Справа № 395/1044/16-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2017 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000245 від 16.12.2012 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.2,9, ч.2 ст.115, ч.2 ст.125, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.09.2017 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 18 листопада 2017 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
В судовому засіданні постало питання щодо доцільності перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою.
В судовому засіданні прокурор зазначив про необхідність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначивши, що ризики застосування запобіжного заходу тримання під вартою не відпали, обвинувачений може ухилитися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 заперечили щодо продовження запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_7 не має наміру ухилятися від суду, тривалий час перебуває під вартою, вважають, що можливо змінити запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд прийшов до висновку про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, виходячи із наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.
При вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 суд бере до уваги вимоги Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини.
Зважаючи на практику Європейського суду, суд враховує, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ від 06.04.2000 р. у справі «Лабіта проти Італії»). Крім цього, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 р. у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
Так, судом враховано, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів, які відносяться до категорії тяжких злочинів та особливо тяжкого злочину. За ч.2 ст.115 КК України передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі. Враховуючи тяжкість покарання, яке передбачено законом, у випадку доведеності вини обвинуваченого у вчинених інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень, суд вважає, що є підстави вважати про можливість переховування від суду.

Разом з тим, суд приймає до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, не одружений, що свідчить про відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків. Кримінальні правопорушення вчинив маючи не зняту та непогашену судимість.Зазначені обставини свідчать про наявність ризику, а саме: можливість вчинення інших кримінальних правопорушень.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистою свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема правовим позиціям, викладеним в рішенні ЄСПЛ у справі «Харченко проти України».
На підставі викладеного запобіжний захід тримання під вартою відносно ОСОБА_7 підлягає продовженню строком на 60 днів, тобто до 15 січня 2018 року, так як більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та завдань кримінального провадження.
На підставі викладеного та керуючись ст. 177, 178, 331 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 днів до 15 січня 2018 рокуроку 12:15 год.

Копію ухвали направити до Державної установи «Кропивницька установа виконання покарань (№14)».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3