Справа № 133/2154/16-к
Іменем України
20.09.2017

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
В складі головуючого судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
захисника обвинуваченої ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
та представника потерпілої ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Козятин
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -
13.08.2016 близько 11-00 год. ОСОБА_4 , знаходячись на належній їй земельній ділянці, що у АДРЕСА_1 , на ґрунті виниклих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, діючи свідомо та умисно, розуміючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків через паркан, що являє собою металеву сітку, палицею нанесла декилька поштовхів по лівій руці своєї сусідки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 , після чого нанесла їй один удар по лівій нозі та ще один удар по тулубу справа, чим спричинила ОСОБА_6 тілесні ушкодження, у вигляді синця та трьох саден ділянці лівої кисті, синця в ділянці правого передпліччя, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 169 від 22.08.2016 є легкими тілесними ушкодженнями, забитої рани в ділянці лівої гомілки, яка є легким тілесним ушкодженням, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (понад 6 діб, не більше 21 доби).
Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні не визнала та пояснила, що 13.08.2016 близько 10-00 год. знаходилася на належній їй земельній ділянці, що у АДРЕСА_1 . Вказана земельна ділянка розташована за 100 м від її будинку. Далі, вона побачила, як двоє невідомих їй чоловіків в неї на межі біля фундаменту, який повинні знести відповідно до припису, проводять будівельні роботи та розкладають руберойд та блоки. Вона зробила невідомим чоловікам зауваження, на що останні не відреагували. Вона взяла граблі та відгорнула руберойд. До неї підійшов один із чоловіків, забрав граблі та почав ламати їх, на що вона пішла до свого будинку, викликала працівників поліції та розповіла про даний факт чоловікові та сину. Через 30 хвилин приїхали працівники поліції та вона почала розказувати останнім про подію. Слідуючи знову на свою земельну ділянку, вона обігнала сина та дільничного інспектора, підійшла до сітки до фундаменту та побачила ОСОБА_6 , яка почала її лаяти. Біля фундаменту лежали граблі, вона їх взяла та ними в бік почала відсовувати блоки. Потерпіла в руках мала залізну палицю та нею відганяла її від фундаменту. Раптово, ОСОБА_6 вдарила її залізною палицею, чим вибила великий палець на руці та зачепила ударом голову. В зв`язку з нанесеними їй тілесними ушкодженнями, син та чоловік забрали її додому та викликали швидку допомогу. Додала, що ушкоджень потерпілій не наносила, остання сама впала на сітку, коли намагалася її вдарити. Вона лише захищала свої права та власність.
Невизнання ОСОБА_4 своєї вини суд розцінює , як обраний нею спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення з метою уникнення від відповідальності за скоєне. Однак, винуватість обвинуваченоъ у вчиненні інкримінуємого її кримінального правопорушення повністю підтверджується сукупністю узгоджених між собою доказів, зібраних досудовим слідством та досліджених в судовому засіданні , а також показами потерпілої, свідків, а саме: - показами потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні пояснила , що 13.08.2016 в ранковий час знаходилася вдома. Через вікно вона побачила, що ОСОБА_4 , яка знаходилася біля фундаменту та розмахувала граблями. Вона вийшла на вулицю до обвинуваченої, на що остання почала кричати, що не дасть їй будувати гараж. ОСОБА_4 розмахувала граблями у неї під ногами, розкидала руберойд, блоки. Так, обвинувачена вдарила їй в ногу, праве плече, вона оборонялася від останньої, через що у неї були побиті руки. Далі, почали до ОСОБА_4 йти чоловік останньої та дільничний інспектор, на що остання почала кричати «б`ють мене». Додала, що вона тримала палицю в руках та відбивалася від неправомірних дій ОСОБА_4 ;
