17.11.2017
Провадження №1-«кп»/522/711/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2017 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України,
питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого та питання щодо об`єднання кримінальних проваджень,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
25 вересня 2017 року, обвинуваченому ОСОБА_3 було продовжено строк дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Потерпілий ОСОБА_7 до судового засідання не з`явився, проте надав заяву, в якій просив розглядати обвинувальний акт без його участі.
На теперішній час судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , не було завершено, до спливу дії ухвали про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Судом на розгляд учасників судового провадження було поставлене питання щодо об`єднання вказаних кримінальних проваджень та питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки строк перебування його під вартою закінчується.
Прокурор у судовому засіданні просив продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_3 , під вартою на 60 днів, та вважав необхідним об`єднати кримінальні провадження.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник, заперечували проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, та просили змінити запобіжний захід на інший не пов`язаний з триманням під вартою та вважали необхідним об`єднати кримінальні провадження.
Вислухавши думку сторін кримінального провадження, додатково вивчивши в нарадчій кімнаті обвинувальні акти у кримінальних провадженнях та реєстри матеріалів досудового розслідування, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватись в одне провадження або виділятись в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого воно перебуває, згідно з правилами, передбаченими ст. 217 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 217 КПК України визначено, що у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).
За таких обставин, враховуючи, що вказані кримінальні провадження здійснюються відносно ОСОБА_3 , суд надходить до висновку про необхідність об`єднання кримінальних проваджень.
При вирішенні питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою суд враховує той факт, що ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, та відповідно до ст.12 КК України вказані злочини віднесені до категорії тяжких злочинів, стан його здоров`я не перешкоджає йому перебувати у місці попереднього ув`язнення, застосований запобіжний захід не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду. Крім того, ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, є реальними, вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, а альтернативні запобіжні заходи не забезпечать достатній рівень гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Метою продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому провадженні.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому суд також враховує положення ст. 9 Конституції України, та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», згідно яких тривале тримання під вартою обвинуваченого може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (рішення Європейського суду «W. v/ Switherlandjudgement» of 26 January 1993. SeriesAno.254-A, p.15, §30).
Враховуючи передбачені ст.177 КПК України вимоги процесуального законодавства, які визначають мету і підстави застосування запобіжних заходів, суд приходить до висновку про те, що строк дії обраного обвинуваченому під час досудового розслідування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає продовженню.
Керуючись ст. ст. 217, 334 КПК України, -
Продовжити строк дії обраного обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 15 січня 2018 року, включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя