Постанова
Іменем України
13 березня 2018 року

м. Київ
справа № 166/1372/15-к
провадження № 51-594км18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
засудженої ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженої ОСОБА_6 на вирок Ратнівського районного суду Волинської області від 03 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 31 травня 2017 року в кримінальному провадженні № 0001565за обвинуваченням

ОСОБА_6 , громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Тур Ратнівського району Волинської області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 368 КК України.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Ратнівського районного суду Волинської області від 03 листопада 2016 року визнано винуватою та засуджено ОСОБА_6 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 368 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17 000 грн, із позбавленням права обіймати посади в митних органах ДФС строком на один рік. Цим же вироком засуджена ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 368 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 20 400 грн, із позбавленням права обіймати посади в митних органах ДФС строком на один рік.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 31 травня 2017 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 залишено без змін.

Вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 в апеляційному порядку не переглядався.

Згідно з вироком місцевого суду ОСОБА_7 визнано винуватою і засуджено за те, що вона о 24 год. 30 липня 2015 року, будучи службовою особою, працюючи на посаді старшого державного інспектора на митному посту «Доманове» Волинської митниці ДФС, перебуваючи у зміні на пункті пропуску через державний кордон України «Доманове» в Ратнівському районі Волинської області на робочому місці через пособника службову особу державного інспектора ОСОБА_6 , яка працювала у зміні, отримала від ОСОБА_8 неправомірну вигоду в розмірі 7 800 грн за митне оформлення та безперешкодне ввезення ним разом із іншими фізичними особами-нерезидентами на митну територію України бувших у використанні транспортних засобів.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі засуджена ОСОБА_6 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати судові рішення щодо неї та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції. Вимоги поданої касаційної скарги засуджена обґрунтовує тим, що місцевий суд грубо порушив положення статей 9, 94 КПК України, послався на докази, які здобуті незаконним шляхом, та поклав в основу обвинувального вироку суперечливі показання свідка ОСОБА_9 . Зазначає, що було порушено її право на захист, її незаконно утримували 31 липня 2015 року, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, через що рішення суду є незаконним та необґрунтованим. Стверджує про те, що судом апеляційної інстанції допущено істотні порушення вимог частин 3, 4 ст. 404 КПК України, а саме залишено поза увагою клопотання сторони захисту про повторне дослідження доказів. Також судом, на думку засудженої, було допущено порушення норм матеріального права, що стосується кваліфікації дій, а ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 370 КПК України.

Судові рішення щодо ОСОБА_7 в касаційній скарзі не оскаржуються.

Позиції інших учасників судового провадження
Засуджена ОСОБА_6 підтримала касаційну скаргу, просила її задовольнити, а судові рішення щодо неї скасувати.

Прокурор вважав касаційну скаргу необґрунтованою і просив залишити її без задоволення.

Мотиви Суду
Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України встановлено, що підставою для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною першою статті 370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ст. 419 КПК України в ухвалі суду апеляційної інстанції зазначаються, зокрема, мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався. При залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, захисник ОСОБА_10 , діючи в інтересах ОСОБА_6 , не погоджуючись із вироком суду першої інстанції через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, подав апеляційну скаргу, в якій зазначав, зокрема, про неправомірність перекваліфікації дій ОСОБА_6 на ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 368 КК України, оскільки таке обвинувачення їй не пред`являлось, та відсутність переконливих доказів винуватості у вчиненні інкримінованого діяння.

Суд апеляційної інстанції, зазначивши коротко в мотивувальній частині ухвали доводи апеляційної скарги захисника, належним чином їх не перевірив, не навів переконливих мотивів для їх спростування, не зазначив обґрунтованих підстав, через які залишив скаргу без задоволення.

Так, фактично апеляційний суд свої висновки про винуватість засудженої обґрунтував тими ж доказами, що й суд першої інстанції, лише перерахувавши їх, проте не давши їм оцінки з точки зору їх допустимості, достатності, законності та належності.

Також суд апеляційної інстанції у своєму рішенні не навів й доказів, наданих стороною обвинувачення, які поза розумним сумнівом підтверджують винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину, а з тих, які наведені, залишилось незрозумілим, що вони підтверджують чи спростовують.

Тобто, суд апеляційної інстанції не дотримався вимог статей 370, 419 КПК України при формулюванні своїх висновків та постановив ухвалу, яка не відповідає вказаним вимогам закону.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про скасування ухвали суду апеляційної інстанції та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно належним чином перевірити усі доводи, наведені в апеляційній скарзі захисника, співставити їх з наявними у кримінальному провадженні доказами, та ухвалити законне й обґрунтоване рішення, належним чином умотивуваши свої висновки.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, пунктом 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, Суд

ухвалив:
Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 31 травня 2017 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2