- показами свідка ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_4 повідомила її про те, що чекає працівників поліції, так як ОСОБА_6 знову розпочала забудову. Обвинувачена говорила їй, що в неї болить рука, бо її вдарила потерпіла та показувала забій на руці. Присутньою під час події вона не булла;
- показами свідка ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні пояснила , що на початку серпня 2016 року ходила до ОСОБА_4 , яка скаржилася на біль у руці через те, що ОСОБА_6 вдарила останню палицею. Самої події на власні очі не бачила;
- показами свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні пояснив, що 13.08.2016 біля 10-00 год. йому зателефонувала мати ОСОБА_4 та повідомила, що ОСОБА_6 знову розпочала будівництво та те, що його матері поламали граблі. Він сказав матері йти до будинку та викликати працівників поліції. Через хвилин 15 приїхала поліція, та вони пішли на земельну ділянку. При ньому та дільничному інспекторі, ОСОБА_6 вдарила його матір палицею та потрапила в руку останньої. Коли потерпіла била матір, то впала на сітку та пошкодила руку. Коли ОСОБА_6 підвелася з землі, то у останньої на руках на пальцях була кров;
- показами свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні дав покази, аналогічні показам ОСОБА_10
- показами свідка ОСОБА_12 , який в судовому засіданні пояснив , що 13.08.2016 він з батьком- ОСОБА_13 прийшли до ОСОБА_6 будувати гараж. ОСОБА_11 підійшов до них та сказав, щоб вони не будували гараж. Через 15 хв. до сітки підійшла обвинувачена та граблями через сітку почала скидати із підмурку шлакоблоки. Вийшла ОСОБА_6 та почала сваритися з ОСОБА_4 . Після того , як обвинувачена нанесла удар граблями в ногу, він поломав граблі обвинуваченій. Потім, ОСОБА_4 , стоячи на землі, взяла рейку та почала знову скидати шлакоблоки. ОСОБА_6 стояла на підмурку та палицею відпихала рейку. Він бачив , що ОСОБА_4 штурхнула потерпілу декілька разів шматком дерев`яної дошки по руках і по нозі, а також вдарила дерев`яною дошкою по плечу. ОСОБА_6 отримала травми на руках і ногах при штовханині палкою ОСОБА_4 . Потерпіла на сітку не падала. Також ОСОБА_12 дав покази, що і він одержав травми від ОСОБА_4 , але не бажав судитись, тому до поліції не звертався;
- показами свідка ОСОБА_13 , який в судовому засіданні дав покази аналогічні показам ОСОБА_12 та також підтвердив, що перебував на місці події, на території двору ОСОБА_6 , і також спостерігав дії ОСОБА_4 і підтвердив, що ОСОБА_4 штурхала 4-5 разів потерпілу ОСОБА_6 по руках, один раз по лівій нозі та один раз по плечу.
Свої показання свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підтвердили і під час слідчого експерименту, їх показання співпадають і з показаннями потерпілої ОСОБА_6 .
В судовому засіданні встановлено , що потерпіла ОСОБА_6 , свідки: ОСОБА_12 та ОСОБА_13 давали однакові послідовні показання як під час досудового розслідування, так і в суді, що підтверджується дослідженим у судовому засіданні відеозаписом слідчих експериментів, які проводилися з цими свідками та потерпілою.
- показами свідка ОСОБА_14 , який в судовому засіданні показав , що працює діяльничим інспектором у Козятинському ВП та 13.08.2016 приїхав вранці на виклик до ОСОБА_4 . До нього вийшов син обвинуваченої та почав показувати документи, які забороняли ОСОБА_6 зводити фундамент на земельній ділянці. Потім, вони почули крики. Біля будинку стояли ОСОБА_4 з своїм чоловіком. ОСОБА_6 знаходилася біля сітки. Сторони по справі сварилися. Як била ОСОБА_4 потерпілу він не бачив. Чи падала потерпіла на сітку не бачив.
