Справа № 135/52/18
Провадження № 1-кп/135/40/18
ВИРОК
іменем України

23.01.2018 року Ладижинський міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000332, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , зареєстрованого по АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, не має судимості,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
30.11.2017 року близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на другому поверсі приміщення комунального закладу «Ладижинське міське територіальне медичне об`єднання», що знаходиться по вул. Ентузіастів, 24 в м. Ладижин Вінницької області, побачив як біля кабінету №208 раніше невідома йому жінка ОСОБА_5 зняла свою куртку, поклала її на стілець біля кабінету та зайшла в кабінет до лікаря, залишивши куртку без нагляду. В той час ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю сторонніх осіб, підійшов до вищевказаного кабінету та в одній з кишень куртки, що належить ОСОБА_5 , виявив мобільний телефон білого кольору, після чого умисно, таємно, протиправно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, маючи на меті збагачення за рахунок чужого майна, здійснив крадіжку мобільного телефону марки «Samsung», моделі «GT-C3322», вартість якого згідно висновку експерта №7104-7105/17-21 від 18.12.2017 року становить 236 грн. 25 коп., зі вставленою в нього сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», який поклав до кишені своєї куртки та вийшов з приміщення лікарні. Після чого, в цей же день, у вечірній час доби ОСОБА_4 розпорядився викраденим мобільним телефоном на власний розсуд.
Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Судом встановлено, що 05.01.2018 року потерпіла ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_4 уклали угоду про примирення.

Згідно з даною угодою потерпіла ОСОБА_5 з однієї сторони та підозрюваний ОСОБА_4 з іншої сторони, дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України. Підозрюваний визнав свою винуватість у вчиненні злочину та щиро покаявся.

Потерпіла та обвинувачений передбачили в угоді, визначили узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.. Враховуючи, що він беззастережно визнав свою вину, наявність пом`якшуючої обставини, сторони угоди домовились про вказану міру покарання. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які відомі потерпілій, обвинуваченому.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з такого.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив угоду з потерпілою затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування погодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, оскільки заробляє кошти, отримує пенсію по інвалідності.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні, просила угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

В судовому засіданні суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 394, ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Потерпілий цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 394, п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Узгоджена в угоді міра покарання знаходиться у межах санкції ч.1 ст. 185 КК України.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 умови угоди про примирення, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, діям обвинуваченого надана правильна правова кваліфікація за ч. 1 ст. 185 КК України, підстав для відмови в затвердженні угоди немає. Суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами угоди покарання у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн..

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню судові витрати в сумі 198 грн. за проведення судово-товарознавчої експертизи.

Керуючись ст. ст. 314, 368-371, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 05.01.2018 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 05.01.2018 року покарання у виді 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн..

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 198 грн..

Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung», моделі «GT-C3322» та сім-картку оператора «Київстар» повернути потерпілій ОСОБА_5 .
Вирок на підставі угоди може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області через Ладижинський міський суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя: