В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.02.2018 Справа №607/15322/17

Провадження №1-кп/607/277/2018

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду, в м. Тернополі кримінальне провадження №0000306 від 07 листопада 2017 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ігровиця Тернопільського району Тернопільської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України (в редакції Закону №1261-VII від 13.05.2014, із змінами, внесеними згідно із Законом №770-VIII від 10.11.2015), за участю сторін кримінального провадження: прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

Наказом начальника ГУНП в Тернопільській області (по особовому складу) від 11.08.2017 року №196о/с майора поліції ОСОБА_6 призначено тимчасово виконуючим обов`язки начальника слідчого відділення Тернопільського районного відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області з 10.08.2017 року. Тобто останній був наділений організаційно-розпорядчими функціями та згідно примітки 1 до ст.364 КК України являється службовою особою.

Так, 24 жовтня 2017 року о 22:41 год. в Тернопільський РВП Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області надійшло повідомлення від ОСОБА_7 , 1990 р.н., про те, що в с. Ігровиця Тернопільського району трапилася ДТП із потерпілими. Виїздом слідчо-оперативної групи встановлено, що водій автомобіля марки ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 , 1970 р.н., житель с. Ігровиця, Тернопільського району, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись дорогою с. Ігровиця Тернопільського району (58 км + 900 авто дороги Броди-Тернопіль) в напрямку м. Тернопіль, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення із автомобілем марки Форт Фієста, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 . Внаслідок ДТП ОСОБА_7 отримав травми у вигляді забоїв лівого плеча, грудної клітки, колінних суглобів. Його дружина, ОСОБА_8 , 1988 р.н. - забій правої половини тазу з больовим синдромом, закрита травма правої нирки. Син - ОСОБА_9 , 2012 р.н., - множинні садна обличчя та голови, у дочки - ОСОБА_9 , 2017 р.н. - садно тім`яної ділянки.

За вказаною заявою старшим слідчим слідчого відділу Тернопільського РВП Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000636 від 25 жовтня 2017 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та розпочато досудове розслідування.

Після цього, 8 листопада 2017 року, близько 12:30 год., у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел, направлений на надання пропозиції неправомірної вигоди тимчасово виконуючому обов`язки начальника слідчого відділення Тернопільського районного відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_11 за закриття кримінального провадження №0000636.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 8 листопада 2017 року, близько 12:30 год., перебуваючи в службовому кабінеті тимчасово виконуючого обов`язки начальника слідчого відділення Тернопільського районного відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_12 , що по вул. Степовій, 45 в м. Тернополі, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, особисто, в усній формі, запропонував надати йому неправомірну вигоду за закриття кримінального провадження №0000636 за винагороду в розмірі 1 500 гривень.

ОСОБА_13 , тимчасово виконуючи обов`язки начальника СВ Тернопільського РВП Тернопільського ВП був наділений організаційно-розпорядчими функціями та використовуючи свої службові повноваження міг сприяти ОСОБА_3 у закритті кримінального провадження №0000636, однак відмовився отримувати будь-яку неправомірну вигоду від ОСОБА_3 .

Вказані дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 369 КК України (в редакції Закону №1261-VII від 13.05.2014, із змінами, внесеними згідно із Законом №770-VIII від 10.11.2015), тобто пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за вчинення службовою особою в інтересах того хто пропонує дії з використанням службового становища.

28 листопада 2017 року між прокурором ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000306 від 07 листопада 2017 року та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди, прокурор та обвинувачений дійшли згоди, щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст. 369 КК України (в редакції Закону №1261-VII від 13.05.2014, із змінами, внесеними згідно із Законом №770-VIII від 10.11.2015). Обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри, беззастережно визнав свою винуватість у вчинені даного злочину. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинений злочин, а саме у виді штрафу.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`ясненні обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважає, що при укладенні даної угоди дотриманні вимоги і правила КПК України та КК України, просить дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні просить укладену з прокурором угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України (в редакції Закону №1261-VII від 13.05.2014, із змінами, внесеними згідно із Законом №770-VIII від 10.11.2015), в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 просить затвердити угоду про визнання винуватості від 28 листопада 2017 року та призначити обвинуваченому ОСОБА_3 обумовлену в ній міру покарання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньоїтяжкості, від якого потерпілих немає.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості від 28 листопада 2017 року, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості від 28 листопада 2017 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 , відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив дії, які виразилися у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за вчинення службовою особою в інтересах того хто пропонує дії з використанням службового становища, а тому його дії кваліфіковані вірно за ч.1 ст. 369 КК України (в редакції Закону №1261-VII від 13.05.2014, із змінами, внесеними згідно із Законом №770-VIII від 10.11.2015), за якою належить призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості від 28 листопада 2017 року, міру покарання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити у кримінальному провадженні №0000306 від 07 листопада 2017 року угоду про визнання винуватості від 28 листопада 2017 року між прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України (в редакції Закону №1261-VII від 13.05.2014, із змінами, внесеними згідно із Законом №770-VIII від 10.11.2015) та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 28 листопада 2017 року покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Головуючий суддяОСОБА_1