справа № 208/7500/16-к
№ провадження 1-кп/208/214/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2017 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

за участю: прокурорів ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7

потерпілих ОСОБА_8

ОСОБА_9

законного представника потерпілого ОСОБА_10

перекладача ОСОБА_11

захисника ОСОБА_12

обвинуваченого ОСОБА_13 .

Розглянувши кримінальні провадження, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002573 від 18 вересня 2016 року, № 0002439 від 04 вересня 2016 року, № 0002905 від 24 жовтня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 16.03.2005 Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.186 КК України, вид покарання - 4 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки, звільнений із залу суду;

- 16.03.2005 Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, з іспитовим строком на 2 роки із зарахуванням тримання під вартою з 08.01.2005 по 16.03.2005 року за постановою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.12.2005 року скасувати іспитовий строк, направити для відбуття покарання;

- 10.04.2008 Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.71 КК України частково приєднати невідбутий строк 1 рік 6 місяців позбавлення волі за вироком Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.03.2005 року, до відбуття 4 роки 6 місяців позбавлення волі, вирок набрав законної сили 24.05.2008 року, звільнення 17.09.2010 року на підставі постанови Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.09.2010 року, умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 4 місяці 5 днів;

- 01.11.2012 Баглійським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць, на підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднати 1 місяць позбавлення волі за вироком Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10.04.2008 року, до відбуття призначити 3 роки 2 місяці позбавлення волі, вирок набрав законної сили 27.08.2012 року, звільнення 12.11.2014 року по відбуттю строку покарання;

- 10.11.2015 Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст.395 КК України до арешту на строк 1 місяць, вирок набрав законної сили 11.12.2015 року, звільнення 05.02.2016 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:
Повторно, ОСОБА_13 , 21 серпня 2016 року, приблизно о 17.30 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), проходив по мостовому переходу через р. Дніпро. В цей момент він побачив раніше незнайомих йому неповнолітніх ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які знаходились на мостовому переході через р.Дніпро навроти будинку 119 по вул. Васильєвській, та тримали в руках мобільні телефони. В цей момент у ОСОБА_13 виник протиправний умисел, спрямований на відкрите, із корисливого мотиву, викрадення у неповнолітнього ОСОБА_15 мобільного телефону.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, 21 серпня 2016року приблизно о 17.30 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_13 , перебуваючи на мостовому переході через р. Дніпр навроти будинку 119 по вул. Васильєвській у м. Кам`янське, усвідомлюючи протиправний та відкритий характер свого діяння, розуміючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, підійшов до неповнолітнього ОСОБА_15 та вихопив з руки останнього мобільний телефон «SamsungGalaxywin» ІМЕІ НОМЕР_1 ; ІМЕІ НОМЕР_2 , вартістю 2 699 грн. (дві тисячі шістсот дев`яносто дев`ять грн.), який належав неповнолітньому ОСОБА_15 .

Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, для отримання реальної можливості розпоряджатись викраденим майном, ОСОБА_13 , пішов у напрямку проїжджої частини проспекту Аношкіна в місті Кам`янському та з поля зору потерпілого зник, отримавши при цьому можливість розпоряджатись викраденим майном.

Зазначеними діями потерпілому неповнолітньому ОСОБА_15 спричинено майнового збитку на суму 2 699 грн. (дві тисячі шістсот дев`яносто дев`ять грн.).

Повторно, 29 серпня 2016 року приблизно о 12.40 годині (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), проходячи вздовж будинку №84 по проспекту Аношкіна в місті Кам`янському, разом із малознайомим йому ОСОБА_9 побачив в правій руці останнього мобільний телефон «Lenovo A6010», ІМЕІ: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_9 .

В цей момент у ОСОБА_13 виник раптовий протиправний умисел, направлений на відкрите, із корисливого мотиву, викрадення у ОСОБА_9 зазначеного мобільного телефону.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, 29 серпня 2016 року приблизно о 12.40 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи біля будинку №84 по проспекту Аношкіна в місті Кам`янському, усвідомлюючи протиправний та відкритий характер свого діяння, розуміючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_13 рукою, шляхом ривку з правої руки ОСОБА_9 вихопив мобільний телефон «Lenovo A6010», ІМЕІ: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , вартістю якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №5018-16 від 19 жовтня 2016 року становить 2645 (дві тисячі шістсот сорок п`ять) гривень 02 копійок. Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, з метою отримання реальної можливості розпоряджатись викраденим майном, тримаючи викрадений у ОСОБА_9 мобільний телефон, ОСОБА_13 втік у напрямку перехрестя проспекту Аношкіна з вулицею Спортивною в місті Кам`янському, та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином діями ОСОБА_13 потерпілому ОСОБА_9 завдано збитків на суму 2645 (дві тисячі шістсот сорок п`ять) гривень 02 копійок.

Повторно, 14.09.2016 у період часу з 16-20 год. до 16-45 год. (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_13 разом із невстановленою особою (матеріали щодо якої виділенні в окреме провадження), перебуваючи на мостовому переході в районі з`їзду на вул. Тритузну в м. Кам`янському побачили раніше не знайомого ОСОБА_8 , який користувався своїм мобільним телефоном «Samsung SM-G361H/DS». В цей час ОСОБА_13 запропонував невстановленій особі вчинити відкрите викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону «Samsung SM-G361H/DS», на що невстановлена особа відповіла своєю згодою.

Реалізовуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на відкрите, з корисливого мотиву викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, діючи умисно, відкрито, без раніше узгодженого плану, невстановлена особа підбіг до потерпілого ОСОБА_8 та сказав останньому віддати мобільний телефон. В цей час ОСОБА_13 з метою перешкоджання опору з боку потерпілого, обхопив його обома руками ззаду, тобто застосував щодо ОСОБА_8 насилля, що не є небезпечним для його життя та здоров`я, від якого ОСОБА_8 втратив можливість чинити опір протиправним діям ОСОБА_13 та невстановленої особи.

Продовжуючи реалізовувати спільний з ОСОБА_13 злочинний умисел, спрямований на відкрите, з корисливого мотиву викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, невстановлена особа вихопив з лівої кишені шортів ОСОБА_8 мобільний телефон «Samsung SM-G361H/DS» та побігли з місця скоєння злочину в бік вул. Портової, в м. Кам`янське.

Таким чином ОСОБА_13 разом із невстановленою в ході досудового розслідування особою, діючи узгоджено, незаконно, будучи об`єднаними єдиним злочинним умислом, спрямованим на відкрите, з корисливих мотивів викрадення чужого майна, умисно, цілеспрямовано, відкрито, з корисливих мотивів, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, заволоділи майном, що належить потерпілому ОСОБА_8 , а саме мобільним телефоном «Samsung SM-G361H/DS», ІМЕІ: НОМЕР_5 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №5675-16, від 23 лютого 2016 року становить 2507 (дві тисячі п`ятсот сім) гривень, 50 копійок.

Заволодівши таким чином майном потерпілого ОСОБА_8 та маючи реальну можливість ним розпоряджатися, ОСОБА_13 та невстановлена в ході досудового розслідування особа з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, відкрито викраденим майном розпорядились на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_8 збитків на суму 2507 (дві тисячі п`ятсот сім) гривень, 50 копійок.

Повторно, 17.09.20І6 року, приблизно о 16.40 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_13 проходив біля будинку №3, який розташований по вул. Ковалевича у м. Кам`янське. В цей момент він побачив раніше незнайому неповнолітню ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проходила попереду біля вказаного будинку та в руці тримала мобільний телефон. В цей момент у ОСОБА_13 виник раптовий протиправний умисел, спрямований на відкрите викрадення зазначеного мобільного телефону.

17.09.2016, приблизно о 16.40 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_13 , реалізовуючи свій протиправний умисел, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , усвідомлюючи протиправний та відкритий характер свого діяння, розуміючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, підійшов до неповнолітньої ОСОБА_16 та вихопив з руки останньої мобільний телефон «FLYIQ4413» ІМЕІ НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №6285-16 від 03.01.2017 становить 1 231,30 грн. ( одна тисяча двісті тридцять одна грн. 30 коп. ), тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_16 майнової шкоди на вказану суму..

Після чого ОСОБА_13 , перестрибнув через паркан КЗ «СОШ №5» та зник з поля зору потерпілої, отримавши можливість при цьому розпоряджатись викраденим майном.

Діями ОСОБА_13 неповнолітній потерпілій ОСОБА_16 спричинено майнового збитку на суму 1 231,30 грн. (одна тисяча двісті тридцять одна грн. 30 коп.)

Повторно, на початку жовтня 2016 року приблизно о 13.00 год. (більш точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_13 , маючи заздалегідь виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в приміщенні роздягальні, церкви «Відродження», яка розташована в будинку 26 по проспекту Аношкіна в м. Кам`янське, побачив жіночу сумку в якій знаходився гаманець з грошима в сумі 495 грн., яка належить потерпілій ОСОБА_17 на праві приватної власності.

