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження, доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до необережних злочинів невеликої тяжкості, данні про особу обвинуваченої яка має зареєстроване місце проживання (т. 2 а.с. 58), не судима (т. 1 а.с. 137), згідно характеристики, виданої представництвом «Фармацевтичний завод «Польфарма» позитивно характеризується (т. 2 а.с.70), має на утриманні двох дітей 2009 та 2016 р.н. (т. 1 а.с. 136, т. 2 а.с. 60), позитивно характеризується з місця мешкання (т.1 а.с 140), під наглядом лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т. 1 а.с 138-139).

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, обставин злочину та висновку досудової доповіді, суд вважає, що для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів необхідним та достатнім є призначення покарання у виді штрафу, оскільки саме такого покарання буде достатньо для забезпечення виховної функції покарання.

Вирішуючи питання про доцільність застосування до обвинуваченої ОСОБА_3 додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд, з урахуванням конкретних обставин дорожньо-транспортної пригоди, її наслідків, характеру допущених водієм ОСОБА_3 порушень Правил безпеки дорожнього руху України, її щирого каяття у вчиненому діянні, зважаючи на те, що керування транспортним засобом пов`язано безпосередньо із роботою обвинуваченої та є її єдиним джерелом доходу, суд вважає за можливе не застосовувати до ОСОБА_3 додаткову міру покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Вирішуючи заявлений ОСОБА_11 цивільний позов про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та представництва «Фармацевтичний завод «Польфарма» ОСОБА_12 » матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП в розмірі 35 287 гривень 45 копійок, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_7 заявлений цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_3 та Представництва «Фармацевтичний завод «Польфарма С.А.» про стягнення у солідарному порядку з останніх матеріальної шкоди у розмірі 35 287 гривень 45 копійок, яка складається з вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу велосипеду відповідно до висновку судового експерта у сумі 15 603 гривні, сплати послуг за проведення зазначеної експертизи у сумі 900 гривень, вартості лікування у загальній сумі 8554 гривень 84 копійки, суми недоотриманого прибутку у розмірі 2 729 гривень 61 копійка та витрат на правову допомогу в розмірі 7500 гривень.

В подальшому позивачем було подано заяву про залишення без розгляду позовних вимог в частині відшкодування суми недоотриманого прибутку у розмірі 2 729 гривень 61 копійка.

Відповідно до висновку експертного дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу від 17 липня 2015 року № 1607/15/15 із додатками та фото таблицями, проведеного судовим експертом ОСОБА_13 , вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу велосипеду «Giant Trance 27.5-3», пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди складає 15 603 гривні 00 копійок.

Експерт ОСОБА_13 будучи допитаним в судовому засіданні підтримав висновки, зроблені ним в експертному дослідженні та пояснив, що він згідно завдання розраховував вартість відновлювального ремонту, а не спричиненої шкоди. Вартість відновлювального ремонту він встановив на підставі документів фірми виробника, які надав потерпілий та цін які викладені в інтернет магазині. Всі пошкодження велосипеда описані в експертизі, вони видимі і необхідності в розборі велосипеда не було. Найдорожча деталь велосипеда - вилка, підлягала заміні, так як в ній пошкоджений амортизатор, який окремо від вилки постачальником не продається, а тому і вартість вказано як за вилку і це її реальна вартість на той час.
Відповідно до наданих ОСОБА_7 товарних чеків № ЧК-0030867 від 16 червня 2015 року, № б/н від 12 червня 2015 року, № б/н від 18 липня 2015 року та квитанцій, на придбання лікарських препаратів та спеціалізованого медичного обладнання для проходження лікування, призначеного останньому відповідно до досліджених під час судового розгляду, виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № Э3836 ОСОБА_7 , виданої КЗ «Дніпропетровської обласної клінічної лікарні ім. І.І. Мечнікова» та висновків лікаря-ортопеда ОСОБА_10 , потерпілий витратив грошові кошти на загальну суму 5 964 гривні 84 копійки.

Таким чином суд вважає встановленим розмір шкоди заподіяної потерпілому діями обвинуваченої в розмірі 21567,84 гривень, які підлягають стягненню на користь потерпілого з обвинуваченої на підставі ст. ст. 1166, 1187, 1192 ЦК України.

Що стосується позовних вимог потерпілого про відшкодування вартості придбання лікарських препаратів на загальну суму 2 683 гривні 52 копійки, то в цій частині суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити, оскільки потерпілим не надано доказів, які б підтверджували призначення цих ліків.

