Справа № 152/1886/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2017 року м. Шаргород
Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого - ОСОБА_1 ,
за участі:

секретаря

судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілих: ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
законного

представника

потерпілого

ОСОБА_5 ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000351 від 25 вересня 2016 року,
за обвинуваченням: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мурафа Шаргородського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, українця, громадянина України, не одруженого, з професійно-технічною освітою, раніше не судимого,
- у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України (далі - КК України),
у с т а н о в и в:
ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що він, 25 вересня 2016 року близько 2 години 00 хвилин, перебуваючи у АДРЕСА_2 , на подвір`ї, території кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з хуліганських спонукань, порушуючи нормальні умови відпочинку та праці, бажаючи самоутвердитись перед отoчуючими, проявляючи зверхність та неповагу до відпочиваючих на дискотеці відвідувачів, які вийшли на двір, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, використовуючи малозначний привід, порушуючи норми поведінки моральності та доброзичливості, умисно, безпричинно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, заздалегідь діставши з кишені штанів ніж, усвідомлюючи можливість заподіяння оточуючим тілесних ушкоджень за допомогою ножа, під час бійки, яка раптово виникла між його братом ОСОБА_10 та відвідувачем кафе ОСОБА_11 , перебуваючи від місця бійки на відстані біля 7 метрів, усвідомлюючи свої дії, тримаючи ножа у правій руці, демонструючи його, в усній формі почав погрожувати фізичною розправою очевидцям бійки, та розпочав рух у напряму місця бійки.

В цей час його погрози почув ОСОБА_12 , який з метою недопущення кровопролиття, вирішив зупинити ОСОБА_9 , та шляхом падіння останньому під ноги, кинув ОСОБА_9 на землю, на що ОСОБА_9 умисно розпочав хуліганські дії, із застосуванням насильства, під час якого, з метою нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 , спричинив останньому три удари ножем в область спини та шиї потерпілого, який ОСОБА_9 утримував у свої правій руці, внаслідок чого ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження.

В цей час інший очевидець бійки ОСОБА_5 помітив факт побиття ОСОБА_12 та з метою захисту останнього підбіг до нього та ОСОБА_9 , і схопивши останнього за руку, почав відводити в сторону, роблячи при цьому усне зауваження, щодо припинення протиправної поведінки. Однак, ОСОБА_9 на зауваження не відреагував, а продовжуючи свою злочинну діяльність, не зупинився, а продовжив грубо порушувати громадський порядок, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка проявилась в умисному спричиненні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , шляхом нанесення останньому п`яти ударів ножем в область лівої половини грудної клітки, лівої половини шиї, живота зліва, який ОСОБА_9 так і не випускав з правої руки, внаслідок чого ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження.

Після цього ОСОБА_9 , 25 вересня 2016 року біля 02 години 05 хвилин, діючи з єдиним продовжуваним умислом, нерозривним у часі, направленим на грубе порушення громадського порядку, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка проявилась в тому, що він підбіг до місця бійки ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , де перебував ОСОБА_6 , який намагався розборонити учасників бійки, без жодної на те причини, продовжуючи злочинну діяльність, умисно, з метою продемонструвати свою зверхність, підійшов до ОСОБА_6 , і тримаючи у правій руці ніж, наніс потерпілому ОСОБА_6 один удар ножем в область обличчя та носа, внаслідок чого ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження. Однак, з метою припинення протиправних дій ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , відвівши ОСОБА_9 в сторону, утримуючи його руками, намагався забрати з рук ОСОБА_9 ніж, на що ОСОБА_9 спричинив ОСОБА_6 один удар ножем в область лівої половини грудної клітки біля живота, внаслідок чого ОСОБА_6 знову отримав нові тілесні ушкодження, але ще міг рухатись та перебував у свідомості. В подальшому користуючись тим, що ОСОБА_9 відійшов від ОСОБА_6 , останній з метою припинення бійки між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , які так і продовжували битись, підійшов до них та помітивши, що ОСОБА_4 сидить зверху на тілі ОСОБА_10 і намагається вдарити останнього, схопив ОСОБА_4 руками під руки, та почав відтягувати його в сторону на декілька метрів, перебуваючи у напівзігнутому стані, відчув один удар в область поясничної ділянки, який йому умисно спричинив ОСОБА_9 , непомітно підійшовши до потерпілого ззаду, внаслідок чого ОСОБА_6 знову отримав тілесні ушкодження.

В цей же час ОСОБА_9 біля 02 години 10 хвилин, діючи з єдиним продовжуваним умислом, не розривним у часі, направленим на грубе порушення громадського порядку, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка проявилась в тому, що використовуючи малозначний привід, а саме, помсту за побиття його брата ОСОБА_10 , з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , користуючись тим, що потерпілий його не бачить, нанісши удар в спину ОСОБА_6 , ОСОБА_9 відразу ж наніс ще один удар в область правої частини живота потерпілого ОСОБА_4 , внаслідок якого ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження.

Внаслідок хуліганських дій ОСОБА_9 , які він уперто не припиняв на протязі тривалого часу, більше 10 хвилин, було тимчасово припинено нормальну діяльність закладу кафе бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та допущено зрив масового заходу дискотеки, а також чотирьом потерпілим були спричинені тілесні ушкодження.

Потерпілому ОСОБА_12 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаних ран шиї зліва, підмишечної ділянки зліва та грудної клітки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричиняють за собою короткочасний розлад здоров`я, та виникли внаслідок трьох дій гострим колюче-ріжучим предметом ножем, спричинених 25 вересня 2016 року.

Потерпілому ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення лівої половини грудної клітки з ушкодженням нижньої частки лівої легені, яке ускладнилося напруженим лівобічним пневмогемотораксом; непроникаючі колото-різані поранення лівої половини шиї, на животі зліва (2); лівій половині грудної клітки, які відносяться: непроникаючі колото-різані поранення лівої половини шиї, на животі зліва (2); лівій половині грудної клітки до легких тілесних ушкоджень, а тілесне ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення лівої половини грудної клітки з ушкодженням нижньої частки лівої легені, яке ускладнилося напруженим лівобічним пневмогемотораксом відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя під час заподіяння. Вказані тілесні ушкодження виникли внаслідок, не менше п`яти дій гострим колюче-ріжучим предметом ножем, спричинених 25 вересня 2016 року.

Потерпілому ОСОБА_6 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаного поранення лівої половини грудної клітки, проникаюче в черевну порожнину з ушкодженням передньої стінки шлунку, яке ускладнилось шлунковою кровотечею; непроникаюче колото-різане поранення лівої поясничної ділянки; різана рана обличчя та носа, які відносяться: непроникаюче колото-різане поранення лівої поясничної ділянки; різана рана обличчя та носа до легких тілесних ушкоджень, тілесне ушкодження у вигляді: колото-різаного поранення лівої половини грудної клітки, проникаюче в черевну порожнину з ушкодженням передньої стінки шлунку, яке ускладнилось шлунковою кровотечею до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя під час заподіяння. Вказані тілесні ушкодження утворились внаслідок, не менше трьох дій гострим колюче-ріжучим предметом ножем, спричинених 25 вересня 2016 року.

Потерпілому ОСОБА_4 заподіяно тілесне ушкодження у вигляді: непроникаючого колото-різаного поранення грудної клітки справа в 8-9 міжребір`ях, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричиняють за собою короткочасний розлад здоров`я та виникли внаслідок дії гострим колюче-ріжучим предметом ножем, спричинених 25 вересня 2016 року.

Указані дії ОСОБА_9 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 4 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, пов`язане з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії, а також вчинене із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Визначаючись щодо доведеності винуватості ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, суд виходить із такого.

Статтею 2 Кримінально процесуального кодексу України (далі - КПК України) встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Частинами 1, 2 та 6 ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно зі ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 91 КПК України встановлено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Частиною 2 ст. 8 та частиною 5 ст. 9 КПК України встановлено, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Зміст поняття доведеності винуватості особи у вчиненні злочину «поза розумним сумнівом» розкрито у пункті 54 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рудяк проти України» (заява № 40514/06), згідно з яким Суд знову посилається на свою практику, підтверджуючи, що критерієм, який застосовується при оцінюванні доказів, є доведення « поза розумним сумнівом» (див. рішення у справі «Авшар проти Туреччини», п. 282). Така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Отже, зважаючи на викладене вище, можна стверджувати, що саме прокурор, будучи стороною обвинувачення, зобов`язаний довести винуватість особи у вчиненні злочину поза розумним сумнівом.

Оцінюючи докази, надані прокурором для доведення поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, суд зазначає наступне.

Під час розгляду кримінального провадження допитано обвинуваченого ОСОБА_9 , який повністю визнав свою причетність до указаного вище злочину, пояснивши, що 24 вересня 2016 року у вечірній час, разом зі своїми братами ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_10 , на автомобілі ОСОБА_15 , який був за кермом, поїхали в село Джурин Шаргородського району Вінницької області на дискотеку, що відбувалась в кафе «Диканька». Зазначив, що перед поїздкою вони вживали горілку на території школи с. Соснівка, але обвинувачений випив лише 25-50 г, оскільки в нього болів живіт, крім того обвинувачений нарізав продукти харчування розкладним ножем, який заздалегідь для цього взяв вдома. Перебуваючи на дискотеці, 25 вересня 2016 року, біля 02 години 00 хвилин, ОСОБА_9 , разом з братом ОСОБА_10 вийшли на вулицю з приміщення дискотеки. В час, коли вони перебували на вулиці, позаду них стояла компанія відпочиваючих, приблизно в кількості шести-восьми чоловік. ОСОБА_9 відчув, що його хтось зачепив ззаду за голову, а саме, зробив йому «щигля». Він та його брат розвернулись до вказаної компанії, запитавши причину такої поведінки, однак розмова переросла в бійку, яка розпочалась з штовхання між його братом - ОСОБА_10 та хлопцем з вказаної компанії, як було встановлено в ході судового розгляду потерпілим - ОСОБА_4 . ОСОБА_9 вказав, що брата обступили хлопці з вказаної компанії, а його відштовхнув потерпілий ОСОБА_6 , від чого обвинувачений впав. Підвівшись, ОСОБА_9 намагався ближче підійти до бійки, в якій приймав участь ОСОБА_10 , щоб допомогти йому, однак отримав удар в ніс з лівої сторони, від якого знову впав на землю. Будучи на землі, відчув удари в спину, а також шарпання за одяг. Піднімаючись на ноги, обвинувачений ОСОБА_9 дістав з кишені штанів ніж та розклавши його, крикнув учасникам бійки про його застосування. Після цього обвинувачений почав наносити ножем хаотичні удари, кількість яких не пам`ятає, можливо до десяти. Вказав, що відчував, як наносить удари іншим учасникам бійки. Також зазначив, що використав ніж в зв`язку з тим, що йому наносили удари багато учасників бійки, а тому боявся за своє життя та здоров`я. Шкодує про вчинене, просив пробачення в потерпілих, вказав, що не планував наносити тілесні ушкодження з хуліганських мотивів.

Потерпілий ОСОБА_4 , будучи допитаним в судовому засіданні повідомив, що 25 вересня 2016 року, близько 02 години він, перебуваючи біля приміщення дискотеки в с. Джурин Шаргородського району Вінницької області очікував таксі, стоячи в компанії з ОСОБА_16 та своєю дружиною. Неподалік від них стояли і інші потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 . В цей час до ОСОБА_17 підійшли двоє хлопців, як було встановлено в ході судового розгляду, брат обвинуваченого - ОСОБА_10 та ще один хлопець, особу якого встановити не вдалось. Один з хлопців запитав в ОСОБА_17 , чи це він зробив йому «щолбана», на що потерпілий ОСОБА_18 , повернувшись до вищевказаних хлопців, в грубій формі запитав їх, що вони хотіли та повідомив, що вони їх не зачіпали. Після цього, обмінявшись нецензурними словами, між ОСОБА_10 та ОСОБА_4 почалась бійка. Зі слів потерпілого ОСОБА_4 , він з ОСОБА_10 схопивши один одного, впали на землю, де лежачи обмінювались ударами. Коли ОСОБА_4 піднявся із землі, після закінчення бійки з ОСОБА_10 , побачив на собі та потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження та кров. Вказав, що з обвинуваченим під час бійки не стикався, але коли знаходився на землі з ОСОБА_10 , дивлячись в бік, побачив обвинуваченого з ножем, яким останній махав в сторону трьох чи чотирьох чоловік, як він зрозумів, учасників бійки.

Потерпілий ОСОБА_6 , допитаний в ході судового розгляду пояснив, що 25 вересня 2016 року в нічний час, перебував біля кафе «Диканька» в с. Джурин Шаргородського району Вінницької області. Побачив в бійці свого знайомого ОСОБА_4 , який бився з невідомим йому чоловіком, як було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_10 . Далі, ОСОБА_6 підбіг щоб розборонити бійку. В цей час він почув від ОСОБА_9 слова в нецензурній формі про застосування ножа. Не звернувши на це увагу ОСОБА_6 продовжував розбороняти бійку, і, в цей час, повернувшись побачив, як ніж йому пройшов по обличчю, після чого кров почала текти по обличчю та затікати в очі. Через короткий проміжок часу потерпілий ОСОБА_6 побачив як обвинувачений ОСОБА_9 з ножем біжить за потерпілим ОСОБА_12 . З метою перешкодити обвинуваченому та забрати ніж, ОСОБА_6 вибіг на зустріч останньому та відштовхнув його, однак, отримав при цьому удар ножем в ліву частину грудей, після якого йому стало погано. Далі, побачив ОСОБА_4 , він сидів на ОСОБА_10 та тримався за голову руками. ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_4 і почав відтягувати його. В цей час ОСОБА_6 відчув різкий біль в спині, побачив руку і ніж, який потрапив також ОСОБА_4 в бік, після чого в останнього виступила кров. Більше нічого з даного приводу повідомити не зміг, оскільки йому стало зле та він нічого не пам`ятає.

Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що біля 02 години 00 хвилин 25 вересня 2016 року перебував біля дискотеки в с. Джурин Шаргородського району Вінницької області разом зі своєю дівчиною ОСОБА_19 . В цей час почув та побачив, що відбувається бійка. Крім цього, побачив як обвинувачений ОСОБА_9 напав на потерпілого ОСОБА_12 та між ними відбувалась бійка. Підбігши до вищезазначених осіб, ОСОБА_5 хотів їх розборонити, а тому став між ними, відштовхнувши ОСОБА_12 . В цей час відчув удари по спині та різкий біль. Відштовхнувши ОСОБА_9 останній вийшов на світло і в руках обвинуваченого потерпілий ОСОБА_5 побачив ніж. Після чого йому стало погано та він відійшов з місця події.

Потерпілий ОСОБА_12 повідомив, що 25 вересня 2016 року зустрівся на дискотеці в с. Джурин Шаргородського району Вінницької області з іншими потерпілими у зазначеній справі. Коли вийшов з приміщення дискотеки, перебуваючи на вулиці, побачив, що відбувається конфлікт в якому приймає участь ОСОБА_4 . Наближаючись до бійки, яка вже розпочалась на той час, та намагаючись розборонити учасників, ОСОБА_12 вийшов на зустріч ОСОБА_9 . Про те як отримав тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран не пам`ятає. Також вказав, що пам`ятає як обвинувачений стояв під ліхтарем освітлення та кричав погрожуючи ножем оточуючим.

Допитана як свідок ОСОБА_20 повідомила, що в ніч з 24 на 25 вересня 2016 року, вона зі своїм чоловіком - ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_21 стояли біля приміщення дискотеки кафе «Диканька». Неподалік від них стояв ОСОБА_5 зі своєю дівчиною. В цей час до них підійшли троє хлопців, в тому числі обвинувачений ОСОБА_9 . Між одним із хлопців та її чоловіком виник словесний конфлікт. Після цього розпочалась бійка між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 . Вони впали на землю та наносили один одному удари. Зазначила, що вона під час бійки намагалась відтягнути від свого чоловіка ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_9 , а саме потягла його за капюшон куртки, на що останній повертаючись в її сторону махнув ножем, однак тілесних ушкоджень їй не завдав. Крім цього, зазначила що в бійці приймали участь як хлопці з компанії в якій була вона, так і компанії обвинуваченого ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_10 повідомив, що 24 вересня 2016 року він, спільно з братами ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 в с. Соснівка на території школи вживали спиртні напої. В подальшому, разом з ОСОБА_15 на його автомобілі поїхали на дискотеку в с. Джурин Шаргородського району Вінницької області. Перебуваючи на дискотеці, біля 02 години 25 вересня 2016 року він, разом з ОСОБА_9 вийшли на вулицю з приміщення дискотеки, де його брата хтось зачепив ззаду за голову. В зв`язку з цим ОСОБА_10 запитав у хлопців, які стояли позаду причину такої поведінки. В результаті розмови, яка відбулась зав`язалась бійка. Зазначив, що він з одним із хлопців, як встановлено, потерпілим ОСОБА_4 , впали на землю де обмінювались ударами. Відчував, що йому також наносили і інші учасники події удари. Як закінчилась бійка не пам`ятає, однак згадав, як побачив свого брата ОСОБА_9 , який сидів під деревом з тілесними ушкодженнями, а саме, зламаним носом. В подальшому він з ОСОБА_9 та ОСОБА_14 поїхали в лікарню м. Шаргород. По дорозі в лікарню ОСОБА_9 свої речі викинув в сміттєвий бак неподалік лікарні, а ніж позаду лікарні біля її огорожі. Крім цього вказав, що ОСОБА_9 перед тим як дістати ніж попередив про це учасників бійки, однак вони на це не відреагували та пішли на нього в кількості близько чотирьох чоловік. Також повідомив, що ніж, який був в ОСОБА_9 , останній взяв з собою нарізати продукти харчування.

Свідок ОСОБА_14 повідомив, що він разом зі своїми братами ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 24 вересня 2016 року на території школи в с. Соснівка Шаргородського району Вінницької області вживали спиртні напої. В подальшому на автомобілі ОСОБА_15 поїхали на дискотеку в с. Джурин Шаргородського району Вінницької області. Зазначив, що бійку він не бачив, оскільки саме в цей час відійшов від дискотеки. Повідомив, що через певний час до нього підійшли його брати та вони спільно поїхали в м. Шаргород. Більше нічого з даного приводу не повідомив.

