Справа № 562/1415/16-к
провадження №1-кс/562/272/18
У Х В А Л А
"26" квітня 2018 р.

Слідчий суддя Здолбунівського районного суду

Рівненської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,

скаржника ОСОБА_5 ,
її представника-адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду м. Здолбунів Рівненської області скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Здолбунівського ВП ГУНП в Рівненській області про закриття кримінального провадження №0000342, -

в с т а н о в и в:
20 квітня 2016 року до Здолбунівського ВП ГУНП в Рівненській області надійшло подання державного виконавця відділу ДВС Здолбунівського районного управління юстиції про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 за умисне невиконання рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 11 лютого 2016 року, яким зобов`язано його не чинити ОСОБА_5 перешкоди у користуванні льохом, розміщеним на належній їй земельній ділянці по АДРЕСА_1 , а також відновити зруйновану стіну льоха та демонтувати побудований ним паркан на земельній ділянці останньої.
Відповідні відомості про вчинення кримінального правопорушення 06 травня 2016 року були внесені Здолбунівським відділенням поліції до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000342 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.
15 квітня 2018 року старшим слідчим Здолбунівського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 повторно винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
Оскаржуючи вказану постанову слідчого ОСОБА_5 указує на її незаконність, оскільки розслідування по справі не проводилося, а діям ОСОБА_7 дана невірна оцінка, рішення суду надалі залишається невиконаним.
У судовому засіданні ОСОБА_5 та її представник заяву про скасування постанови слідчого про закриття провадження у справі підтримали та з аналогічних мотивів, вказуючи на те, що перешкод у відновленні зруйнованої стіни льоха ОСОБА_7 не чинила, побудований останнім паркан на належній їй земельній ділянці не демонтував.
Прокурор ОСОБА_3 та старший слідчий ОСОБА_4 вважають оскаржувану постанову законною та підстав для її скасування не вбачають, оскільки в ході розслідування справи було встановлено, що побудований ОСОБА_7 паркан знаходиться на його земельній ділянці, а не на земельній ділянці ОСОБА_5 , як зазначено у рішенні суду. ОСОБА_7 намагався вчиняти дії з відновлення стіни льоху, однак ОСОБА_5 чинить перешкоди, тому в йому діях відсутній умисел з невиконання рішення суду та відповідно склад кримінального правопорушення, передбачений ч.1 ст.382 КК України.
Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали кримінального провадження приходжу до висновку, що скарга підлягає задоволенню.
Установлено, що старшим слідчим Здолбунівського ВП Острозького ВПГУНП в Рівненській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 постановою від 15 квітня 2018 року кримінальне провадження №0000342, внесене 06 травня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
Оскаржувана постанова слідчого мотивована тим, що ОСОБА_7 намагався провести ремонтні роботи в стіні льоху та заклав її цеглою, однак продовжити відновлювальні роботи не зміг через чинення перешкод з боку ОСОБА_5 , а паркан не демонтовано, оскільки за висновком експерта стверджувати про те, що він побудований на земельній ділянці останньої, без додаткових матеріалів неможливо.
Закриваючи провадження слідчий керувався ст.ст.110, п.2 ч.1 ст.284 КПК України.
У відповідності до п.2 ч.1 ст.284 КПК України прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 11 лютого 2016 року, яке набрало законної сили 23 лютого 2017 року, зобов`язано ОСОБА_7 не чинити ОСОБА_5 перешкоди у користуванні льохом, розміщеним на належній їй земельній ділянці по АДРЕСА_1 , а також зобов`язано відновити зруйновану ним стіну льоха та демонтувати побудований ним паркан на земельній ділянці останньої.
Указане вище рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області суду від 11 лютого 2016 рокув апеляційному, касаційному чи за нововиявленими обставинами не переглядалось, за роз`ясненням сторони в суд не зверталися.

А відповідно до ст.ст.129, 129-1 Конституції України, ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Виконавчий лист Здолбунівського районного суду Рівненської області від 09 березня 2016 року, виданий ОСОБА_5 для примусового виконання рішення суду від 11 лютого 2016 року, судом у передбаченому законом порядку не визнавався таким, що не підлягає виконанню.

Тому доводи слідчого та прокурора про встановлені слідством інші фактичні обставини справи, ніж наведені у судовому рішенні, що ґрунтуються на припущеннях про допущені технічні помилки при виготовленні землевпорядної документації ОСОБА_5 фірмою розробником, а саме знаходження побудованого ОСОБА_7 паркану на його земельній ділянці, з огляду на вищевикладене є помилковими.

Наведені ОСОБА_7 під час допиту в липні 2017 року відомості про чинення йому перешкод з відновлення стіни льоху шляхом допиту ОСОБА_5 не перевірялися.
Проведена судовим експертом ОСОБА_8 будівельно- та земельно-технічна експертиза є неповною та відповіді на запитання щодо місця розташування побудованого ОСОБА_7 паркану та наявність відхилень між межами фактичного користування спірними земельними ділянками експертом не надано через відсутність додаткових матеріалів, необхідність яких слідчим у експерта не з`ясовано та не представлено.
Таким чином, органом досудового слідства при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження в повній мірі не виконані всі необхідні слідчі та процесуальні дії для всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, а тому висновок про відсутність в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.382 КПК України, є необґрунтованим та передчасним.
Під час проведення досудового розслідування необхідно слідчому винести постанову з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, з`ясувати та надати належну оцінку викладеним у заяві ОСОБА_5 обставинам умисного невиконання рішення суду, прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Згідно із ч.3 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Керуючись ст.ст.303, 305 КПК України, -
у х в а л и в:
Постанову старшого слідчого Здолбунівського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 15 квітня 2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000342 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, - скасувати.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: