Справа № 573/941/16-к
Номер провадження 1-в/573/62/17
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
03 жовтня 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

засудженого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля подання начальника Білопільського районного сектору з питань пробації в Сумській області ОСОБА_5 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Марчевичево, Ширяєвського району, Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , освіта професійно технічна, одруженого, не працюючого, засудженого вироком Білопільського районного суду Сумської області від 13 червня 2016 року за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ст. 75, п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України до 3 років обмеження волі з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, з покладенням обов`язків не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально виконавчої інспекції та повідомляти ці органи про зміну місця проживання,

про звільнення від покарання відповідно до Закону України «Про амністію у 2016 році»,
в с т а н о в и в :
29 вересня 2017 року до суду надійшло подання начальника Білопільського районного сектору з питань пробації в Сумській області ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Білопільського районного суду від 13 червня 2016 року, відповідно до Закону України «Про амністію у 2016 році».

Представник Білопільського районного сектору з питань пробації в Сумській області, будучи належним чином повідомленим про час, день та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин. Неприбуття останнього в судове засідання відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 539 КПК України не перешкоджає розгляду подання.

Засуджений ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 подання підтримали.

Заслухавши засудженого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_3 , повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акту про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Статтею 86 КК України передбачено, що амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністією є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07 вересня 2017 року, питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого, підсудного чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Застосування цього Закону здійснюється, зокрема, щодо осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, та осіб, яких засуджено до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, крім покарання у виді штрафу, - за поданням органу виконання покарань, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, або за клопотанням самої особи, її захисника чи законного представника.

Судом встановлено, що вироком Білопільського районного суду Сумської області від 13 червня 2016 року ОСОБА_4 засуджено по ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років обмеження волі. На підставі ст. 75, п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України засудженого звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, з покладенням обов`язків не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально виконавчої інспекції та повідомляти ці органи про зміну місця проживання.

Відповідно до вимог п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від відбування покарання підлягають особи, засуджені за умисні злочини, що не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

Санкцією частини другої статті 185 КК України передбачено покарання у вигляді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Таким чином, відповідно до положень ст. 12 КК України злочин, за вчинення якого засуджений ОСОБА_4 , передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, є злочином середньої тяжкості.

З матеріалів справи вбачається, що засуджений ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується задовільно, з моменту засудження до адміністративної відповідальності не притягувався, нового злочину не вчинив, покладені судом обов`язки не порушував. Останній є батьком двох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо яких не позбавлений батьківських прав (а. о. с. 56, 58-59, 61, 63 ).

Аналіз наведених вище норм чинного законодавства та встановлені судом фактичні обставини свідчать про те, що на засудженого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році». При цьому передбачені ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» обставини, які б виключали можливість застосування амністії до останнього судом не встановлені.

Статтею 15 Закону України «Про амністію у 2016 році» визначено, що особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що подання начальника Білопільського РС з питань пробації в Сумській області ОСОБА_5 щодо звільнення від покарання засудженого ОСОБА_4 відповідно до Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 85, 86 КК України, ст. ст. 539 КПК України, ст. ст. 1, 9, 10, 15 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, ст. 4 Закону України «Про застосування амністії», суд

п о с т а н о в и в :
Подання начальника Білопільського районного сектору з питань пробації в Сумській області ОСОБА_5 про звільнення від покарання ОСОБА_4 відповідно до Закону України «Про амністію у 2016 році» задовольнити.

На підставі пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Білопільського районного суду Сумської області від 13 червня 2016 року у виді 3 років обмеження волі за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя: