Справа № 336/6756/17
Провадження № 1-в/336/227/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_4 за довіреністю ОСОБА_5 , про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_4 за довіреністю ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про скасування арешту з нерухомого майна з ? частини житлового будинку АДРЕСА_1 , мотивуючи тим, що вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03.11.2010 року у кримінальній справі № 1-912/10 було засуджено ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України за умисне вбивство ОСОБА_7 .

Під час розслідування вказаної кримінальної справи слідчим Слідчого відділу Запорізького міського управління Головного управління Міністерства Внутрішніх справ України в Запорізькій області ОСОБА_8 постановою від 15 вересня 2010 року, в рамках розслідування кримінальної справи № 8371004, було накладено арешт на ? частину будинку АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Однак, суд, постановляючи вирок, у відповідності до вимог п. 8 ч.1 ст. 324 КПК України 1960 року питання, щодо скасування зазначеного арешту не вирішив.

На теперішній час, за рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя № 336/6948/16-ц, пр. № 2/336/3336/2016 від 28.12.2016 року житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві власності, в порядку спадкування, ОСОБА_4 і ОСОБА_9 по ? частині кожній.

В судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення клопотання представника ОСОБА_4 та скасування арешту на належну ОСОБА_7 частку житлового будинку, який накладений постановою слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_8 від 15 вересня 2010 року з підстав, зазначених у клопотанні.

В судове засідання ОСОБА_4 , її представник за довіреністю та потерпіла не з`явилися. До суду надійшли заяви представника ОСОБА_4 і представника потерпілої ОСОБА_10 про розгляд клопотання без її участі, а тому судом відповідно до ч.2 ст. 411 КПК України 1960 року розгляд клопотання проведено у їх відсутності.

Заслухавши думку прокурора, вивчивши матеріали клопотання та кримінальної справи, суд вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню з наведених нижче підстав.

Так, як вбачається із п. 9 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України арешт майна, застосований під час досудового слідства до набрання чинності цим Кодексом, продовжує свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 126 КПК України 1960 року передбачено можливість скасування арешту майна у випадку, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Відповідно до вимог пункту восьмого частини першої статті 324 КПК України 1960 року постановляючи вирок, суд повинен вирішити питання, що зробити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливою конфіскацією майна.

Частиною першою статті 409 КПК України 1960 року передбачено, що питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, вирішуються судом, який постановив вирок.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 4 своєї Постанови «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» від 21.12.1990 року № 11 - у порядку, передбаченому ст.. 411 КПК України, суди вправі вирішувати такі питання, які виникають при виконанні вироків внаслідок їх недоліків, в тому числі і про скасування заходів по забезпеченню цивільного позову чи можливої конфіскації майна, якщо при винесенні виправдувального вироку чи відмови у позові або незастосуванні конфіскації вироком ці заходи не скасовані.

Судом встановлено, що вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 листопада 2010 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі. Під час розслідування вказаної кримінальної справи слідчим СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_8 15.09.2010 року винесена постанова про накладення арешту на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1 , яка належала на праві власності ОСОБА_7 , у відношенні якого було скоєно злочин (вбивство), а на теперішній час, належить, в тому числі, ОСОБА_4 на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя № 336/6948/16-ц, пр. № 2/336/3336/2016 від 28.12.2016 року.

З матеріалів кримінальної справи вбачається, що цивільний позов у кримінальній справі не пред`являвся, як і не застосовувалась судом конфіскація майна. Крім того, майно, на яке накладено арешт постановою слідчого від 15.09.2010 року, належить не засудженому ОСОБА_6 , а ОСОБА_7 , у відношенні якого було скоєно злочин.

А тому, у відповідності до вимог п.8 ч.1 ст. 324 КПК України 1960 року, який був чинним на день постановлення вироку, суд мав вирішити питання, що робити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна, а саме прийняти рішення про скасування арешту на належну ОСОБА_4 частку житлового будинку.

Проте, судом зазначене питання при постановлені вироку не було вирішено, а тому воно підлягає вирішенню в порядку, передбаченому ст.. 411 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись п. 9 Розділу ХІ КПК України, ст.ст. 409, 411 КПК України 1960 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника ОСОБА_4 за довіреністю ОСОБА_5 , про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який накладений постановою слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_8 15.09.2010 року.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1