14.09.2017 Справа № 756/3917/17
Унікальний № 756/3917/17
Порядковий № 1-кп/756/496/17
В И Р О К
Іменем України
14 вересня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001733 від 22.02.2017 року за обвинувальним актом щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не працюючого, не одруженого, не маючого утриманців, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-27.03.2003 року Оболонським районним судом м. Києва за ч.1 ст.186 КК України до 1 року позбавлення волі;

-27.10.2005 року Оболонським районним судом м. Києва за ч.1 ст.121 КК України до 3 років позбавлення волі та згідно постанови Білоцерківського районного суду Київської області від 06.05.2008 року звільненого умовно- достроково на 3 місяці 6 днів;

-17.12.2010 року Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст.187, ч.2 ст.186, 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі постанови Ірпінського міськрайонного суду Київської області від 04.02.2014 року не відбутий строк покарання замінено на обмеження волі;

-17.02.2017 року Печерським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України, до позбавлення волі строком на 1 рік.

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :
22.02.2017 року приблизно о17:00 годині ОСОБА_3 перебував неподалік від ТРЦ «Дрім Таун», що розташований за адресою: м. Київ, проспект Оболонський, 1-Б, та жилого будинку № 15 по проспекту Оболонському, що у м. Києві, де на дорозі побачив припаркований автомобіль марки «Мітсубісі Галанд», д.н.з. НОМЕР_1 , в салоні якого знаходився мобільний телефон марки «Samsung», що належав на праві власності ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, ОСОБА_3 в той же день приблизно о 17 годині 10 хвилин, підійшов до «Мітсубісі Галанд», д.н.з. НОМЕР_1 , та переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, правою рукою підняв із землі камінь, яким в подальшому розбив скло передніх пасажирських дверцятах та викрав із салону даного автомобіля мобільний телефон марки «Samsung», IMEI 1 НОМЕР_2 , IMEI 2 НОМЕР_3 , у корпусі білого кольору, у чорному чохлі, вартістю 3561 гривню 01 копійку.

Після цього ОСОБА_3 з місця вчинення злочину із викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 3561 гривню 01 копійку.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та повністю підтвердив обставини вказані вище. Він показав, що дійсно 22.02.2017 року близько 17 години він неподалік від ТРЦ «Дрім Таун», що розташований за адресою: м. Київ, проспект Оболонський, 1-Б, побачив припаркований автомобіль, в салоні якого знаходився мобільний телефон марки «Samsung», який йому сподобався і він захотів його вкрасти для себе, тому підняв з землі камінь розбив ним скло передніх пасажирських дверцятах та викрав із салону даного автомобіля мобільний телефон марки «Samsung» і пішов далі від місця події. Незабаром він був затриманий працівниками поліції та в нього було виявлено і вилучено вкрадений мобільний телефон. Зазначену в обвинувальному акті вартість вкраденого телефону обвинувачений не оспорює, про вчинене шкодує.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів у справі щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає; останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За викладених вище обставин суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому за вчинене кримінальне правопорушення, у відповідності зі ст.ст. 65-67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185КК України, відноситься до злочину середньої тяжкості.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

Крім цього, при призначенні обвинуваченому виду та розміру покарання, судом ураховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують.

За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_3 характеризується формально позитивно, відповідно до медичних довідок він не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, офіційно не працевлаштований, не одружений, не має дітей, раніше був неодноразово судимим за умисні злочини, востаннє - 17.02.2017 року Печерським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду та розміру покарання суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі оскільки його перевиховання та виправлення наразі не можливі без ізоляції від суспільства. Суд не знаходить підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 71 КК України суд визначає остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком Печерського районного суду м. Києва від 17.02.2017 року за ч.2 ст. 185 КК України, оскільки ОСОБА_3 після постановлення вказаного вироку, і навіть ще до набрання ним законної сили вчинив новий злочин.

Цивільний позов не заявлявся. Судові витрати відсутні.

Питання про долю речових доказів судом не вирішується відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, оскільки вони суду не надавалися та судом не досліджувалися.

Обвинувачений ОСОБА_3 тримається під вартою та рахується за Шевченківським районним судом м. Києва у зв`язку з розглядом там іншого кримінального провадження. У межах даного кримінального провадження та в межах кримінального провадження, у якому було ухвалено вирок Печерським районним судом м. Києва 17.02.2017 року, ОСОБА_3 попередньо ув`язненим не був, відтак, підстав для застосування правил ч.5 ст. 72 КПК України при ухваленні вироку у даному кримінальному провадженні немає.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.

На підставі ч.ч. 1, 4 ст. 71 КК України визначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 3(трьох) років позбавлення волі - шляхом часткового приєднання до призначеного за цим вироком покарання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Печерського районного суду м. Києва від 17.02.2017 року за ч. 2 ст. 185 КК України,

Строк покарання ОСОБА_3 відраховувати з 14 вересня 2017 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою - з дня вручення йому копії вироку у той же строк.

Суддя ОСОБА_1