Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2017 року м. Первомайськ
Справа :484/3325/17

Номер провадження : 1-кп/484/339/17

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
представника потерпілого адвоката ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Первомайськ Миколаївської області матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001358, стосовно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця с. Коритно-Забузьке Вільшанського району Кіровоградської області; громадянина України; освіта середня; одруженого; маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 ; непрацюючого; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше не судимого;
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; уродженця м. Первомайськ Миколаївської області; громадянина України; освіта середня; непрацюючого; одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_4 ; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ; раніше не судимого;
які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;
встановив:
У травні 2016 року, точна дата не встановлена, ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді завідуючого складським приміщенням ТОВ «Будснабзбут», маючи вільний доступ до товарно-матеріальних цінностей і не будучи матеріально відповідальною особою, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , який на той час працював водієм ТОВ «Будснабзбут», не будучи матеріально відповідальною особою, вирішили здійснити крадіжку металевого листу розміром 1 кв. м., товщиною 8,0 мм, вартістю 1 064,00 грн., з приміщення складу, який розташований за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Желябова, 3, належний ТОВ «Будснабзбут».
Реалізуючи задумане та дочекавшись офіційного завантаження вантажного автомобілю марки «Мерседес», номерний знак НОМЕР_1 , на смт. Криве Озеро Миколаївської області, ОСОБА_8 прийшов на робоче місце раніше працівників ТОВ «Будснабзбут», де завантажив вищевказаний лист металу до автомобілю. Про вказане повідомив ОСОБА_7 , який вирушив до смт. Криве Озеро Миколаївської області для виконання офіційно отриманих замовлень суб`єктами підприємницької діяльності, що розташовані на території смт. Криве Озеро Миколаївської області, та одночасно з метою реалізації викраденого ними майна.
Прибувши до смт. Криве Озеро Миколаївської області, ОСОБА_7 розвіз всю офіційно замовлену продукцію згідно з накладними. Розвантажуючи замовлену продукцію у ФОП « ОСОБА_9 », ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_9 придбати викрадений лист металу розміром 1 кв. м. товщиною 8,0 мм по ціні 50% від ринкової вартості, пояснивши, що це не форматна продукція, оскільки порізана за помилковими розмірами. ОСОБА_9 погодився на пропозицію ОСОБА_7 і придбав вищезазначений лист металу за 500,00 грн.
Отримані кошти від реалізації викраденого майна ОСОБА_7 та ОСОБА_6 розподілили в рівних частинах між собою та використали на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , переслідуючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисною метою, діючи за попередньою змовою та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнали себе винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, підтвердили обставини, викладені в обвинувальному акті, щиро розкаялись у вчиненому.
Представник потерпілого ОСОБА_5 підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.
Вину обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, підтверджує сукупність досліджених судом таких доказів.
Заява директора ТОВ «Будснабзбут» № 28 від 03.06.2017 р. ОСОБА_10 , згідно з якою останній повідомив, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 протягом останнього року вчиняли крадіжки металевих виробів з підприємства.
Довідка ТОВ «Будснабзбут» № 57 від 23.08.2017 р., згідно з якою станом на серпень 2016 р. роздрібна вартість листа 8,0 мм складала 1 064,00 грн. за 1 кв. м.
Сторони кримінального провадження, ураховуючи довідку ТОВ «Будснабзбут» № 57 від 23.08.2017 р., погодили, що станом на серпень 2016 р. роздрібна вартість листа 8,0 мм складала 1 064,00 грн. за 1 кв. м.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому з`ясував, те, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Зазначені докази щодо вчинення обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, повністю узгоджуються між собою та відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про те, що вина обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду. Характер дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , встановлених судом, свідчать про умисний характер дій обвинувачених, направлений на таємне заволодіння майном ТОВ «Будснабзбут» за попередньою змовою групою осіб. Наслідком таких умисних дій стало заподіяння матеріальної шкоди потерпілому на загальну суму 1 064,00 грн. Дії обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд ураховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ними кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, обставини справи, вказані дані про особи обвинувачених, які повністю визнали себе винуватими у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, щиро розкаялись, позитивно характеризуються за місцем проживання, мають на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не притягувались до кримінальної відповідальності; крім того, суд враховує, висновок органу пробації, згідно з яким результати оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 показали середній ризик; не показали високо ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, а отже існує ймовірність виправлення правопорушників без ізоляції від суспільства.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , є щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , судом не встановлено.
Ураховуючи викладене, а саме: дані про особи обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про те, що покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 слід обрати в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України; звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановити їм іспитовий строк та покласти на них відповідні обов`язки.
У судовому засіданні обвинувачені заявили клопотання про застосування до них ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» та просили звільнити їх від покарання, оскільки на день набрання чинності цим Законом вони мають малолітніх дітей, у відношенні до яких вони не позбавлені батьківських прав.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення обвинувачених від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році»; представник потерпілого поклався на розсуд суду.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
7 вересня 2017 року набув чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.
Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнанні винними у вчинені умисного злочину, що не є тяжким або особливо тяжким злочином, відповідно до статті 12 КК України, які не позбавлені батьківських прав та на день набрання чинності цим законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 21.11.2013 р. ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно з довідкою органу опіки та піклування Первомайської міської ради Миколаївської області № 1141/04.01-17 від 08.11.2017 р. ОСОБА_6 не позбавлений батьківських прав щодо ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 24.11.2000 р. ОСОБА_7 є батьком ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Згідно з довідкою органу опіки та піклування Первомайської міської ради Миколаївської області № 1165/04.01-17 від 10.11.2017 р. відомостей про позбавлення батьківських прав ОСОБА_7 немає; заяв щодо надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав не надходило.
Обмежень щодо застосування стосовно обвинувачених амністії, передбачених ч. 4 ст. 86 КК України, ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено.
За таких обставин суд вважає, що на обвинувачених поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому вони підлягають звільненню від відбування покарання.
Речових доказів у справі немає.
Витрат на залучення експерта немає.
Цивільний позов не заявлено.
Суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст. 124 Конституції України, ч. 2 ст. 185 КК України, ЗУ «Про амністію у 2016 році», ЗУ «Про застосування амністії в Україні», ст. ст. 368, 369, 374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік;
відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік;
відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування призначеного покарання;
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік;
відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік;
відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , звільнити від відбування призначеного покарання.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не обирати.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Первомайський міськрайонний суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим з моменту отримання копії.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі оскарження, після перегляду справи судом апеляційної інстанції, якщо вирок не буде скасовано.
Копія вироку може бути отримана всіма учасниками судового провадження в Первомайському міськрайонному суді Миколаївської області. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1