Свідок ОСОБА_19 показала, що 25 вересня 2016 року біля 02 години 00 хвилин перебувала поруч з входом до дискотеки в с. Джурин Шаргородського району Вінницької області разом зі своїм хлопцем ОСОБА_5 . Зазначила, що з ними в компанії стояли потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , а також свідок ОСОБА_20 . Зазначила, що побачила як хтось штовхнув ОСОБА_4 від чого останній з особою, яка його штовхнула, як було встановлено з ОСОБА_10 , впали на землю та почали битись, лежачи на землі. Коли потерпілі пішли розбороняти зазначених учасників бійки, хлопці з компанії ОСОБА_9 , яких було четверо, накинулись на них. На той час закінчувалась дискотека, тому багато хто з відвідувачів вийшли з приміщення дискотеки та були на місці події. ОСОБА_5 розбороняв учасників бійки. Бачила, як ОСОБА_9 наніс удари ОСОБА_5 , однак ножа в нього не бачила.

Свідок ОСОБА_21 показала, що перебувала в с. Джурин Шаргородського району Вінницької області на дискотеці в ніч з 24 на 25 вересня 2016 року. Бійку не бачила, однак викликала швидку допомогу, оскільки побачила потерпілих з тілесними ушкодженнями.

Показання цих осіб, як і судове провадження в цілому, відповідно до ст. 106 КПК України зафіксовано за допомогою технічних засобів, а оригінальний примірник технічного носія інформації зберігається в матеріалах цього кримінального провадження.

У постанові від 4 жовтня 2012 року № 5-17кс12 Верховний Суд України висловив правову позицію, згідно з якою, об`єктом захисту ст. 296 КК України є громадський порядок, який слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного, у нормальному функціонуванні органів державної влади, місцевого самоврядування, різних установ, організацій, громадських об`єднань, інших інституцій, які займаються корисною суспільною діяльністю.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою та/або фізичним насильством, зокрема із використанням травмуючих властивостей таких предметів, як вогнепальна зброя, і призводять до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок та інші зазначені вище об`єкти захисту. Зміст та спрямованість цього діяння висновуються із характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між такою особою та потерпілим.

Особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Спонуки вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство» надано роз`яснення, згідно з яким хуліганство - це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій. Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними

стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з

очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Спеціально пристосованими для нанесення тілесних ушкоджень слід визнавати предмети, які пристосовані винною особою для цієї мети наперед або під час учинення хуліганських дій, а заздалегідь заготовленими - предмети, які хоч і не зазнали якоїсь попередньої обробки, але ще до початку хуліганства були приготовлені винним для зазначеної мети.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст. 85 КПК України).

Згідно зі ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частинами 1, 3 та 4 ст. 17 КПК України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Пункт 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень суди відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Барбера, Мессегуе і Джабардо проти Іспанії»).

Згідно із ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Водночас пунктом 3 ч. 1 цієї ж статті встановлено, що виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правпорушення.

В сукупності із показів обвинуваченого, потерпілих та свідків вбачається, що обвинувачений ОСОБА_9 не посягав на громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, в його діях суд не вбачає особливої зухвалості чи виняткового цинізму, мотивом ОСОБА_9 не було бажання показати свою вищість, винятковість, мотив не пов`язаний з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки, оскільки ніж ним застосовано під час масової бійки, яка виникла раптово та учасником якої він став.

Крім того, стороною обвинувачення не надано жодного належного та допустимого доказу того, що в зв`язку з діями обвинуваченого ОСОБА_9 тимчасово припинено нормальну діяльність кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та зірвано масовий захід дискотеку. Одночасно, не надано й доказів того, що обвинувачений ОСОБА_9 заздалегідь заготовив ніж для нанесення тілесних ушкоджень.

Отже, суд, дотримуючись загальних засад кримінального судочинства, а саме: верховенства права, законності, рівності перед законом і судом, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, оцінивши кожний із доказів, наданих стороною обвинувачення з точки зору належності, допустимості, достовірності, та їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку в частині висунутого ОСОБА_9 обвинувачення за ч. 4 ст. 296 КК України, доходить висновку про те, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме того, що він 25 вересня 2016 року в с. Джурин Шаргородського району Вінницької області вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, пов`язане з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії, а також вчинене із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Зважаючи на усе вище викладене, суд вважає, що обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, ґрунтується виключно на припущеннях, а тому за цим епізодом ОСОБА_9 на підставі пункту 3 ч. 1 ст. 373 КПК України слід визнати не винуватим та виправдати у зв`язку з не доведеністю, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Разом із тим, судом установлено, що ОСОБА_9 25 вересня 2016 року близько 2 години 00 хвилин, перебуваючи у АДРЕСА_2 , на подвір`ї території кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », діючи умисно під час масової бійки, яка виникла з конфліку між його братом ОСОБА_10 та потерпілим ОСОБА_18 , діючи умисно, наніс удари складним туристичним ножем в різні частини тіла громадянам ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , заподіявши їм тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння та ОСОБА_4 і ОСОБА_12 легкі тілесні ушкодження. Так, потерпілому ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення лівої половини грудної клітки з ушкодженням нижньої частки лівої легені, яке ускладнилося напруженим лівобічним пневмогемотораксом; непроникаючі колото-різані поранення лівої половини шиї, на животі зліва (2); лівій половині грудної клітки, які згідно висновку експерта № 68 від 01 грудня 2016 року відносяться: непроникаючі колото-різані поранення лівої половини шиї, на животі зліва (2); лівій половині грудної клітки до легких тілесних ушкоджень, а тілесне ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення лівої половини грудної клітки з ушкодженням нижньої частки лівої легені, яке ускладнилося напруженим лівобічним пневмогемотораксом відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя під час заподіяння. Вказані тілесні ушкодження виникли внаслідок, не менше п`яти дій гострим колюче-ріжучим предметом ножем, спричинених 25 вересня 2016 року.

Потерпілому ОСОБА_6 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаного поранення лівої половини грудної клітки, проникаюче в черевну порожнину з ушкодженням передньої стінки шлунку, яке ускладнилось шлунковою кровотечею; непроникаюче колото-різане поранення лівої поясничної ділянки; різана рана обличчя та носа, які згідно висновку експерта № 67 від 30 листопада 2016 року відносяться: непроникаюче колото-різане поранення лівої поясничної ділянки; різана рана обличчя та носа до легких тілесних ушкоджень, тілесне ушкодження у вигляді: колото-різаного поранення лівої половини грудної клітки, проникаюче в черевну порожнину з ушкодженням передньої стінки шлунку, яке ускладнилось шлунковою кровотечею до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя під час заподіяння. Вказані тілесні ушкодження утворились внаслідок, не менше трьох дій гострим колюче-ріжучим предметом ножем, спричинених 25 вересня 2016 року.

Потерпілому ОСОБА_4 заподіяно телісні ушкодженя - непроникаюче колото-різане поранення грудної клітки справа в 8-9 міжребір`ях; гематома верхньої повіки лівого ока. Непроникаюче колото-різане поранення грудної клітки справа в 8-9 міжребір`ях, які згідно висновку експерта № 66 від 23 листопада 2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Потерпілому ОСОБА_12 заподіяно тілесні ушкодження - колото-різані рани шиї зліва, підмишечної ділянки зліва та грудної клітки зліва, які згідно висновку експерта № 65 від 23 листопада 2016 року відносятся до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні з приводу вищезазначених обставин вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, ОСОБА_9 винуватим себе визнав повністю. З показів обвинуваченого ОСОБА_9 , які судом викладено вище за текстом даного вироку, вбачається що останній наносив удари ножем 25 вересня 2016 року близько 02 години 00 хвилин в с. Джурин Шаргородського району Вінницької області біля кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », завдаючи тілесних ушкоджень різного ступнею тяжкості учасникам масової бійки, про що сам ОСОБА_9 вказав.

Винуватість ОСОБА_9 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України за наведених вище і встановлених судом обставин підтверджується усією сукупністю досліджених під час судового розгляду доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй допустимості та достовірності, зокрема, показами потерпілих: ОСОБА_12 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які викладені вище у тексті вироку. В сукупності, потерпілі підтвердили факт нанесення їм тілесних ушкоджень ОСОБА_9 із застосуванням ножа.

Також вина ОСОБА_9 підтверджується показами свідків: ОСОБА_19 , ОСОБА_10 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , зміст яких викладено вище за текстом вироку та які в своїй сукупності підтверджують обставини вчинення ОСОБА_9 вказаного вище злочину.

Окрім показань обвинуваченого, потерпілих та свідків, винуватість ОСОБА_9 підтверджується наступними доказами:

- витягом з ЄРДР від 25 вересня 2016 року (Т. І. а.п. 225);

- рапортами чергового Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області від 25 вересня 2016 року з яких вбачається що в с. Джурин Шаргородського району Вінницької області невідома особа нанесла тілесні ушкодження, а також про звернення осіб до Шаргородської ЦРЛ з тілесними ушкодженнями різного ступеню тяжкості (Т. І. а.п. 230-234);

- протоколом огляду місця події від 25 вересня 2016 року з фото таблицями до нього, з якого вбачається, що в м. Шаргород проведено огляд сміттєвих баків по вул. Маліванчука з яких вилучено светр ОСОБА_9 зі слідами речовини бурого кольору (Т. ІІ. а.п. 1-4);

- заявою ОСОБА_13 про добровільну видачу ножа, який він викинув на території Шаргородської ЦРЛ (Т. ІІ. а.п. 5);

- протоколом огляду місця події від 25 вересня 2016 року з фото таблицею до нього, згідно якого в м. Шаргород на території Шаргородської ЦРЛ виявлено ніж, який викинув ОСОБА_13 (Т. ІІ. а.п. 6-8);

- протоколом затримання ОСОБА_9 від 25 вересня 2016 року (Т. ІІ. а.п. 9, 10);

- витягом з ЄРДР від 28 вересня 2016 року про внесення відомостей про вчинення злочину передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України (Т. ІІ. а.п. 17);

- рапортом чергового Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області від 28 вересня 2016 року з якого вбачається що ОСОБА_9 25 вересня 2016 року в с. Джурин Шаргородського району Вінницької області вчинено хуліганство (Т. ІІ. а.п. 18);

- рапортом слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області від 28 вересня 2016 року про наявність в діях ОСОБА_9 ознак складу злочину передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України (Т. ІІ. а.п. 19);

- протоколами прийняття заяв про вчинення кримінального правопорушення відносно громадян ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 з яких вбачається, що 25 вересня 2016 року гр. ОСОБА_9 спричинив їм тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран (Т. ІІ. а.п. 20-23);

- висновком експерта № 228 від 19 жовтня 2016 року згідно якого при дослідженні клинка ножа виявлено сліди крові, видова (тобто людині чи тварині) належність якої не встановлена зі всіма видами преципітуючих сироваток, що є у відділені, та, можливо, з малою кількістю білка крові в цих слідах, або можливим впливом предметоносія на хід серологічної реакції (Т. ІІ. а.п. 59-61);

- висновком експерта № 249/к від 19 жовтня 2016 року згідно якого при дослідженні одягу ОСОБА_5 на куртці виявлено по одному наскрізному пошкодженню на комірі справа, на лівій полі у верхній і середній частинах, на поясі зліва, правому рукаві у верхній частині, на спинці зліва у нижній частині. На джемпері виявлено три наскрізні пошкодження переду зліва (одне з них в ділянці вирізу горловини), по одному пошкодженню на поясі зліва, правому рукаві, в середній частині спинки зліва і справа. Вищевказані пошкодження мають ознаки утворення від дії колюче-ріжучого предмета (предметів) типу клинка ножа, що мав гостре лезо та обушок «П» - подібного перетину. Не виключається можливість утворення цих пошкоджень від дії клинка наданого на дослідження ножа. На штанях, окрім дефектів довгастої форми з рівними краями (сліди вилучення матеріалу для судово-імунологічного дослідження) пошкоджень не виявлено. Аналогічні дефекти наявні також на куртці та джемпері. При дослідженні куртки виявлено також пошкодження у вигляді розривів шва пройми правого рукава та правого бічного шва, що утворилось внаслідок перерозтягання матеріалу (Т. ІІ. а.п. 62-65);

- висновком експерта № 250/к від 19 жовтня 2016 року згідно якого при дослідженні одягу ОСОБА_9 виявлено пошкодження куртки у вигляді розриву шва пройми правого рукава, пошкодження джемпера у вигляді двох розривів у ділянці спини. Вищевказані пошкодження одягу утворились внаслідок перерозтягання матеріалу. На фуфайці, джинсах, шкарпетках, окрім дефектів матеріалу довгастої форми з рівними краями (сліди вилучення для імунологічного дослідження), пошкоджень не виявлено. На кросівках пошкоджень не виявлено. Пошкоджень одягу, що мають характер колото-різаних, не виявлено (Т. ІІ. а.п. 66-68);

