Дата документу Справа № 310/1207/17
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/1007/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 310/1207/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст.185 ч.3 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, дистанційно, у режимі відеоконференції з Бердянським міськрайонним судом Запорізької області, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000364, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 березня 2017 року відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянськ Запорізької області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, неповнолітніх дітей не має, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в порядку ст. 89 КК України,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України;

в с т а н о в и л а:
вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 березня 2017 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання:

- за ч. 3 ст. 185 КК України три роки два місяця позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України три роки позбавлення волі.
Згідно ч. 1 ст. 70 КК України призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді три роки два місяця позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі.
Запобіжний захід ОСОБА_8 не обирався.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з моменту його затримання.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 380 гривень.
Доля речових доказів вирішена відповідно до ст. 100 КПК України.

Згідно вироку суду першої інстанції, 02.01.2017 року приблизно о 20 годині ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, через незачинену хвіртку, зі сторони городу, зайшов у двір будинку АДРЕСА_2 , де скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою монтування, віджавши запірну планку замку на двері, проник до підсобного приміщення, звідки таємно, повторно викрав предмети з чорного металу загальною масою 100 кг за ціною 3 грн. 80 коп. за 1 кг лому металу на загальну суму 380 грн., які належать ОСОБА_9 , після чого з викраденим з місця злочину зник, розпорядившись ним на свій розсуд, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, 10.01.2017 року приблизно о 20 годині ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, переступивши через загорожу, зайшов на територію двору дачної дільниці АДРЕСА_3 де, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою викрутки, відчинивши гвинтовий замок на двері, проник до сараю, де за допомогою декількох гайкових ключів, відкрутив електродвигун в циркулярній пилі, який належить ОСОБА_10 вартістю 1000 грн., тим самим таємно повторно викрав вказаний електродвигун, після чого з викраденим з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на свій розсуд, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, 15.01.2017 року приблизно о 22 годині ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, зі сторони городу, зайшов у двір будинку АДРЕСА_2 де, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, убравши впертий у двері фрагмент фанери, через не зачинені двері, проник до приміщення сараю, звідки таємно повторно викрав предмети з чорного металу загальною масою 100 кг за ціною 3 грн. 80 коп. за 1 кг лому металу на загальну суму 380 грн., які належать ОСОБА_11 , після чого з викраденим з місця злочину зник, розпорядившись ним на свій розсуд, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, 16.01.2017 року приблизно о 10 годині ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, узявшись руками за верхню частину тильної сторони кута та підстрибнувши, заліз на дах металевого гаражу, розташованого навпроти двору будинку АДРЕСА_4 де, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, через отвір, який виник від провалу металевих листів перекриття в даху, проник до приміщення гаражу, звідки таємно повторно вкрав предмети з чорного металу загальною масою 120 кг за ціною 3 грн.80 коп. лому металу за 1 кг на загальну суму 456 грн., які належать ОСОБА_12 , після чого з викраденим з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на свій розсуд, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, 25.01.2017 року приблизно о 17 годині ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, переліз через паркан та зайшов у двір будинку АДРЕСА_5 де, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, відігнувши руками цвяхи у віконній рамі та виставивши віконне скло, через створений отвір у вікні, проник до приміщення гаражу, після чого, засвітивши ліхтарик та побачивши різноманітні металеві предмети, збирався викрасти предмети з чорного металу вагою 100 кг вартістю 3,8 грн. за 1 кг лому металу на загальну суму 380 грн., які належать ОСОБА_13 . Однак, свій злочинний намір до кінця не довів в зв`язку з тим, що був затриманий потерпілою, чим міг завдати ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 380 грн.
В апеляційній скарзі захисник просить вирок місцевого суду змінити і, з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання та особи обвинуваченого, застосувати щодо його підзахисного положення ст. 75 КК України, звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Зазначає, що суд першої інстанції помилково не врахував часткове відшкодування матеріальної шкоди потерпілим шляхом повернення викраденого майна, а також вчинення злочинів внаслідок збігу важких життєвих обставин. Крім того, розглядаючи особу ОСОБА_8 , суд зазначив про проходження ним в 2016 році курсу лікування від алкогольної залежності. При цьому, ця обставина вочевидь була врахована судом як негативно характеризуюча його особу. Однак, проходження ОСОБА_8 курсу лікування від алкогольної залежності свідчить про його прагнення виправити свій спосіб життя та можливість його виправлення без реального позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , який прохав про задоволення його апеляційної скарги; прокурора, який заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважав вирок законним і обґрунтованим; перевіривши матеріали провадження, та обговоривши доводи сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, встановлені і вказані обставини у обвинувальному вироку, відповідають фактичним обставинам провадження, які згодом суд поклав у основу вироку, та є вмотивованими і обґрунтованими.

Встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обсяг і доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 та правильно визнав його винним за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Оскільки ці висновки ґрунтуються на обставинах подій, які сторонами провадження не оспорюються, тому дані обставини, у відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, перевірці в апеляційній інстанції не підлягають.

Порушень ст.ст. 349, 370 КПК України щодо обґрунтованості і вмотивованості винуватості ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, у вироку суду, колегія суддів не вбачає.

Відповідно до загальних засад призначення кримінального покарання, передбачених ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Призначення покарання носить індивідуальний характер, і його вид, розмір визначається з урахуванням положень зазначеного закону.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, а також сукупність фактичних обставин, які характеризують обвинуваченого.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд визнав щире каяття та наявність постійного місця проживання. Обтяжуючою покарання обставиною, судом визнано вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Також, судом враховані відомості про особу обвинуваченого, що характеризують особу винного, згідно яких він суспільно-корисною працею не займається, проходив лікування в Бердянському КУ БПНД у 2016 році у зв`язку з вживанням алкоголю, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини.

Встановлені судом першої інстанції позитивні дані про особу обвинуваченого, на думку колегії суддів, навіть з урахуванням доводів захисника, наведених в апеляційній скарзі, як то не врахування судом часткового відшкодування матеріальної шкоди потерпілим шляхом повернення викраденого майна, а також вчинення злочинів внаслідок збігу важких життєвих обставин, не знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, а з урахуванням негативних даних щодо останнього, кількості вчинених ним епізодів злочинних дій, колегія суддів вважає ОСОБА_8 суспільно-небезпечною особою і, тому, підстав для пом`якшення призначеного покарання, не вбачає.

Посилання в апеляційній скарзі про зазначення у вироку щодо проходження обвинуваченим в 2016 році курсу лікування від алкогольної залежності, як негативної обставини, що характеризує його особу, всупереч позиції сторони захисту, не може свідчити про його прагнення виправити свій спосіб життя, з огляду на скоєння обвинуваченим злочину в стані алкогольного сп`яніння, а тому такі дані правильно судом зазначені однією з обставин, яка характеризує особу останнього.

Таким чином, доводи апелянта, зазначені в його апеляційній скарзі, як підстави для пом`якшення призначеного покарання, не є достатніми, аби бути врахованими для висновку про зміну призначеного покарання у бік пом`якшення, виходячи з обставин встановлених судом першої інстанції.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів також вважає, що суд дійшов правильного висновку, що виправлення ОСОБА_8 , неможливо досягти без ізоляції його від суспільства, а тому фактично обрав йому майже мінімальне покарання у виді позбавлення волі для даного виду злочину, межі якого визначив, керуючись вимогами ст. 65 КК України.

Підстав вважати призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання несправедливим, колегія суддів не знаходить.

Призначене судом першої інстанції покарання обвинуваченому, яке було ним належним чином мотивоване, у тому числі, і неможливість застосування щодо останнього положень ст. 75 КК України, з яким згодна і колегія суддів, відповідає принципам справедливості, індивідуалізації, необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого (підсудного), випливає з дотримання судом принципів «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли бути підставою для безумовного скасування судового рішення, колегія суддів не встановила.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 березня 2017 року відносно
ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а особою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4