ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Провадження № 1-кс/201/8468/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2017р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої службової особи прокуратури Дніпропетровської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 05.09.2017р.,

ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 20.09.2017р. надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої службової особи прокуратури Дніпропетровської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 05.09.2017р., в якій останній просить слідчого суддю зобов`язати уповноважену особу органу прокуратури внести відомості про скоєння кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та почати досудове розслідування.

Скарга була передана в провадження слідчого судді ОСОБА_1 21.09.2017р.

Скаржник ОСОБА_3 у судове засідання 22.09.2017р. не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином (sms-повідомлення отримано 21.09.2017р. о 10 год. 25хв.), причини неявки не повідомив, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі скаржника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Представник прокуратури Дніпропетровської області прокурор ОСОБА_4 22.09.2017р. надав суду письмові заперечення на скаргу, у яких просив відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на те, що звернення ОСОБА_3 не містить об`єктивних даних про вчинення працівниками СУ ГУНП в Дніпропетровські області жодних кримінальних правопорушень, у зв`язку із чим, відповідно до ст. 214 КПК України таке повідомлення не є повідомленням про кримінальне правопорушення. Крім того, на думку прокурора, ОСОБА_3 фактично оскаржує відсутність відповіді на його звернення, а не бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. В цій заяві прокурор також не заперечував щодо розгляду скарги за його відсутності, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ст. 107 КПК України за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали скарги, вважає, що скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

З матеріалів скарги встановлено, що 05.09.2017р. ОСОБА_3 направив до прокуратури Дніпропетровської області заяву про вчинення посадовими особами прокуратури Дніпропетровської області, СУ ГУНП в Дніпропетровській області, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальній справі № 36111020 та у кримінальних провадженнях №№ 0000817, 0000150, кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч. 3 ст. 365 КК України, однак станом на теперішній час відповідні відомості про вчинене кримінальне правопорушення не було внесено до ЄРДР, що, на думку скаржника, свідчить про неправомірну бездіяльність органу досудового розслідування та грубе порушення вимог ст. 214 КПК України.

Факт отримання органом досудового розслідування заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення повністю підтверджується долученою до матеріалів скарги копією поштового відправлення про її отримання уповноваженою особою прокуратури Дніпропетровської області 11.09.2017р.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як випливає з положень принципу публічності, закріпленого у ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Частиною 1 ст. 28 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Слідчий, прокурора, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, а також зважаючи на те, що уповноваженою службовою особою прокуратури Дніпропетровської області не було розпочато досудове розслідування за заявою ОСОБА_3 від 05.09.2017р., суд вважає, що бездіяльність органу досудового розслідування є незаконною та такою, що не відповідає вимогам ст. 214 КПК України.

Що стосується доводів представника прокуратури про відсутність підстав для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 , оскільки така заява не місить жодних об`єктивних даних про вчинення працівниками СУ ГУНП в Дніпропетровській області кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так аналіз положень кримінального процесуального закону, а також підзаконних актів, прийнятих відповідно до останнього, які регламентують підстави та порядок внесення слідчим та прокурором після отримання заяви про вчинене кримінальне правопорушення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, свідчать, що КПК України дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підстав заяви та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійснення ними своїх повноважень, разом з тим, слід враховувати, що на цьому етапі розвитку правових відносин стосовно ймовірного вчинення діяння, відповідальність за яке встановлена законом України про кримінальну відповідальність, не достатньо об`єктивних відомостей навіть для попередньої констатації наявності або відсутності ознак складу злочину.

При цьому, жодна норма кримінального процесуального закону не надає органу досудового розслідування після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення здійснювати оцінку їх обґрунтованості, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження, а отже, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК України, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України.

Таким чином, після отримання заяви або повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, слідчий або прокурор не мають право на стадії прийняття та реєстрації цієї заяви робити висновок про відсутність або наявність ознак кримінального правопорушення, оскільки обов`язок внести відомості за такою заявою або повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань прямо передбачений вимогами ст. 214 КПК України і не може тлумачитися службовими особами прокуратури на свій власний розсуд.

Крім того, безпідставними є доводи прокурора щодо того, що ОСОБА_3 фактично оскаржує відсутність відповіді на його повідомлення, а не відмову у внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за його заявою, оскільки у своїй скарзі ОСОБА_3 прямо зазначає про оскарження ним в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України бездіяльності уповноваженої особи прокуратури Дніпропетровської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 05.09.2017р. та просить слідчого суддю зобов`язати уповноважену особу органу прокуратури внести відповіді відомості до ЄРДР за його заявою.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 25, 28, 107, 214, 303-307 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої службової особи прокуратури Дніпропетровської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 05.09.2017р. задовольнити.

Зобов`язати уповноважену службову особу прокуратури Дніпропетровської області відповідно до вимог ст. 214 КПК України внести відомості про вчинене кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 05.09.2017р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1