- висновком експерта № 251/к від 19 жовтня 2016 року згідно якого при дослідженні фуфайки ОСОБА_4 на її переді справа виявлено наскрізне пошкодження, що має ознаки колото-різаного спричиненого дією плаского колюче-ріжучого предмета з гострим лезом. Не виключається можливість утворення даного пошкодження від дії клинка ножа наданого на дослідження. Крім того, на фуфайці виявлені дефекти матеріалу довгастої форми з рівними краями (сліди вилучення матеріалу для судово-імунологічного дослідження) та численні дрібні ділянки руйнування верхнього оздоблювального шару трикотажу (Т. ІІ. а.п. 69-71);

- висновком експерта № 252/к від 19 жовтня 2016 року згідно якого при дослідженні куртки ОСОБА_12 у ділянці спинки зліва виявлено три наскрізні пошкодження, що мають ознаки утворення від дії плаского колюче-ріжучого предмета (предметів) типу клинка ножа що мав гостре лезо. Не виключається можливість утворення цих пошкоджень від дії клинка наданого на дослідження ножа (Т. ІІ. а.п. 72-74);

- висновком експерта № 253/к від 19 жовтня 2016 року згідно якого при дослідженні джемпера ОСОБА_6 виявлено по одному наскрізному пошкодженню на переді зліва і на спинці зліва, що мають ознаки утворення від дії плаского колюче ріжучого предмета (предметів) типу клинка ножа, що мав гостре лезо. Не виключається можливість утворення цих пошкоджень від дії клинка наданого на дослідження ножа (Т. ІІ. а.п. 75-77);

- протоколом проведення слідчого експерименту з фото таблицями до нього за участю потерпілого ОСОБА_4 (Т. ІІ. а.п. 78-80);

- протоколом проведення слідчого експерименту з фото таблицями до нього за участю потерпілого ОСОБА_6 (Т. ІІ. а.п. 81-84);

- протоколом проведення слідчого експерименту з фото таблицями до нього за участю потерпілого ОСОБА_5 (Т. ІІ. а.п. 85-89);

- протоколом проведення слідчого експерименту з фото таблицями до нього за участю потерпілого ОСОБА_12 (Т. ІІ. а.п. 90-94);

- висновком експерта № 483-Х від 08 грудня 2016 року згідно якого, ніж, вилучений за фактом нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , холодною зброєю не являється. Даний ніж є складним туристичним ножем різновидом ножів господарсько-побутового призначення, виготовлений заводським способом (Т. ІІ. а.п. 97-99);

- висновком експерта № 65 від 23 листопада 2016 року відповідно до якого у ОСОБА_12 мали місце колото-різані рани шиї зліва, підмишечної ділянки зліва та грудної клітки зліва. Дані тілесні ушкодження, утворились від дії гострого колюче-ріжучого предмета (предметів), можливо і 25 вересня 2016 року при обставинах вказаних в постанові про призначення експертизи та відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричиняють за собою короткочасний розлад здоров`я. Виходячи із описаних тілесних ушкоджень ОСОБА_12 було спричинено три дії гострим колюче-ріжучим предметом. Описані в медичній карті стаціонарного хворого № 5520 Шаргородської ЦРЛ на ОСОБА_12 тілесні ушкодження неможливо отримати при падінні з висоти власного зросту, також внаслідок падіння і внаслідок поштовху. Тілесні ушкодження, які мали місце у ОСОБА_12 можливо отримати від ударів ножем з довжиною леза 9,3 см та висотою 2 см. Інші тілесні ушкодження, крім колото-різаних ран шиї зліва, підмишечної ділянки зліва та грудної клітки зліва в медичній карті стаціонарного хворого № 5520 Шаргородської ЦРЛ не описані. В зв`язку з тим що лікарем-хірургом не описані морфологічні характеристики ран, дати відповідь на питання : «Чи можливо встановити напрямок руху удару ножем, тобто чи це були хаотичні та неточні удари чи це були цілеспрямовані удари, тобто які з них колоті а які різані» не представляється можливим. Локалізація описаних в медичній карті стаціонарного хворого тілесних ушкоджень у ОСОБА_12 відповідає показам його на слідчому експерименті (Т. ІІ. а.п. 100-103);

- висновком експерта № 66 від 23 листопада 2016 року відповідно до якого у ОСОБА_4 мале місце наступні тілесні ушкодження: непроникаюче колото-різане поранення грудної клітки справа в 8-9 міжребір`ях; гематома верхньої повіки лівого ока. Непроникаюче колото-різане поранення грудної клітки справа в 8-9 міжребір`ях утворилось від дії гострого колюче-ріжучого предмета та відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричиняють за собою короткочасний розлад здоров`я; гематома верхньої повіки лівого ока утворилась від дії твердого-тупого предмета та відноситься до легких тілесних ушкоджень. Описані в медичній карті стаціонарного хворого № 5519 Шаргородської ЦРЛ тілесні ушкодження могли утворитись в термін та при обставинах, вказаних в постанові про призначення експертизи. Виходячи із описаних тілесних ушкоджень ОСОБА_4 було спричинено одну дію гострим колюче-ріжучим предметом та одну дії твердим тупим предметом. Описані в медичній карті стаціонарного хворого № 5519 Шаргородської ЦРЛ на ОСОБА_4 тілесні ушкодження не можливо отримати при падінні з висоти власного зросту, також внаслідок падіння і внаслідок поштовху. Тілесне ушкодження у вигляді непроникаючого колото-різаного поранення грудної клітки справа в 8-9 міжребір`ях яке мало місце у ОСОБА_4 можливо отримати від ударів ножем з довжиною леза 9,3 см та висотою 2 см. В зв`язку з тим що лікарем-хірургом не описані морфологічні характеристики ран, дати відповідь на питання: «Чи можливо встановити напрямок руху удару ножем, тобто чи це були хаотичні та неточні удари чи це були цілеспрямовані удари, тобто які з них колоті а які різані» не представляється можливим. Локалізація описаних в медичній карті стаціонарного хворого тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 відповідає показам його на слідчому експерименті (Т. ІІ. а.п. 104-107);

