Справа № 384/50/18
Провадження № 1-кп/386/42/18
УХВАЛА
про продовження строку тримання під вартою
06 лютого 2018 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

в складі: колегії суддів
головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, дані про яке внесені до ЄРДР №0000344, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою та клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу до обвинуваченого:

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, проживаючого без реєстрації в АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, був одруженим на ОСОБА_8 , пільг та утриманців не маючого, в силу ст. 89 Кримінального кодексу України (далі - КК України) такого, що не має судимості,

- у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

встановила:
На розгляді у Голованівському районному суді Кіровоградської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, дані про яке внесені до ЄРДР №0000344 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 28 листопада 2017 року відносно ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 15 години 50 хвилин 25 січня 2018 року.

Ухвалою слідчого судді Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 17 січня 2018 року строк обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 було продовжено до трьох місяців до 15 години 50 хвилин 15 лютого 2018 року.

Клопотань про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 28 листопада 2017 року, не надійшло.

На підготовчому судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження строку тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), які виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, продовжують існувати.

Обвинувачений на підготовчому судовому засіданні не підтримав клопотання про продовження строку тримання під вартою, заявив клопотання про зміну запобіжний заходу з тримання під вартою на домашній арешт по АДРЕСА_1 . Вказав що цей будинок йому належить на підставі заповіту. Щодо винесеного обвинувачення вказав, що не мав умислу на вбивство ОСОБА_8 .

Потерпіла ОСОБА_9 в підготовче судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання про проведення засідання без її участі, вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Захисник на підготовчому судовому засіданні не підтримав клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підтримав клопотання обвинуваченого про зміну запобіжний заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Заслухавши клопотання та доводи прокурора, думку інших учасників судового провадження щодо необхідності продовження строку тримання під вартою або зміну запобіжного заходу на домашній арешт відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , перевіривши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 слід продовжити, відмовивши у зміні запобіжного заходу, виходячи з наступних підстав.

Конституційний Суд України в п. 4 рішення від 23 листопада 2017 року №1-р/2017 зазначив, що запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом.

Така позиція Конституційного Суду України узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 15 грудня 2016 року у справі "Ігнатов проти України" вказав, що судовий контроль на новій процесуальній стадії при продовженні дії запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, має відбуватися з обґрунтуванням підстав такого продовження (пункт 36).

Конституційний Суд України зазначив, що висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними. У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою має бути розглянуто до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій ст. 199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою у продовженні строку тримання під вартою має бути відмовлено (частини 4, 5 ст. 199 КПК України).

В матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які свідчать про обґрунтовану підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке відноситься до особливо тяжких злочинів, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги пунктів 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини, зокрема Рішення Європейського суду з прав людини від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» та від 12 січня 2012 року у справі «Тодоров проти України», згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може слугувати підставою для запобіжного ув`язнення. Для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою суд враховує, що обвинувачений є повнолітньою людиною, його стан здоров`я, не працюючий, не має власного зареєстрованого житла на території Вільшанського району Кіровоградської області, зареєстрований по АДРЕСА_2 , схильний до скоєння правопорушень, вдівець, відсутність пільг та утриманців, а також міцних соціальних зв`язків, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину відносно дружини ОСОБА_8 , від чого наступила смерть останньої, неодноразово вчиняв умисні злочини відносно неї, за що був засуджений 10.05.2012 року Вільшанським районним судом Кіровоградської області, однак судимість погашена, а також ухвалою цього ж суду від 27.04.2015 року було закрито кримінальне провадження по факту нанесення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень обвинуваченим, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога Вільшанської ЦРЛ не перебуває. За останнім місцем проживання характеризується негативно, схильний до порушення порядку, неодноразово наносив тілесні ушкодження дружині ОСОБА_8 .

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що ризики передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати, оскільки ОСОБА_7 може переховуватись від суду, так як не має зареєстрованого місця проживання на території Вільшанського району Кіровоградської області, незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, так як останні проживають в одному ж населеному пункті, не має постійного місця проживання та може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як неодноразово вчиняв кримінальні правопорушення, відносно своєї дружини, у вбивстві якої обвинувачується в даному провадженні.

При цьому суд оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_7 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі не продовження щодо нього строку тримання під вартою.

Суд не знайшов підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , яке б було достатнім для запобігання наведеним ризикам, оскільки особисте зобов`язання не може бути застосоване до обвинуваченого через тяжкість злочину в якому він обвинувачується, яке відноситься до особливо тяжких злочинів; відсутні осіб, які могли би поручитися за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків і зобов`язань при застосуванні особистої поруки; у обвинуваченого в повній мірі відсутні грошові кошти для внесення застави, осіб які б бажали внести такі кошти не встановлено; обвинувачений не проживає за місце реєстрації, що унеможливлює застосувати домашній арешт та не має зареєстрованого в установленому законом порядку житлового будинку.

Суд критично оцінює твердження обвинуваченого про наявність у нього нерухомого майна згідно заповітів, оскільки останні не встановлюють факт належності нерухомого майна особі, крім того, як вбачається з дослідженого в судовому засідання протоколу допиту потерпілої ОСОБА_9 , остання заперечує щодо проживання ОСОБА_7 в будинку по АДРЕСА_1 , де проживала її матір ОСОБА_8 .

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не визначає розмір застави у зв`язку з тим, що тримання під вартою обрано у кримінальному провадженні щодо злочину, який вчинено із застосуванням насильства та який спричинив загибель людини.

За наведених обставин, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193-194, 196, 197, 199, 205, 315 КПК України, колегія суддів -

ухвалила:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задовольнити.

Відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу.

Продовжити строк тримання під вартою у кримінальному провадженні №1-кп/386/42/18, дані про яке внесені до ЄРДР №0000344, відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, на 60 днів, тобто з 06 лютого 2018 року до 24 години 00 хвилин 06 квітня 2018 року включно.

Ухвала діє до 24 години 00 хвилин 06 квітня 2018 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3