- витягом з кримінального провадження від 30.09.2016, відповідно до якого 30.09.2016 в чергову частину Козятинського ВП надійшла письмова заява від ОСОБА_6 про нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_4 (а.с.148-149);
- висновком експерта № 169 від 22.08.2016, відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлено ушкодження: синець та три садна в ділянці лівої кисті, синець в ділянці правого передпліччя, забита рана в ділянці лівої гомілки. Вказані ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів, можливо, 13.08.2016. За ступенем тяжкості у ОСОБА_6 є: забита рана в ділянці лівої гомілки легким тілесним ушкодженням, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (понад 6 діб, не більше 21 доби), садна та синці є легкими тілесними ушкодженнями. У описовій частині зазначеного висновку СМЕ вказано, що ушкодження , розташовані на тильній поверхні лівої кисті, на тильній поверхні проксимальної фаланги четвертого пальця лівої кисті, на тильній поверхні правого передпліччя, на задній поверхні лівої гомілки у нижній третині, на тильній поверхні правого передпліччя у середній третині. При цьому експерт відображає, що травми на тильних поверхнях і гомілці різної форми - округлі і довгасті, у косо-вертикальному положенні, з нерівними краями, різних розмірів від 0,8 см до 2,5 см (а.с.96-97).
У своїх показах обвинувачена ОСОБА_4 стверджувала, що травми ОСОБА_6 одержала, коли впала зверху з фундаменту на сітку, що розгороджує ділянки. При цьому ОСОБА_4 демонструвала, що потерпіла хапалась за сітку внутрішніми частинами долонь, але експертом не встановлено жодних тілесних ушкоджень на внутрішніх поверхнях рук потерпілої.
Як встановлено з показів потерпілої, свідків: ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , обвинуваченої ОСОБА_4 , потерпіла під час конфлікту стояла на фундаменті, на якому планувала збудувати гараж, а обвинувачена у цей час стояла на своїй ділянці, де немає будь-яких штучних споруд чи інших підвищень, а тому розташовувалась нижче від потерпілої.
За показами потерпілої ОСОБА_6 та свідків: ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , ОСОБА_4 пропихала шматок дерев`яної дошки через сітку знизу вверх. Під час слідчих експериментів, які проводились із свідками: ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ' потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_4 , внизу сітки, що встановлена як паркан на межі ділянок ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , виявлено пошкодження сітки у нижній частині, навпроти того місця, де за показами потерпілої та свідків стояли як потерпіла так і ОСОБА_12 .
Таким чином, покази свідків: ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , покази потерпілої ОСОБА_6 та висновок судово-медичної експертизи узгоджуються між собою і підтверджують обставини, викладені у обвинувальному акті, оскільки місце розташування тілесних ушкоджень у потерпілої (тильний бік кистей і передпліччя, нижня третина задньої поверхні гомілки), неправильна форма ран і їх різні розміри та рвані краї. косо-вертикальне вказують на те, що вони могли бути заподіяні шляхом поштовхів палицею знизу вверх, коли потерпіла перебувала у положенні стоячи, на підвищенні по відношенню до обвинуваченої.
Якщо б потерпіла падала б на паркан, як це стверджує обвинувачена ОСОБА_4 , вона б отримала травми на внутрішніх поверхнях рук, і розмір ран був би однаковим по ширині, а самі рани більше б були схожі на подряпини, оскільки, як видно на відеозапису, що доданий до протоколів слідчих експериментів, паркан являє собою сітку, яка сплетена із дроту одного діаметру, натягнуту на металеву рамку;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.09.2016 з участю ОСОБА_4 , яка розповіла, що між нею та ОСОБА_6 був конфлікт, та остання наносила їй удари палицею (а.с.92-95);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 21.09.2016 з участю ОСОБА_6 , яка розповіла, що між нею та ОСОБА_4 виник конфлікт та остання наносила їй удари палицею (а.с.99-102);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 21.09.2016 з участю ОСОБА_15 , який вказав, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виникла сварка. Обвинувачена розмахувала граблями та зачепила його по нозі, на що він забрав граблі та зламав їх. Потім, ОСОБА_4 взяла шматок дерев`яної дошки та знову почала штовхати нею через сітку, чим наносила декилька ударів ОСОБА_16 по рукам, один раз по нозі та по тулубу (а.с.103-105);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 21.09.2016 з участю ОСОБА_13 , який вказав, що ОСОБА_4 розмахувала граблями, а ОСОБА_6 відмахувалася палицею від обвинуваченої. Бачив, як ОСОБА_4 нанесла палицею потерпілій близько 5 ударів по ногах та руках (а.с.106-108).