- висновком експерта № 67 від 23 листопада 2016 року відповідно до якого в ОСОБА_6 мали місце наступні тілесні ушкодження: колото-різане поранення лівої половини грудної клітки проникаюче в черевну порожнину з ушкодженням передньої стінки шлунку, яке ускладнилось шлунковою кровотечею; не проникаюче колото-різане поранення лівої поясничної ділянки; різана рана обличчя та носа. Непроникаюче колото-різане поранення поясничної ділянки зліва утворилось від дії гострого колюче-ріжучого предмета та відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричиняють за собою короткочасний розлад здоров`я; різана рана обличчя та носа утворилась від дії гострого ріжучого предмета та відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричиняють за собою короткочасний розлад здоров`я. Колото-різане поранення лівої половини грудної клітки проникаюче в черевну порожнину з ушкодженням передньої стінки шлунку, яке ускладнилось шлунковою кровотечею, утворилось від дії гострого колюче-ріжучого предмета та відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечне під час заподіяння. Описані в медичній карті стаціонарного хворого № 5521 Шаргородської ЦРЛ тілесні ушкодження могли утворитись в термін та при обставинах , вказаних в постанові про призначення експертизи. Виходячи з описаних тілесних ушкоджень ОСОБА_6 було спричинено не менше трьох дій гострим колюче-ріжучим предметом. Описані в медичній карті стаціонарного хворого № 5521 Шаргородської ЦРЛ тілесні ушкодження не можливо отримати при падінні з висоти власного зросту, також внаслідок падіння і внаслідок поштовху. Тілесні ушкодження які мали місце у ОСОБА_6 можливо отримати від ударів ножем з довжиною леза 9,3 см та висотою 2 см. В зв`язку з тим що лікарем-хірургом не описані морфологічні характеристики ран, дати відповідь на питання : «Чи можливо встановити напрямок руху удару ножем, тобто чи це були хаотичні та неточні удари чи це були цілеспрямовані удари, тобто які з них колоті а які різані» не представляється можливим. Локалізація описаних в медичній карті стаціонарного хворого тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 відповідає показам його на слідчому експерименті (Т. ІІ. а.п. 108-112);

- висновком експерта № 68 від 23 листопада 2016 року відповідно до якого в ОСОБА_5 виявлено наступні тілесні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення лівої половини грудної клітки з ушкодженням нижньої частки лівої легені, яке ускладнилось напруженим лівобічним пневмогемотораксом; не проникаючі колото-різані поранення лівої половини шиї, на животі зліва (два), в лівій половині грудної клітки. Не проникаючі колото-різані поранення лівої половини шиї, на животі зліва (два), в лівій половині грудної клітки утворились від дії гострого колюче-ріжучого предмета та відносяться до легких тілесних ушкоджень які спричиняють за собою короткочасний розлад здоров`я. Проникаюче колото-різане поранення лівої половини грудної клітки з ушкодженням нижньої частки лівої легені, яке ускладнилось напруженим лівобічним пневмогемотораксом утворилось від дії гострого колюче ріжучого предмета та відноситься до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя під час заподіяння. Описані в медичній карті стаціонарного хворого № 5518 Шаргородської ЦРЛ та медичній карті стаціонарного хворого № 12091 Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні у ОСОБА_5 тілесні ушкодження могли утворитись в термін та при обставинах вказаних у постанові про призначення експертизи. Виходячи з описаних тілесних ушкоджень ОСОБА_5 було спричинено не менше п`яти дій гострим колюче-ріжучим предметом. Описані в медичній карті стаціонарного хворого № 5518 Шаргородської ЦРЛ та медичній карті стаціонарного хворого № 12091 Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні тілесні ушкодження не можливо отримати при падінні з висоти власного зросту, також внаслідок падіння і внаслідок поштовху. Тілесні ушкодження які мали місце у ОСОБА_5 можливо отримати від ударів ножем з довжиною леза 9,3 см та висотою 2 см. В зв`язку з тим що в медичній карті стаціонарного хворого № 5518 Шаргородської ЦРЛ лікарем-хірургом не описані морфологічні характеристики ран, дати відповідь на питання : «Чи можливо встановити напрямок руху удару ножем, тобто чи це були хаотичні та неточні удари чи це були цілеспрямовані удари, тобто які з них колоті а які різані» не представляється можливим. Локалізація описаних в медичній карті стаціонарного хворого тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 відповідає показам його на слідчому експерименті (Т. ІІ. а.п. 113-118);

- витягом з ЄРДР від 07 грудня 2016 року з якого вбачається що ОСОБА_9 спричинив тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_6 (Т. ІІ. а.п. 119);

- рапортом чергового Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області від 07 грудня 2016 року з якого вбачається що ОСОБА_9 25 вересня 2016 року в с. Джурин Шаргородського району Вінницької області нанесено тяжкі тілесні ушкодження потерпілим (Т. ІІ. а.п. 120);

- рапортом слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області від 07 грудня 2016 року про наявність в діях ОСОБА_9 ознак складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України (Т. ІІ. а.п. 121);

- протоколом огляду місця події з фото таблицею до нього від 25 вересня 2016 року під час якого на території кафе-бару «Диканька» в с. Джурин Шаргородського району Вінницької області виявлено та вилучено шнурок червоного кольору та футболку сірого кольору з темними плямами (Т. ІІ. а.п. 123-125);

- протоколом огляду місця події з фото таблицями та план-схемою до нього від 25 вересня 2016 року згідно якого оглянуто прилеглу територію біля кафе-бару «Диканька» в с. Джурин Шаргородського району Вінницької області (Т. ІІ. а.п. 126-129);

- висновком експерта № 2427 від 25 вересня 2016 року згідно з яким при судово-хімічній експертизі крові ОСОБА_9 в крові, методом газово-рідинної хроматографії, наявність метилового, етилового спиртів, а також пропилового, бутилового, алілового спиртів та їх ізомерів не виявлено. Наявність в крові похідних бабітурової кислоти, алкалоїдів групи опію, похідних бензодіазепіну та фенотіазіну, а також ефедрину та ефедрону не виявлена (Т. ІІ. а.п. 131, 132);

- протоколом огляду предметів та фото таблицею до нього від 09 жовтня 2016 року за участю ОСОБА_4 (Т. ІІ. а.п. 133, 134);

- протоколом огляду предметів та фото таблицею до нього від 09 жовтня 2016 року за участю ОСОБА_5 (Т. ІІ. а.п. 135-138);

