Справа № 545/1162/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"28" вересня 2017 р. Полтавський районний суд Полтавської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мачухи Полтавського району, українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

у с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_5 , близько 23 год. 30 хв. 09.10.2016 року, перебуваючи разом із ОСОБА_6 неподалік від будинку культури, що розташований по вул. Центральній, 1 у с. Мачухи Полтавського району та області, скориставшись тимчасовою її відсутністю, із жіночої сумки, яку потерпіла залишила без нагляду на лавці, діючи умисно, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки «IPhone», 4S А1387, серійний номер НОМЕР_1 в корпусі чорного кольору, вартістю 2506,95 грн., та сім-картою оператора «МТС», на рахунку якої знаходилось 40 гривень, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій майнову шкоду у розмірі 2 546, 95 грн.

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю та підтвердив як факт крадіжки, так і обставини скоєного. Щиро розкаюється у вчиненому та просить суворо його не карати та позбавляти волі. Просить також обмежити судове слідство його допитом, пояснивши, що він правильно розуміє фактичні обставини по справі.

Суд, переконавшись у тому, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють фактичні обставини по справі, переконавшись у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини по справі в апеляційному порядку, обмежує судове слідство допитом обвинуваченого щодо фактичних обставин по справі, дослідженням матеріалів, що характеризують особу, відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суд вважає, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна.

За місцем навчання обвинувачений характеризується негативно.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд виходить із положень статті 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

З урахуванням особи обвинуваченого, який на момент скоєння кримінального правопорушення був неповнолітнім, вперше притягується до кримінальної відповідальності та щиро розкаявся у цьому, його характеристику, стан здоров`я, обставини, що пом`якшують, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, і вважає за можливе не застосовувати щодо нього найбільш суворе покарання із визначених ч. 1 ст. 185 КК України, а обмежитись засудженням його до покарання у виді громадських робіт, яке, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів та соціальної реабілітації. При цьому, враховуючи майновий стан обвинуваченого, сукупність всіх вищезазначених обставин, суд вважає недоцільним призначення більш м`якого виду покарання у виді штрафу.

Обвинувачений працездатний, примусового лікування не потребує.

Під час судового засідання обвинувачений заявив клопотання про звільнення його від відбування покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Захисник клопотання підтримав.

Суд, заслухавши думку прокурора, яка не заперечувала проти застосування до обвинуваченого акту амністії, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. «а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07 вересня 2017 року, передбачено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не повязаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно достатті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили осіб, які на момент скоєння злочину були неповнолітніми.

Із паспорта ОСОБА_5 вбачається, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто на момент скоєння злочину - 09.10.2016 року був неповнолітнім.

Також судом встановлено, що ОСОБА_7 не відноситься до категорії тих осіб, до яких згідно ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» або ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не застосовується.

За таких обставин суд вважає, що обвинувачений підлягає звільненню від відбування покарання на підставі акту про амністію.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.374-376 КПК України,

з а с у д и в:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 80 годин громадських робіт.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 на підставі п. «а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від відбування призначеного покарання у виді громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд протягом 30 днів з моменту проголошення.
Суддя: ОСОБА_1