Суд критично відноситься до показів обвинуваченої ОСОБА_4 , даними в судовому засіданні в тій частині, що вона не завдавала тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 і не вірить їм, оскільки її покази спростовуються показами потерпілої ОСОБА_6 , свідків: ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , які є послідовними, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні, і не вірити останнім у суду немає підстав, витягом експерта, в якому зафіксовано тілесні ушкодження у потерпілої, протоколами проведення слідчих експериментів з потерпілою ОСОБА_6 , свідками ОСОБА_13 та ОСОБА_12 .
Таким чином, у суду немає підстав не вірити показам даних свідків та потерпілої.
І хоча сама обвинувачена ОСОБА_4 та свідки: ОСОБА_10 і ОСОБА_11 давали покази, що ОСОБА_4 не завдавала ударів потерпілій, до їх показів слід віднестись критично, оскільки свідки є близькими родичами обвинуваченої - сином і чоловіком, а сама обвинувачена вибрала тактику захисту, яка полягає у невизнанні вини.
Критично оцінити показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_10 необхідно ще й з тієї причини, що за показами свідків: ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які були присутні на місці події увесь час, що тривав конфлікт, зазначені свідки ( ОСОБА_11 та ОСОБА_10 ) підійшли до місця події вже після того, як ОСОБА_4 припинила штурхати шматком дерев`яної дошки через сітку і відійшла від паркану, а тому вони не могли спостерігати, чи завдавала ОСОБА_4 ударів потерпілій, чи ні.
Поведінку обвинуваченої ОСОБА_4 суд розцінює як бажання уникнути від відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.
Оцінюючи зібрані докази, суд приходить до висновку про доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_4 в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я і кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 125 КК України.
Обираючи міру покарання обвинуваченій, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу та вік обвинуваченої.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , судом не встановлено.
До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд відносить вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Судом враховано позитивну характеристику з місця проживання обвинуваченої.
Суд вважає обвинуваченій ОСОБА_4 покарання призначити у виді штрафу.
Обвинувачена цивільний позов не визнала.
При вирішенні питання відшкодування моральної шкоди, суд виходить з положень Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», а також норм ЦК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 , яка є пенсіонеркою та є особою похилого віку, неправомірними діями ОСОБА_4 була заподіяна моральна шкода, оскільки вона зазнала фізичного болю, безсоння, стресу, у зв`язку з нанесенням їй тілесних ушкоджень, яка знайшла своє вираження в моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я.
Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Ця шкода полягає, зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
При визначенні розміру моральної шкоди судом враховано глибину страждань позивача у зв`язку з фізичним болем, що їй було завдано, враховано ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди.
Таким чином, керуючись принципами розумності та справедливості, суд вважає, що цивільний позов потерпілої в частині відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню частково у розмірі 2500 гривень. При цьому, суд приймає до уваги фізичні, моральні страждання потерпілої, її матеріальний стан та похилий вік (пенсіонерка) останньої, а також матеріальний стан обвинуваченої, яка також є пенсіонеркою.
Враховуючи те, що позивачем- ОСОБА_17 не сплачено судовий збір при подачі позову про відшкодування моральної шкоди , то судовий збір необхідно стягнути з обвинуваченої на користь держави.
Враховуючи те , що ОСОБА_4 вчинила умисний злочин невеликої тяжкості , на день набрання чинності Законом України «Про амністію» від 22.12.2016 № 1810-У111 досягла пенсійного віку, встановленого ст.. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», дає згоду на застосування амністії , тому суд вважає за необхідне застосувати до неї п.г ст.. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» .
Інші учасники процесу не заперечували у застосуванні до обвинуваченої положень ЗУ «Про амністію у 2016 році».
Керуючись ст. ст. 370, 373, 374, 376 КПК України, п. г ст.. 1 Закону України «Про амністію» від 22.12.2016 № 1810-У111, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі п.г ст.. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 № 1810-У111 звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 2500 (дві тисячі п`ятсот ) гривень завданої моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 1600 гривень.
На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Козятинський міськрайонний суд Вінни цької оласті.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити ОСОБА_4 та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.
Суддя: ОСОБА_1
З оригіналом вірно:
Суддя:
Секретар:

Дата документу 20.09.2017