Справа № 562/1372/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И
20.09.2017 року.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

його захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Здолбунів Рівненської області кримінальне провадження №0000113 про обвинувачення ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Підцурків Здолбунівського району Рівненської області, громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

в с т а н о в и в:
15 лютого 2017 року близько 10.00 години в будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_5 , під час суперечки, яка виникла на ґрунті особистих неприязнених стосунків, умисно наніс ОСОБА_4 два удари ножем по тулубу, чим заподіяв останньому тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя в момент їх заподіяння, у вигляді ран в ділянці правої реберної дуги в 9 міжреберному проміжку та в навколо пупковій ділянці справі.

Обвинувачений у судовому засіданні свою вину у скоєному визнав повністю та по суті показав, що 14 лютого 2017 року він разом із братом ОСОБА_4 зустріли свого родича ОСОБА_7 . У цей день він отримав зарплату, тому пішли до родича вживати спиртне, де знаходилися із братом до ранку наступного дня. Під час конфлікту, який виник між ними зранку 15 лютого 2017 року на побутовому ґрунті, він декілька разів вдарив брата у живіт розкладним ножем, який постійно носить із собою в куртці для використання у побутових цілях. Від ударів брат впав, а потім піднявся та вийшов на вулицю, де знову впав. Коли підійшов до брата, то побачив у нього кров. У цей час на возі їхав невідомий чоловік, якого він попросив викликати швидку, а через деякий час брата забрала швидка медична допомога. У вчиненому він щиро кається, цивільний позов прокурора визнає повністю.

Показання обвинуваченого повністю узгоджуються з показаннями потерпілого щодо мотивів виниклого між ними конфлікту та обставин спричинення тілесних ушкоджень. Будь-яких претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого він не має та просить сурового його не карати.

У зв`язку з тим, що учасники судового провадження фактичні обставини справи не оспорюють, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України вважає за можливе визнати дослідження доказів щодо цих обставин недоцільним, і проти цього вони не заперечують. При цьому суд переконався у тому, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, які б підлягали б доказуванню і ними не заперечуються, та сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєному кримінальному правопорушенні повністю доведена.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 умисно спричинив потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя в момент заподіяння, тому його дії за ч.1 ст.121 КК України кваліфіковані правильно.

З роз`яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» вбачається, що суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
При обранні виду і міри покарання суд ураховує думку потерпілого, який будь-яких претензій до обвинуваченого не має і просить призначити йому покарання з випробуванням, а також те, що кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, він позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування потерпілому завдану шкоду.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

Таку сукупність обставин суд вважає підставою для застосування відносно обвинуваченого ст.75 КК України з покладенням на нього певних обов`язків, оскільки, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, суд вважає, що його виправлення можливе без відбування покарання, але в умовах постійного контролю за його поведінкою з боку уповноваженого органу з питань пробації.
При визначенні тривалості іспитового строку суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, виду і строку призначеного основного покарання, обставин, що характеризують особу обвинуваченого, середовище, в якому він перебуває.

Згідно довідки від 11 квітня 2017 року потерпілий ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Здолбунівської центральної районної лікарні Рівненської області з 15 по 20 лютого 2017 року з діагнозом «Проникаючі ножові поранення черевної порожнини. Внутрішня черевна кровотеча. Алкогольне сп`яніння» і на лікування хворого лікарнею витрачено 881,05 грн. вартості ліжко-дня.

Відповідно до ст.1206 ЦК України, п.1.4 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року №545, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, які підлягають стягненню з винних осіб на користь бюджету, з якого фінансується лікувальний заклад.

Завдана ОСОБА_5 шкода закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого не відшкодована.

З огляду на викладене, позов прокурора у кримінальному провадженні в інтересах держави в особі фінансового управління Здолбунівської РДА Рівненської області до ОСОБА_5 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Питання про долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.100, 128-129, 323, 324, 335 КПК України, суд

з а с у д и в:
ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 5 /п`ять/ років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 /двох/ років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Зобов`язати ОСОБА_5 відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в закону силу не обирати.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави задоволити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь відповідного бюджету, з якого фінансується Здолбунівська центральна районна лікарня Рівненської області витрати на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення у розмірі 881 (вісімсот вісімдесят одна) грн. 05 (п`ять) коп.

Речові докази по справі, а саме:

- куртку сірого кольору з маркуванням «Deep Valley», футболку темного кольору з написом «Byggkjop», кофту зеленого кольору з написом «behr», джинсові штани темного кольору з написом «George» з ременем коричневого кольору, які вилучені у ОСОБА_4 та зберігаються у Здолбунівському ВП ГУНП в Рівненській області, повернути їх законному володільцю;

- змиви речовини бурого кольору, вилучені під час огляду місця події на території господарства та у будинку по АДРЕСА_2 , та розкладний ніж, які зберігаються у Здолбунівському ВП ГУНП в Рівненській області, знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення, а засудженими, які перебувають під вартою, у той же строк з моменту вручення їм копій судового рішення.

Суддя: