Справа № 396/1594/17
Провадження № 1-кс/396/259/17
УХВАЛА
Слідчий Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області 26.09.2017 року звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .
Із змісту клопотання вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом вчинене з проникненням у сховище, вчинене повторно в м. Новоукраїнка 11.09.2017 та 24.09.2017 року.
Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, оцінивши в сукупності всі обставини, заслухавши думку прокурора ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_4 , які не заперечували, щодо клопотання, слідчий суддя, вважає, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтоване та підлягає задоволенню, за наступних обставин.
Під час розгляду клопотань про застосування запобіжного заходу слідчий суддя встановлює, чи доводять надані стороною обвинувачення докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також, чи доводять надані стороною обвинувачення докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, чим порушив вимоги пунктів 2, 3 частини 1 статті 194 КПК України.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про обґрунтоване застосування саме такого виду запобіжного заходу.
Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 не просить застосувати інший захід ніж тримання під вартою, так як постійного місця проживання немає.
У поданому клопотанні слідчий вказує, що метою і підставами застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: - переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі 5 до 8 років; злочин, у якому він підозрюється є умисним, корисливим, що підвищує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння;
- незаконно впливати на потерпілих, свідків, з метою зміни їх показів;
- вчинити інше подібне кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний раніше судимий, за умисні корисливі злочини та на даний час обґрунтовано підозрюється у вчинені подібних кримінальних правопорушень;
- вчиняти інші дії з метою перешкоджання всебічному, повному і неупередженому встановленню істини по кримінальному провадженню.
Викладені обставини свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
При цьому, такий запобіжний захід, як особисте зобов`язання, не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочинів. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу. Застава також не може бути обрана, оскільки у підозрюваного відсутня сума грошових коштів, необхідних для внесення на спеціальний рахунок для забезпечення виконання ним покладених обов`язків. Крім того, обирати запобіжний захід відносно підозрюваного домашній арешт недоцільно, оскільки він не має постійного місця проживання та в цілому не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.
З врахуванням цих обставин та тяжкості покарання за злочин, у вчиненні якого обгрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , прокурор вважає, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, є недостатнім для запобігання вказаним ризикам та для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
На думку захисника підозрюваного- ОСОБА_4 , тримання під вартою не може виправдовуватися лише тяжкістю інкримінованого йому злочину без посилання на конкретні докази, але в особи немає постійного місця проживання.
Слідчий суддя, вважає, що прокурором доведено повністю ризики передбачені ст.177 КПК України та доведено, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, як особа яка раніше судима за скоєння тяжкого умисного злочину , немає постійного місця роботи та стійких соціальних зв`язків, без постійного місця проживання, зможе ухилитись від слідства та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обгрунтованість підозри ОСОБА_5 до вчинення даного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами огляду місця події від 11.09.2017 року, від 24.09.2017 року та від 25.09.2017 року, допитами потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , допитами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_14 , які попереджені про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384 КК України (а.с. 7-24).
Слідчий суддя вважає, що вказані ризики виправдовують тримання підозрюваного під вартою. Застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту із встановленням заборони підозрюваному залишати житло в нічний час доби, є недостатнім для запобігання цим ризикам та забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, так як особа немає постійного місця проживання.
Суд приймає до уваги, обставини кримінального провадження, особу підозрюваного, який має повних 42 роки від народження, має освіту 2 класи початкової школи, не одружений, немає на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку, не працює, отже немає міцних соціальних зв`язків, не має постійного місця проживання, протягом останніх трьох місяців проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 , раніше судимий, судимість в установленому порядку не знята та не погашена, підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, що може свідчити про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень та можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, що згідно ст.12 КК України віднесено до тяжких злочинів, а також наявність ризиків, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, оскільки обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого протягом вересня 2017 року 11 та 24 вересня.
Крім того може ухилитись від слідства та суду, так як постійного міся проживання не має, що підтверджено характеристикою, не має міцних соціальних зв`язків.
Слідчий суддя враховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини ( далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
При цьому, суд не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Слідчий суддя оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_5 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя та продовження злочинної діяльності у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, щодо особи, яка раніше судима.
У зв`язку з встановленими обставинами, враховуючи положення, передбачені ст.176-178 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та доцільність застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування, яке не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Будь яких інших доказів, які беззаперечно б давали можливість застосувати до ОСОБА_5 більш мякий запобіжний захід, ніж тримання під вартою, підозрюваним та захисником не подано суду.
При цьому суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Такі така позиція ЄСПЛ узгоджується з положеннями національного законодавства, зокрема ст.177, 183 КПК України.»
Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Згідно ч. 5 п.2 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тяжкість вчиненого, наявність майнової шкоди, матеріальне та сімейне становище підозрюваного, стан здоров`я, суд вважає за необхідне визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу у розмірі 40-ка розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 182, 183, 193-194, 196, 197, 202 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання слідчого Новоукраїнського ВП ГУ НП в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 - задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою в Кропивницькій установі виконання покарань (№ 14) ДПтС України в Кіровоградській області, який рахувати з 18.35 год. 26 вересня 2017 року.
Строк дії ухвали суду становить 60 (шістдесят) днів.
Ухвала суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 25 листопада 2017 року о 18.35 год.
Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, визначених КПК України.
Розмір застави для обвинуваченого ОСОБА_5 визначити у межах 40-ка розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 67 360 (шістдесят сім тисяч триста шістдесят) грн. 00 коп. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області
Підозрюваний ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
- прибувати за вимогою суду;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає та скоїв злочин а саме з Новоукраїнського району Кіровоградської області, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи роботи.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, вона зобов`язаа виконувати покладені на неї обов`язки, строк дії яких встановити протягом 60 днів з моменту внесення застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозоюваним ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.Ухвала підлягає негайному виконанню. Виконання ухвали покласти на Новоукраїнський ВП ГУ НП в Кіровоградській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області на протязі 5 днів з часу її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1