Що стосується позовних вимог до представництва «Фармацевтичний завод «Польфарма» ОСОБА_12 », то в цій частині належить відмовити, так як ст. 1172 ЦК України передбачено, що юридична особа відшкодовує шкоду, завдану її працівником лише під час виконання ним своїх трудових обов`язків, однак в судовому засіданні не встановлено, що саме в момент ДТП обвинувачена виконувала свої трудові обов`язки, а тому підстав для притягнення до цивільної відповідальності представництва «Фармацевтичний завод «Польфарма» ОСОБА_12 » не має.

Посилання сторони захисту на те, що потерпілим не доведено факт належності йому велосипеда і це є підставою для відмови в позові, судом не приймається до уваги, оскільки сторонами не оспорювалось факт пошкодження велосипеда внаслідок ДТП, а відшкодування шкоди за загальним правилом здійснюється власнику або володільцю майна, яким і є потерпілий. При цьому суд зазначає, що чинним законодавством не передбачена реєстрація права власності на велосипед, власник не зобов`язаний зберігати документи які підтверджують придбання велосипеда.

Вирішуючи заявлений ОСОБА_7 цивільний позов про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та представництва «Фармацевтичний завод «Польфарма» ОСОБА_12 » моральної шкоди в розмірі 50 000 гривень, суд вважає встановленим той факт, що потерпілому протиправними діями обвинуваченої спричинена моральна шкода, яка виразилась у моральних переживаннях потерпілого за своє здоров`я та життя під час ДТП; моральних переживаннях потерпілого в зв`язку зі спричиненими тілесними ушкодженнями, які потребували тривалого часу для лікування, що підтверджується медичними документами наданими потерпілим; порушенням нормальних життєвих зв`язків потерпілого, оскільки останній був позбавлений можливості повноцінно виконувати свої лікарські обов`язки, та у необхідності потерпілим відшукувати додаткові зусилля в зв`язку з лікуванням та відновленням велосипеда.
Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу суд враховує характер та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань позивача, завданих внаслідок отримання травм, характер немайнових втрат - порушення нормальних життєвих зв`язків, тривалість немайнових втрат, які продовжуються до сьогоднішнього дня.
При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і оцінює моральну шкоду, спричинену позивачу протиправними діями обвинуваченої в 10 000 гривень, які з ти х же підстав, що й відшкодування матеріальної шкоди підлягає стягненню з обвинуваченої.
Посилання сторони захисту на те, що цивільно-правова відповідальність обвинуваченої застрахована не може бути підставою для відмови в позові, оскільки позивач наділений правом самостійно обирати особу, яка має нести цивільно-правову відповідальність за завдання шкоди.

На підставі ст.. 124 КПК України з обвинуваченої підлягають стягненню витрати на залучення експертів.
Зокрема, згідно до квитанції про сплату наданих експертних послуг від 17 липня 2015 року ОСОБА_7 сплатив ФОП судовому експерту ОСОБА_13 грошові кошти у розмірі 900 гривень за складання висновку авто товарознавчого дослідження № 1607/15/15, які підлягають стягненню з обвинуваченої на користь потерпілого.

Витрати ж на експерта автотехніка склали 245,02 гривень і ці витрати підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.
Витрати на правову допомогу в розмірі 7500 гривень, які просить стягнути потерпілий з обвинуваченої стягненню не підлягають, оскільки потерпілим не доведено факту понесення цих витрат належними доказами, так як сам по собі договір не є підтвердженням сплати грошових коштів.
Речові докази суд вважає за необхідне на підставі ст. 100 КПК України повернути обвинуваченій.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 гривень без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_3 та Представництва «Фармацевтичний завод «Польфарма С.А.» про стягнення солідарно матеріальної шкоди та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 21 567,84 гривень (двадцять одна тисяча п`ятсот шістдесят сім) гривень 84 копійки та в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 (десять тисяч) гривень, а всього 31 567,84 гривень (тридцять одна тисяча п`ятсот шістдесят сім) гривень 84 копійки.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати по залученню судового-автотехнічного експерта у розмірі 245 (двісті сорок п`ять) гривень 02 копійок

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 витрати по залученню судового-автотоварознавчого експерта у розмірі 900 (дев`ятсот) гривень.

Речові докази у даному кримінальному провадженні - автомобіль КІА-Ріо реєстраційний номер НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 повернути ОСОБА_3 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.
Головуючий - суддя: ОСОБА_1