Справа № 635/8454/16-к
Провадження № 1-кп/635/497/2018
УХВАЛА

Іменем України

22 січня 2018 року

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши при підготовчому розгляді у відкритому судовому засіданні в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004609 від 03.12.2015р., за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Безлюдівка Харківського району Харківської області, громадянки України, з вищою освітою, одруженої, яка має двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, до відпустки працювала менеджером по кадрам на Кременецькому м`ясокомбінаті, не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України;

за участю:

сторони обвинувачення:

прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,

сторони захисту:

обвинуваченої - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2016 року до Харківського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 близько о 08 годині 40 хвилин, у світлий час доби, керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ 21154 р.н. НОМЕР_1 , та, знаходячись на другорядній ґрунтовій дорозі по вул. Вишнева (колишня вул. Кірова) в смт. Васищеве Харківського району Харківської области, порушивши вимоги п.п. 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

- п. 10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

- п. 16.11. «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного

засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху»,

виїхала на вул. Орешкова, яка є головною дорогою, не переконавшись в безпеці такого маневру і не переконавшись в безпеці виїзду з другорядної ґрунтової дороги на асфальтовану головну дорогу, після чого на нерегульованому перехресті вул. Вишневої та вул. Орешкова в смт. Васишеве допустила зіткнення керованого нею автомобіля ВАЗ 21154 з технічно справним автомобілем ВАЗ 21093 р.н. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_8 та рухався з допустимою швидкістю близько 50 км/год по своїй смузі руху вул. Орешкова у напрямку м. Харкова.

Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру

автомобіля ВАЗ 21093 р.н. НОМЕР_2 - потерпілому ОСОБА_7 , який сидів на передньому пасажирському сидінні, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 526-С/16 від 21 березня 2016 року та згідно з висновком судово-медичної експертизи № 121-ОКБ/16 від 21 червня 2016 року, було заподіяне тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я, а саме: травма хребта в шийному відділі у вигляді компресійного неповного перелому передньо-верхнього краю тіла четвертого шийного хребця з утворенням кісткового фрагменту, що змістився позаду передньої зв`язки.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 9961 від 23 листопада 2016 року порушення п.п. 10.1., 16.11. Правил дорожнього руху України ОСОБА_3 знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією та наслідками вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди і виражається в тому, що вона, керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ 21154 р.н. НОМЕР_1 , проявила необачність, не врахувала дорожню обстановку та виїхала керованим нею автомобілем ВАЗ 21154 з другорядної дороги на головну дорогу, не переконавшись в безпеці такого маневру та не переконавшись у відсутності транспортних засобів на головній дорозі, і на нерегульованому перехресті вул. Вишневої та вул. Орешкова в смт. Васищеве Харківського району Харківської області, допустила зіткнення керованого нею автомобіля ВАЗ 21154 з автомобілем ВАЗ 21093 р.н. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі під керуванням ОСОБА_8 , що спричинило вказані вище наслідки.

Своїми діями ОСОБА_3 скоїла злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

16 січня 2018 року до суду надійшло клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження у зв`язку із примиренням обвинуваченої з потерпілим та звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, оскільки вона примирилася з потерпілим ОСОБА_7 , вона раніше не судима, злочин, який вона вчинила, належить до категорії злочинів невеликої тяжкості, потерпілий ніяких претензій матеріального й морального характеру до неї не має, так як шкода відшкодована в повному обсязі.

Також, 16 січня 2018 року до суду надійшло клопотання потерпілого ОСОБА_7 , в якому просив суд звільнити від кримінальної відповідальності обвинувачену ОСОБА_3 та закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 у зв`язку з примиренням обвинуваченої з потерпілим, оскільки обвинувачена ОСОБА_3 примирилася з ним та відшкодувала повність матеріальну шкоду, матеріальних та моральних претензій він до неї не має.

В судовому засіданні обвинувачена та потерпілий підтримали свої клопотання.

Вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти закриття кримінального провадження у зв`язку із примиренням обвинуваченої з потерпілим, думку обвинуваченої, потерпілого, суд вважає за можливим на підставі ст. 46 КК України звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 у зв`язку із примиренням обвинуваченої з потерпілим та закрити кримінальне провадження з цієї підстави з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:

1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу;

2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Відповідно до вимог ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до вимог ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим і відшкодувала заподіяні нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом в зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 у зв`язку із примиренням обвинуваченої з потерпілим та закриття кримінального провадження з цієї підстави, суд враховує, що обвинувачена раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, не судима, злочин вчинила вперше, вчинений обвинуваченою злочин належить до категорії злочинів невеликої тяжкості, потерпілий ОСОБА_7 претензій матеріального й морального характеру до ОСОБА_3 не має; з потерпілим ОСОБА_7 обвинувачена повністю примирилася, про що в матеріалах справи є їхні клопотання, сама обвинувачена не заперечує проти закриття кримінального провадження з цих підстав, а також, потерпілий не заперечував проти закриття кримінального провадження й звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.

З огляду наведеного, суд вважає за можливим на підставі ст. 46 КК України звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 у зв`язку із примиренням обвинуваченої з потерпілим та закрити кримінальне провадження з цієї підстави.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої не застосовувався.

Керуючись ст. 46 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ст.ст. 369, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України в зв`язку з примиренням з потерпілим.

Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004609 від 03.12.2015р. відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її проголошення в апеляційний суд Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя ОСОБА_1