Реалізуючи свій заздалегідь виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме жіночої сумки, на початку жовтня 2016 року приблизно о 13.00 год. (більш точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи в приміщенні роздягальні, церкви «Відродження», яка розташована в будинку 26 по проспекту Аношкіна в м. Кам`янське, ОСОБА_13 цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи, що своїми діями здійснює безоплатне незаконне вилучення чужого майна поза волею власника, скориставшись тим, що потерпілої не було в приміщенні роздягальні, в якій знаходилась сумка із гаманцем (цінності не мають), в якому знаходились гроші в сумі 495 грн., умисно, таємно, з корисливих мотивів викрав вказане майно.

Заволодівши викраденим майном та отримавши реальну змогу розпоряджатись ним, ОСОБА_13 розпорядився вказаним майном на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_13 спричинив майнову шкоду потерпілій ОСОБА_17 на суму 495 гривень.

Повторно, 23.10.2016, приблизно о 20.00 год. (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_13 перебував біля ДЮСШ № 2, розташованої за адресою: м. Кам`янське, вул. Яворницького, 28, де побачив, що світло у вікнах ніде не горить, таким чином переконавшись, що в будівлі нікого не має. В цей момент у ОСОБА_13 виник злочинний умисел, на правлене таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням до приміщення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням в приміщення, ОСОБА_13 , 23.10.2016, приблизно о 20.10 год. (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), підійшов до пластикового вікна першого поверху ДЮСШ № 2, по АДРЕСА_3 , де за допомогою викрутки, яку він заготовив завчасно для вчинення крадіжки, шляхом віджиму відкрив вікно, таким чином усунувши перешкоди. Через відкрите пластикове вікно, ОСОБА_13 незаконно, не маючи на те законного права, проник до приміщення ДЮСШ № 2. Перебуваючи у зазначеному приміщенні, реалізуючи свій прямий злочинний умисел, ОСОБА_13 , умисно, таємно, із корисливих мотивів викрав майно, яке належить ДЮСШ № 2, а саме:

системний блок «X-Tech LG AC-230V», вартістю 2790 грн.;

клавіатуру «Swen kd 20-25», вартістю 135 грн.;

акустичну систему савбуфер, вартістю 3667,50 грн.:

дві колонки «Flat Rocher 1730 ВН Shuna», вартістю 1788,30 грн.;

монітор «LG АОС Е2070 SW», вартістю 1890 грн., завдавши ДЮСШ № 2 майнового збитку на загальну суму 10 270,80 грн.

Заволодівши викраденим ОСОБА_13 з місця злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_13 винним себе у вчиненні кримінальних правопорушень по епізодам на початку жовтня 2016 року, 21 серпня 2016 року, 17 вересня 2016 року та 23 жовтня 2016 року визнав повністю суду пояснив, що в жовтні 2016 року в приміщені роздягальні церкви «Відродження» він викрав жіночу сумку з грошима, 495 грн. 21 серпня 2016 року на мостовому переході через р. Дніпро у неповнолітнього ОСОБА_15 він вихопив мобільний телефон з яким втік. 17.09.2016 року у неповнолітньої ОСОБА_16 біля будинку АДРЕСА_2 з рук він вихопив мобільний телефон. 23.10.2016 року з приміщення ДЮСШ № 2 він викрав комп`ютерну техніку. Щиро розкаюється.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_13 за епізодами на початку жовтня 2016 року за ч.2 ст.185 КК України, 21 серпня 2016 року, за ч.2 ст.186 КК України, 17 вересня 2016 року за ч.2 ст.186 КК України, 23 жовтня 2016 року за ч.3 ст.185 КК України розглянуто згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозуміло зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною та істиною. Судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. У зв`язку з цим докази судом не досліджувалися і їх оцінка судом не проводилася.

Обвинувачений ОСОБА_13 винним себе у вчинені кримінальних правопорушень, за епізодами від 29 серпня 2016 року від 14 вересня 2016 року передбачених ч.2 ст.186 КК України визнав повністю, суду пояснив, що 29 серпня 2016 року у малознайомого йому ОСОБА_9 проходячи по проспекту Аношкіна, побачив мобільний телефон, який він вихопив у нього з руки та втік. 14.09.2016 року на мостовому переході в районі вулиці Тритузна побачив у незнайомого йому ОСОБА_8 мобільний телефон. Він перебував разом з малознайомим йому хлопцем, вони вирішили викрасти телефон. Малознайомий хлопець підбіг до ОСОБА_8 та сказав відати телефон. А він охопив ОСОБА_8 обома руками ззаду, а хлопець вихопив з кишені шорт мобільний телефон, разом вони втекли. Позовні вимоги потерпілих визнає в повному обсязі. Щиро розкаюється.

Вина обвинуваченого ОСОБА_13 у вчинені кримінальних правопорушень за епізодами від 29 серпня 2016 року та 14.09.2016 року в повному обсязі підтверджується поясненнями допитаних в судовому засіданні потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_8 .

Потерпілий ОСОБА_9 суду вказував, що в 2016 році точну дату він не пам`ятає він знаходився разом з ОСОБА_18 та його дівчиною, в магазині дивилися комп`ютерну техніку. Вийшли з магазину, у нього задзвонив телефон, він його дістав, щоб відповісти на дзвінок, ОСОБА_18 в цей час вихопив телефон та втік з ним. Телефон він не передавав добровільно, наполягає на тому, що ОСОБА_18 його саме вихопив. На цей телефон він збирав гроші майже два роки.

Потерпілий ОСОБА_8 суду вказав, що десь на початку вересня 2016 року він проходив по Лівобережному мосту до нього підійшли двоє хлопців, один з них це обвинувачений ОСОБА_18 , він його впізнав. ОСОБА_18 охопив його руками ззаду за тулуб, а другий хлопець вихопив телефон. Потім з телефоном вони втекли.

Крім повного визнанні вини у вчинені кримінальних правопорушень за епізодами від 29 серпня 2016 року та 14 вересня 2016 року, передбачених ч.2 ст.186 КК України, вина обвинуваченого ОСОБА_13 в повному обсязі підтверджується письмовими документами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0002439 від 04 вересня 2016 року, а саме :

- протоколом огляду предмету від 25 жовтня 2016 року, відповідно до якого було оглянуто договір про надання фінансового кредиту під заставу № 3.22515/0 Повного товариства «Ломбард «Онікс» ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , предметом вказаного договору являється мобільний телефон Леново а 6010. (а.с. 39);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 25 жовтня 2016 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_9 серед пред`явлених йому для впізнання осіб впізнав ОСОБА_13 , як особу, яка 29.08.2016 року приблизно о 12-40 годині біля будинку № 84 по проспекту Аношкіна відкрито викрав у нього мобільний телефон. (а.с.44-49);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 28 жовтня 2016 року за участю ОСОБА_13 , який показував та розповідав як він 29 серпня 2016 року йшов разом з потерпілим ОСОБА_9 , у якого задзвонив мобільний телефон і він, коли потерпілий закінчив розмовляти, вихопив цей телефон з його руки і побіг. (а.с. 72-77);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 28 жовтня 2016 року за участю потерпілого ОСОБА_9 , який показував та розповідав, що він 29 серпня 2016 року знаходився поруч з ОСОБА_13 і після того, як він відповів на виклик, ОСОБА_13 вихопив з його руки мобільний телефон і втік з ним. ( 78-83) ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 24.10.2016 року відповідно до якого потерпілий ОСОБА_8 серед пред`явлених йому для впізнання осіб впізнав ОСОБА_13 як особу, яка 14.09.2016 року на мостовому переході в районі з`їзду на вул.. Тритузну разом з невідомою особою відкрито викрав його мобільний телефон. ( а.с. 111-114);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 29 листопада 2016 року за участю ОСОБА_13 , який розповідав і показував, як він 14.09.2016 року на мостовому переході знаходячись з невідомим хлопцем побачив потерпілого ОСОБА_21 , який розмовляв по телефону, потім поклав телефон до кишені шорт. У них виник умисел на відкрите викрадення цього телефону, він обхопив потерпілого за тулуб руками, а невідомий хлопець з кишені вихопив телефон, після чого вони втекли. (а.с. 138-142);

Враховуючи викладене суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, а саме:

у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), вчиненого повторно,

у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого,

таємному викрадені чужого майна, вчиненого повторно,

таємному викрадені чужого майна (крадіжка), поєднаному із проникненням до іншого приміщення, вчиненому повторно,

встановлена та доведена, а дії обвинуваченого ОСОБА_13 слід правильно кваліфікувати:

- за ч.2 ст.186 КК України за епізодами від 29 серпня 2016 року, 21 серпня 2016 року, 17.09.2016 року відкритому викрадені чужого майна (грабіж), вчиненому повторно;

за ч.2 ст.186 КК України за епізодом від 14.09.2016 року відкритому викрадені чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого;

за ч.2 ст.185 КК України за епізодом на початку жовтня 2016 року таємне викрадення чужого майна, вчиненому повторно;

за ч.3 ст.185 КК України за епізодом від 23.10.2016 року таємному викрадені чужого майна (крадіжка), поєднаному із проникненням до іншого приміщення, вчиненому повторно;

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_13 за скоєні ним злочини, суд виходить із вимог ст.65 КК України, що стосується ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною що обтяжує відповідальність обвинуваченого ОСОБА_13 силу ст.67 КК України суд вважає рецидив злочинів.

Як обставину, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_13 у відповідності до ст.66 КК України, суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

При визначені покарання ОСОБА_13 суд також враховує, що обвинуваченим скоєно злочини які відповідно до ч.4 ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_13 покарання, пов`язане з позбавленням волі.

При призначені покарання ОСОБА_13 суд враховував, що обвинувачений повністю визнав вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, скарг за місцем проживання відносно нього не надходило. Враховуючи викладене, суд вважає можливим не призначати покарання у межах максимальної санкції статті, яка передбачає покарання за більш тяжкий злочин.

На думку суду таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

До строку відбування покарання підлягає зарахуванню строк досудового тримання обвинуваченого ОСОБА_13 під вартою.

По справі потерпілими заявлені цивільні позови про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_13 матеріальної шкоди, ОСОБА_10 на суму 2 507,00 грн., ОСОБА_9 на суму 2 645,00 грн.

Відповідно до вимог ч.4 ст.128, ч.1 ст.129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, в КПК не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки своїми умисними діями ОСОБА_13 спричинив потерпілим матеріальну шкоду, вказані суми підлягають стягненню з обвинуваченого в повному обсязі, оскільки заявлені в межах суми викраденого, та не повернутого майна.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України, щодо судових витрат відповідно до ст.124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст..349,368,370,371,373,374,376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_13 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та призначити ОСОБА_13 покарання:

за ч.2 ст.186 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі;

за ч.2 ст.185 КК України у виді трьох років позбавлення волі;

за ч.3 ст.185 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточну міру покарання за сукупністю злочинів ОСОБА_13 призначити шляхом часткового складання призначених покарань, у виді позбавлення волі на строк чотири роки два місяці.

Запобіжний захід ОСОБА_13 до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.

Зарахувати ОСОБА_13 у строк покарання, призначеного цим вироком, строк попереднього ув`язнення з 28.10.2016 р. до 20.06.2017 року включно, із розрахунку передбаченого ч.5 ст.72 КК України в редакції закону від 26.11.2015 одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_13 у строк покарання, призначеного цим вироком, строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 до дня набрання вироком законної сили із розрахунку, передбаченого ч.5 ст.72 КК України в редакції закону від 18.05.2017 року одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_13 відраховувати з дати попереднього ув`язнення 28 жовтня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_10 суму матеріальної шкоди в розмірі 2 507,00 грн., на користь ОСОБА_9 суму матеріальної шкоди в розмірі 2 645, 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_13 на користь держави витрати пов`язання з проведенням судово-товарознавчих експертиз за № 5018-16 від 19.10.2016 року в сумі 352,40 грн., за № 5675-16 від 23.11.2016 року в сумі 352,40 грн., за № 6285-16 від 03.01.2017 року в сумі 176,20 грн., за № 6287-16 від 03.01.2017 року в сумі 176,20 грн., за № 5448-16 від 14.11.2016 року в сумі 352,40 грн.

Речові докази:

- копію договору про надання фінансового кредиту під заставу № 3.22515/0, від 30 серпня 2016 року, який був укладений між ПТ «Ломбард «Онікс», Анохіна, Яценко» та ОСОБА_22 , долучену до матеріалах кримінального провадження № 0002439 від 04 вересня 2016 року, договір про надання фінансового кредиту під заставу № 2.24293/0 від 17.09.2016 року, договір про надання фінансового кредиту під заставу № 11.1282/0 від 21.08.2016 року, долучені до матеріалів кримінального провадження № 0002573 від 18.09.2016 року, договір фінансового кредиту № 2.25790/0, долучений до матеріалів кримінального провадження № 0002905 від 24.10.2016 року залишити в матеріалах кримінальних проваджень,

- гаманець світлого кольору з чорною стрічкою, повернутий потерпілій ОСОБА_17 на зберігання, залишити у ОСОБА_17 ,

- акустичну систему сабвуфер, дві колонки « Flat Roher 1730», монітор « LG AOC E 2070 SW, передані на зберігання ОСОБА_23 , клавіатуру SWEN, системний блок Х-Tech LG, передані на зберігання ОСОБА_24 - повернути ДЮШС № 2.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1