Справа № 452/1957/17
18 вересня 2017 року м.Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
із участю: прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільшаник Самбірського району Львівської області, мешканця АДРЕСА_1 ; українця, громадянина України; непрацюючого, розлученого; раніше не судимого, -
- звинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -
ОСОБА_6 05.08.2016 року о 23.40год. у с. Ваньовичі Самбірського району Львівської області навпроти адміністративної будівлі залізничного вокзалу, керуючи автомобілем марки «АУДІ 100» із реєстраційним номером НОМЕР_1 польської реєстрації перевозив пасажирів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та, рухаючись по автодорозі Львів-Ужгород у напрямку до м. Старого Самбора, порушив вимоги п. п. 1.2, 1.5 розділу 1, п. п. 2.3«б», 2.3«д» розділу 2 та п. 12.1 розділу 12 Правил дорожнього руху України, - не вибрав безпечної швидкості та не врахував дорожню обстановку, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, де зіткнувся із автомобілем марки «Мерседес-Бенц817L» під керуванням водія ОСОБА_8 . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_5 згідно висновку судово-медичної експертизи отримав перелом лівої ключиці зі зміщенням кісткових відламків, струс головного мозку, забійно-рвану рану лівої повіки, забійну гематому лобної ділянки голови, які відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я; потерпілий ОСОБА_4 згідно висновку СМЕ отримав закритий відламковий перелом середньої третини правої плечової кістки зі зміщенням кісткових відламків, струс головного мозку, забійно-рвану рану спинки носа, садна та рани тулуба, які також відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я.
У судовому засіданні обвинувачений звернувся із клопотанням про закриття кримінального провадження про його звинувачення у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, оскільки він свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, у вчиненому щиро розкаявся, відшкодував шкоду завдану злочином і тому просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України.
Вислухавши сторони кримінального провадження на підтримання клопотання, суд прийшов до висновку про закриття кримінального провадження виходячи з наступних підстав:
Судом проаналізовано матеріали кримінального провадження, позиції сторін і суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки він порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило заподіяння середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; а тому його дії правильно досудовим розслідуванням кваліфіковано за вказаною нормою Кримінального Закону та відповідають фактичним обставинам; він повинен би за це понести кримінальну відповідальність.
Однак, під час судового засідання заявлено клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України та про закриття кримінального провадження.
Згідно ч. 2 ст. 12 КК України інкриміноване ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, класифікується як злочин невеликої тяжкості.
Відповідно до ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в постанові №12 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» передбачене у ст. 45 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Оскільки судом установлено, що діяння, яке поставлено обвинуваченому ОСОБА_6 за провину, дійсно мало місце; що воно містить склад злочину і він винен в його вчиненні; що існують умови та підстави звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, передбачені ст. 45 КК України, то суд прийшов до висновку про можливість звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям особи, відтак, слід закрити кримінальне провадження.
Судом установлено, що ОСОБА_6 дійсно та відверто визнав свою провину, щиро жалів з приводу вчиненого; осудив свою поведінку; активно сприяв розкриттю злочину і повністю відшкодував завдані збитки. Отже, встановлено дійове каяття обвинуваченого, що разом з тим має значення для визначення втраченої суспільної небезпечності ним вчиненого; потерпілі обидва заявили, що не мають претензій майнового чи морального характеру і таких питань не порушуватимуть.
Тому, вивчивши матеріали досудового розслідування, вислухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , думку прокурора, потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , суд прийшов до висновку, що клопотання про закриття кримінального провадження і звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі дійового каяття є підставним і таким, що підлягає задоволенню для реалізації принципу законності та справедливості.
Цивільного позову не заявлено; речові докази автомобіль марки ««АУДІ 100» із номером НОМЕР_1 польської реєстрації та автомобіль марки «Мерседес-Бенц817L» слід вважати повернутими власникам, а накладений арешт на транспортні засоби підлягає скасуванню відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.
Керуючись ст. ст. 284, 288, 372, 376 КПК України, ст. 45 КК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст. 45 КК України.
Закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 286 КК України.
Скасувати накладений арешт згідно ухвал від 11.08.2017р. у справі №452/2020/16-к на автомобіль марки «AUDI 100» р.н. НОМЕР_1 , який належить на праві спільної сумісної приватної власності ОСОБА_6 , жителю с. Викоти Самбірського району Львівської області та на автомобіль марки «Мерседес Бенц 817» білого кольору р.н. НОМЕР_2 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , є ОСОБА_9 , житель АДРЕСА_2 , використовує з правом керування ОСОБА_10 , житель АДРЕСА_3 . Речові докази транспортні засоби вважати повернутими власникам.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга через місцевий суд до суду апеляційної інстанції протягом семи діб із дня її оголошення.
Суддя