- протоколом огляду предметів та фото таблицею до нього від 09 жовтня 2016 року за участю ОСОБА_6 (Т. ІІ. а.п. 139, 140);

- протоколом огляду предметів та фото таблицею до нього від 09 жовтня 2016 року за участю ОСОБА_12 (Т. ІІ. а.п. 141, 142);

- постановами про визнання речовими доказами та про приєднання до матеріалів кримінального провадження як речового доказу від 25 вересня 2016 року відповідно до яких визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження ніж зі слідами речовини бурого кольору, футболку зі слідами речовини бурого кольору, яка належала ОСОБА_9 , зразки нігтів з піднігтьовим вмістом з обох рук та 5 мл крові ОСОБА_9 , речі вилучені під час огляду місця події від 25 вересня 2016 року;

- постановами про визнання речовими доказами та про приєднання до матеріалів кримінального провадження як речового доказу від 09 жовтня 2016 року відповідно до яких визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження пошкоджений одяг в якому перебували потерпілі ОСОБА_22 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , зразки крові по 5 мл від кожного потерпілого (Т. ІІ. а.п. 160-165).

Згідно із роз`ясненнями, викладеними у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 24 жовтня 2003 року «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві», суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб обвинувачення було конкретним за змістом. Суд повинен виходити лише з тих доказів, які були перевірені належним чином в судовому засіданні, та не викликають у суду сумнівів в законності їх отримання та допустимості, під час розгляду провадження.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України у справі № 12рп/2011 від 20 жовтня 2011 року, визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог Кримінально-процесуального кодексу. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах «Шенк проти Швейцарії» від 12 липня 1988 року, «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 9 червня 1998 року, «Яллог проти Німеччини» від 11 липня 2006 року, «Шабельник проти України» від 19 лютого 2009 року, зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя, на недоторканість житла тощо.

Отже, оцінивши кожний із перелічених вище доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку у цьому кримінальному провадженні, виходячи з положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, враховуючи, що це провадження в цілому, зокрема, і спосіб отримання доказів уповноваженими на те особами, є справедливим, істотних порушень кримінального процесуального закону під час досудового розслідування допущено не було, та дотримуючись загальних засад кримінального провадження, суд доходить висновку про обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_9 кримінального обвинувачення та доведеність стороною обвинувачення у ході судового розгляду винуватості обвинуваченого у тому, що він 25 вересня 2016 року близько 2 години 00 хвилин, перебуваючи у АДРЕСА_2 , на подвір`ї території кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », діючи умисно під час масової бійки, яка виникла з конфліку між його братом ОСОБА_10 та потерпілим ОСОБА_18 , наніс удари складним туристичним ножем в різні частини тіла громадянам ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , заподіявши їм тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.

Зазначені вище дії ОСОБА_9 суд кваліфікує, відповідно за ч. 1 ст. 121 КК України, а саме - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Вирішуючи питання призначення обвинуваченому виду та міри покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України, приймає до уваги характер, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів, конкретні обставини справи, що потерпілим від злочину шкода відшкодована, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий (Т. ІІ. а.п. 166); за місцем проживання характеризується позитивно (Т. ІІ. а.п. 167); на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не знаходиться (Т. ІІ. а.п. 169); є молодою людиною (на час вчинення злочину виповнилось 19 років); згідно висновку органу пробації виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 без ізоляції від суспільства можливе (Т. І. а.п. 71, 72), одночасно зазначають, що обвинувачений висловлює бажання до змін свого способу життя та заперечує можливість вчинення ним кримінальних правопорушень в подальшому, має бажання в законний спосіб покращувати своє матеріальне становище.

Вирішуючи питання щодо наявності обставин, пом`якшуючих покарання ОСОБА_9 суд вважає, що до таких обставин належить визнання вини, щире каяття, відшкодування завданої злочином шкоди, відповідно до розписок та заяв (Т. ІІ. а.п. 155-159).

Обставин, обтяжуючих покарання ОСОБА_9 , судом не встановлено.

Суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_9 статей 69, 69-1 КК України, а тому: з урахуванням усіх обставин у справі, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винуватого, наявності обставин, що пом`якшують покарання та відсутності обтяжуючих покарання обставин, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_9 покарання в межах санкції частини 1 статті 121 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.

Окрім того, з урахуванням обставин справи, ставлення обвинуваченого до вчиненого, а також, ураховуючи те, що обвинуваченим відшкодовано завдану злочином шкоду, думку прокурора, потерпілих, законного представника потерпілого, захисника, суд доходить висновку, що доцільним є застосування до ОСОБА_9 положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, строком на два роки та покладенням на обвинуваченого ОСОБА_9 обов`язків, визначених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки, на переконання суду, виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Призначаючи зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання.

Суд звертає увагу на ту обставину, що злочинними діями ОСОБА_9 завдано легких тілесних ушкоджень потерпілим у справі ОСОБА_4 та ОСОБА_12 , однак зазначене судом не вирішується, оскільки ОСОБА_9 у вчиненні злочину передбаченого ст. 125 КК України не обвинувачується.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

У провадженні наявні процесуальні витрати в сумі 703 грн 68 коп за проведення експертизи холодної зброї.

Підстав для застосування запобіжних заходів немає.

Керуючись статтями 100, 118, 122, 124, 368-371, 373-376 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_9 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 296 КК України та виправдати у зв`язку з недоведеністю, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від призначеного за цим вироком покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в два роки не вчинить нового злочину.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 , протягом встановленого судом іспитового строку в два роки, обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: ніж зі слідами речовини бурого кольору, футболку зі слідами речовини бурого кольору, яка належала ОСОБА_9 , зразки нігтів з піднігтьовим вмістом з обох рук та 5 мл крові ОСОБА_9 , речі вилучені під час огляду місця події від 25 вересня 2016 року, пошкоджений одяг в якому перебували потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , зразки крові по 5 мл від кожного потерпілого знищити.

Стягнути з ОСОБА_9 процесуальні витрати в сумі 703 гривні 68 копійок за проведення експертизи № 483-Х від 18 грудня 2016 року на користь Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру (, р/р 4482 в Державну казначейську службу України м. Київ, код банку 820172).

Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Згідно зі статтями 392-395, 532 КПК України вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Згідно зі статтею 376 КПК України, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1