справа № 462/3190/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 квітня 2018 року Залізничний районний суд м. Львова в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000634 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м.Львова, з вищою освітою, не працюючої, інваліда 3 групи, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої у АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 06.06.2016 року приблизно о 05 год. 50 хв. керувала автомобілем марки «Хюндай» ,реєстраційний номер НОМЕР_1 у м. Львові по вул. Любінській в напрямку вул. Окружної, та , керуючи автомобілем у крайній лівій смузі руху, порушила вимоги Р.1 п.п. 1.5; 1.7; 1.10 (в частині значення терміну небезпека для руху); Р.2 п. 2.3 (б, д) та Р.12 п.12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року зі змінами та доповненнями відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1306 від 06.03.2013 року, які виразились в тому, що вона, була не уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагувала на її зміну, створила загрозу безпеці дорожнього руху, при виникненні небезпеки (у вигляді пішохода ОСОБА_5 ) для руху, яку вона об`єктивно спроможна була виявити, не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, що призвело до наїзду на пішохода ОСОБА_5 .
У результаті порушення водієм ОСОБА_4 правил безпеки дорожнього руху України потерпіла ОСОБА_5 отримала поєднану тупу травму тіла, яка включає: відкриту травму голови, закриту травму грудної клітки та її органів, закриту травму лівого плечового поясу, закриту хребетно-спинно-мозкову травму, закриту травму тазу, забійно-рвану рану та забійну рану з садном в ділянках правої верхньої кінцівки, забійну рану, синці та садно в ділянках лівої верхньої кінцівки, забійно-рвану рану,крововилив в м`які тканини, синці та садно в ділянках правої нижньої кінцівки, крововилив в м`які тканини лівої нижньої кінцівки, які утворились від дії тупих твердих предметів незадовго до настання смерті, за критерієм небезпеки для життя має ознаки тяжких тілесних ушкоджень і знаходиться в причинному зв`язку із настанням смерті.
Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у скоєному визнала повністю, зазначила, що підтверджує обставини скоєння нею кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті , зазначила, що дійсно її неуважність сприяла ДТП. Крім того, вона намагалась зв`язатися з потерпілим , однак той уникає зустрічі з нею та категорично відмовиляється від отримання від неї відшкодування матеріальної шкоди. У скоєному кається. Просила застосувати до неї амністію, оскільки має на утриманні неповнолітню дитину.
Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 не оспорювала фактичні обставини справи і судом було встановлено, що вона правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, що їй інкримінується, доведена повністю. Її дії правильно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч.2 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого , та вона повинна нести за це відповідальність.
При призначенні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, також особу обвинуваченої, її позитивну характеристику , також те, що вона раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, визнала свою вину, висловила щире каяття у скоєному, має неповнолітню дитину на своєму утриманні, є інвалідом 3 групи , що суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо, з метою перевиховання та виправлення підсудного, попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання у виді мінімального строку позбавлення волі, передбаченого санкцією ч.2 ст.286 КК України, з додатковим покаранням у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, з застосуванням вимог ст..ст.75,76 КК України.

Разом з тим, враховуючи, що на час прийняття судом рішення по даній справі вступив в дію Закон України «Про амністію в 2016 році», суд вважає, що клопотання стосовно застосування до обвинуваченої ОСОБА_4 положень вказаного Закону підлягає задоволенню, ОСОБА_4 від кримінального покарання слід звільнити на підставі п. «в» ст. 1 цього Закону, оскільки вона скоїла злочин з необережності, має на утриманні доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та не позбавлена батьківських прав відносно неї , що підтверджується довідкою Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 19.12.2017р. за №36-вих.6389.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою у скоєнні злочину , передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 ( один) рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки :

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного судом покарання на підставі п. "в" ст. 1 Закону України « Про амністію у 2016 році».

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертиз у сумі 2226,60грн.

Речовий доказ: автомобіль марки «Хюндай», реєстраційний номер НОМЕР_1 , передати володільцю ОСОБА_4 .

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 діб з моменту проголошення.

Суддя: ОСОБА_1