Номер провадження: 11-сс/785/495/18
Номер справи місцевого суду: 496/864/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.03.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 10.03.2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000188, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

встановив:
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого СВ Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Першотравневе Комінтернівського району Одеської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого медичним братом в КУ "Одеський обласний центр психічного здоров`я", зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні №0000188, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 08.03.2018 року, приблизно о 01.20 годині, перебуваючи на перехресті вул. Космонавтів та вул. Лесі Українки в с. Усатове Біляївського району Одеської області, в ході раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_11 , умисно повалив останнього на землю та, сівши на нього зверху. наніс йому не менше десяти ударів кулаком правої руки в обличчя, чим спричинив йому тяжкі тілесні ушкодження, від яких потерпілий помер ІНФОРМАЦІЯ_2 о 20.00 годині в приміщенні КУ "Одеська обласна клінічна лікарня".
08.03.2018 року о 20.10 годині ОСОБА_8 був затриманий в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, та 09.03.2018 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121 КК України.
10.03.2018 року слідчий звернувся до Біляївського районного суду Одеської області з клопотанням, погодженим прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання слідчого мотивоване тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, у кримінальному провадженні наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме - можливість підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні або вчинити інші злочини, а запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу неможливо.
Ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 10.03.2018 року вказане клопотання було задоволено та до підозрюваного ОСОБА_8 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб з моменту затримання.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що під час розгляду клопотання знайшли своє підтвердження наявність обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні тяжкого злочину, та доведеність ризику можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу неможливе.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначає, що слідчий у клопотанні не обґрунтував та прокурор під час розгляду клопотання не довів наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 , зазначених у клопотанні ризиків та неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, а слідчий суддя вищевказані обставини не врахував та безпідставно застосував до підозрюваного найсуворіший запобіжний захід.

Заслухавши суддю-доповідача; виступ підозрюваного та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити; доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkeviciusv. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність на час розгляду клопотання в кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, а також наявність зазначених у клопотанні слідчого ризиків та неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Наявність на даній стадії досудового розслідування обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 08.03.2018 року, протоколом затримання ОСОБА_8 від 09.03.2018 року, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 09.03.2018 року, лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_11 №160 від 09.03.2018 року, протоколами допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 від 08.03.2018 року.

Апеляційний суд вважає, що наявність у підозрюваного ОСОБА_8 міцних соціальних зв`язків у місці проживання, а саме - його проживання разом з матір`ю та співмешканкою, наявність постійного місця роботи, з огляду на характер, ступінь тяжкості, наслідки інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також суворість покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, не може беззаперечно свідчити про відсутність заявленого слідчим ризику можливого переховування від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, перебуваючи на волі, ОСОБА_8 має реальну можливість незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів та інших учасників кримінального провадження з метою викривлення їх показань та уникнення кримінальної відповідальності, оскільки більшість свідків є його родичами та знайомими.

При застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя також врахував вагомість доказів вчинення підозрюваним інкримінованого йому злочину, тяжкість покарання від 7 до 10 років, що загрожує останньому в разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я.

Апеляційний суд вважає, що на підставі наданих документів слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що на даній стадії досудового розслідування підозра обґрунтована, а також наявні ризики, які унеможливлюють застосування до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, оскільки він не здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо необґрунтованості висунутої ОСОБА_8 підозри та неправильності кваліфікації його дій, а також наявності в його діях ознак іншого злочину - перевищення меж необхідної оборони, на думку апеляційного суду, на даній стадії досудового розслідування спростовуються характером інкримінованого ОСОБА_8 злочину, а саме - нанесення численних ударів потерпілому, які в подальшому потягли його смерть, поведінкою підозрюваного безпосередньо після вчинення інкримінованих йому дія, а саме - залишення місця вчинення кримінального правопорушення, неповідомлення про подію правоохоронним органам.

Крім того, прокурор в судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що органом досудового розслідування витребуваний відеозапис з камер спостереження, на якому зафіксовано інкриміноване ОСОБА_8 кримінальне правопорушення та який спростовує пояснення підозрюваного щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що оскільки викладені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження доказами, тому підстави для її задоволення відсутні.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним тяжкого кримінального правопорушення, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою.

Також слідчий суддя дійшов вірного висновку про необхідність не визначати підозрюваному розмір застави як альтернативного запобіжного заходу, оскільки йому інкримінується вчинення злочину із застосуванням насильства.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а інших доводів суду надано не було.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

постановив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 10.03.2018 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000188, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4