Справа № 1-кп/593/137/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Бережанський районний суд Тернопільської області
"12" жовтня 2017 р.
у складі: головуючого - судді - ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2

з участю:

прокурора - ОСОБА_3

захисника ( адвоката) - ОСОБА_4

обвинуваченої - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області кримінальну справу (кримінальне провадження №- 120 172 100 400 00 139 від 07 червня 2017 року) про обвинувачення:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Мукачево Закарпатської області, українки, громадянки України, в шлюбі не перебуває, утриманців не має, проживає без реєстрації по АДРЕСА_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, не працюючої, депутатом не обиралася, вироком Береговського районного суду Закарпатської області від 18 березня 1997 року засудженої за ч. 3 ст. 140, ч.2 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі; вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 15 березня 2002 року засудженої за ч.2 ст. 187, ст. 71 КК України до 2 років позбавлення волі; вироком Бережанського районного суду від 19 квітня 2006 року засудженої за ч.1 ст. 296 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік; вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 18 квітня 2007 року засудженої за ч.1 ст. 263, ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 02 грудня 2010 року засудженої за ч.3 ст. 185, ст. 69 КК України до 240 годин громадських робіт; вироком Бережанського районного суду від 09 листопада 2011 року засудженої за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненої 22 травня 2015 року по відбуттю покарання, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Постановою Бережанського районного суду Тернопільської області від 29 вересня 2016 року ОСОБА_5 на підставі п. «в» ст. З, ст. ст. 6, 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» від 1 грудня 1994 року, було встановлено адміністративний нагляд терміном на 1 (один) рік, застосувавши такі обмеження: а) заборонено вихід з будинку (квартири) по місцю проживання з 22 години до 6 години; б) заборонено відвідувати торгівельні заклади, де продаються спиртні напої на розлив; в) заборонено виїзд за межі Бережанського району з особистих питань без дозволу керівництва Бережанського ВП ГУНП України.
07 жовтня 2016 року ОСОБА_5 у Бережанському ВП ГУНП в Тернопільській області ознайомлено під підпис із постановою Бережанського районного суду Тернопільської області від 29 вересня 2016 року про встановлення адміністративного нагляду, а також повідомлено, що вона стала на облік як адміністративний піднаглядний, вказавши місце свого проживання с. Нараїв Бережанського району, Тернопільської області, де зобов`язалася постійно проживати за вищевказаною адресою та без дозволу керівництва Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області не виїжджати за межі Бережанського району, Тернопільської області.
У встановленому законом порядку ОСОБА_5 було роз`яснено порядок та умови відбуття адміністративного нагляду та попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від адміністративного нагляду, передбачену ст. 395 КК України, що полягає у самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
04 червня 2017 року у ОСОБА_5 , яка знаючи про обмеження встановлені постановою Бережанського районного суду від 29 вересня 2016 року щодо заборони залишати будинок за місцем проживання з 22 год. по 6 год., а також заборони виїзду за межі Бережанського району з особистих питань без дозволу керівництва Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області, виник умисел спрямований на самовільне залишення місце свого проживання без поважних причин з метою ухилення від адміністративного нагляду.
04 червня 2017 року ОСОБА_5 не попереджаючи керівництво Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області про залишення меж Бережанського району, Тернопільської області, та про свої наміри це зробити, знаючи про свої обов`язки покладені згідно адміністративного нагляду, маючи на меті ухилитися від адміністративного нагляду, реалізовуючи свій злочинний намір, покинула місце свого проживання у с. Нараїв Бережанського району, Тернопільської області, в порушення встановлених їй обмежень постановою Бережанського районного суду Тернопільської області від 29 вересня 2016 року, а саме 04.06.2017 року, здійснила виїзд за межі Бережанського району, Тернопільської області з особистих питань без дозволу керівництва Бережанського ВП ГУНП України.
В подальшому порушувала встановлені їй обмеження, зокрема під час перевірок 04.06.2017 року о 22 год. 35 хв.; 05.06.2017 року о 22 год. 25 хв.; 06.06.2017 року о 23 год. 40 хв.; 07.06.2017 року о 05 год. ЗО хв., які проводились працівниками Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області була відсутня по місцю свого проживання, при цьому не вказавши жодних поважних причин, чим порушила покладені 29 вересня 2016 року постановою Бережанського районного суду Тернопільської області на неї зобов`язання.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України визнала повністю, запевнила суд про своє щире каяття, просить її суворо не карати. Також у судовому засіданні пояснила, що дійсно 29 вересня 2016 року судом їй було встановлено адміністративний нагляд з обмеженнями, де було заборонено виїжджати за межі Бережанського району з особистих питань без дозволу керівництва Бережанського ВП ГУНП України. При цьому їй були роз`яснені наслідки порушення такого нагляду у тому числі й у виді кримінальної відповідальності. Однак, 04 червня 2017 року, вона посварилася із своїм співмешканцем та залишила будинок в с.Нараїв Бережанського району Тернопільської області і майже на 4 доби виїхала за межі Бережанського району де провела час в іншому помешканні, про яке розповідати не бажає. Про такі свої дії вона працівників Бережанського відділу поліції не повідомляла, дозволу залишити своє місце проживання у працівників поліції не питала, усвідомлює, що вчинила протиправні дії, жалкує про це і більше такого роботи не буде. Просить суд також врахувати, що її співмешканець ОСОБА_6 , з яким вона спільно проживає без реєстрації шлюбу останні 8 років, є інвалідом і потребує догляду, а тому просить її суворо не карати.

Також обвинувачена ОСОБА_5 звернулася до суду із письмовою заявою, яку, які і її захисник адвокат ОСОБА_4 , підтримала у судовому засіданні, згідно якої повідомила суд, що повністю визнає свою вину в інкримінованому їй злочині, передбаченому ст. 395 КК України, тобто у самовільному залишенні нею місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду. А тому повністю визнає і не оспорює всі обставини інкримінованого їй кримінального правопорушення, з кваліфікацією її дій погоджується повністю. У зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України просила суд визнати недоцільним дослідження обставин кримінального правопорушення; запевнила суд, що правильно розуміє зміст таких обставин, також усвідомлює і розуміє процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження її права апеляційного оскарження вказаних обставин; зазначила, що така її позиція є добровільною.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_5 у повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники судового розгляду, зокрема обвинувачена ОСОБА_5 , її захисник адвокат ОСОБА_4 і прокурор правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглянув справу у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України.

З огляду на вищевикладене, суд вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченої ОСОБА_5 за ст. 395 КК України, - самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачена ОСОБА_5 підлягає покаранню.

Відповідно до ст. ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як вбачається із акту огляду №-257 спеціальної медичної комісії КУТОР Тернопільського обласного наркологічного диспансеру від 20 червня 2017 року, ОСОБА_5 страждає на розлади психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю, вживання зі шкодою для здоров`я.

Висновком №-301 від 20 червня 2017 року судово-психіатричного експерта встановлено, що на період інкримінованих діянь ОСОБА_5 в тимчасовому розладі психічної діяльності не перебувала, а виявляла ознаки розладів психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, що не досягає рівня психозу, тому вона могла давати звіт своїм діям і керувати ними; за теперішнього часу вона страждає на розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, в даний час може усвідомлювати свої дії і керувати ними та не потребує застосування до неї примусових заходів медичного характеру.

Характеристика видана сільським головою Нараївської сільської ради Бережанського району (вих. №-525 від 08 червня 2017 року) на ОСОБА_5 по своїй суті є задовільною.

Згідно довідки вих. №-658 від 11 липня 2017 року, ОСОБА_5 проживає без реєстрації в с.Нараїв Бережанського району Тернопільської області разом із співмешканцем ОСОБА_7 , 1969 р.н. інвалідом дитинства, який потребує догляду.

При призначенні виду та терміну покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України класифікується як злочин невеликої тяжкості, поведінку обвинуваченої під час судового розгляду, яка вину у вчиненому визнала в повному обсязі, особу обвинуваченої, її щире каяття та добровільне зізнання у вчиненому, а також те, що вона фактично здійснює догляд співмешканця-інваліда. Поряд з цим судом враховується й те, що раніше обвинувачена неодноразово судима, має задовільну характеристику за місцем проживання.

Усі вище перелічені судом обставини, в їх сукупності, враховуються судом при призначенні обвинуваченій покарання і їх наявність, як вважає суд дає підстави вважати, що перевиховання та виправлення обвинуваченої ОСОБА_5 та досягнення мети запобігання вчинення нею нових злочинів, не є можливим без ізоляції її від суспільства, а відтак їй слід призначити реальне покарання в межах санкції ст. 395 КК України у виді арешту, однак терміном ближче до мінімального.

Про речові докази, процесуальні витрати та заходи забезпечення у даному кримінальному провадженні суду не повідомлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 373, 370-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України за яким призначити їй покарання у виді арешту строком на 2 (два) місяці.

Апеляція на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд Тернопільської області. Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Обвинуваченій також роз`яснюється його право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.
Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1