УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Так, особа, яка подала дану скаргу, просить слідчого суддю (дослівно):
«… Визнати протиправними (незаконними):
- дії та рішення слідчого ОСОБА_5 ( ОСОБА_4 ) в частині розгляду заяв Громадської організації «Науково-дослідний інститут економічного розвитку» та ОСОБА_3 про визнання потерпілим,
- бездіяльність слідчого ОСОБА_4 в частині не розгляду клопотання Громадської організації «Науково-дослідний інститут економічного розвитку» від 29 червня 2017 р.,
- бездіяльність слідчого ОСОБА_4 в частині невнесення відомостей до ЄРДР та невжиття заходів щодо порушення кримінального провадження за заявою Громадської організації «Науково-дослідний інститут економічного розвитку» від 03 липня 2017 р.
Зобов`язати слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу прокуратури м.Києва ОСОБА_4 :
- виконати ухвалу слідчого судці Печерського районного суду м.Києва ОСОБА_6 від 25 серпня 2016 р.,
- визнати Громадську організацію «Науково-дослідний інститут економічного розвитку» та ОСОБА_3 потерпілими у вказаному кримінальному провадженні,
- розглянути та задовольнити клопотання Громадської організації «Науково-дослідний інститут економічного розвитку» від 29 червня 2017 р. відповідно до вимог КПК України,
- внести відомості до ЄРДР, порушити кримінальне провадження та розпочати досудове розслідування за повідомленням Громадської організації «Науково-дослідний інститут економічного розвитку» від 03 липня 2017 р. відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст.382 КК України,
- протягом 3 днів з моменту набрання ухвалою законної сили повідомити ГО та ОСОБА_3 про виконання зазначеної ухвали.
Постановити окрему ухвалу, якою звернути увагу прокурора м.Києва на факти допущених правопорушень…».
Скарга обґрунтовується особою, яка її подала порушенням норм діючого кримінального процесуального законодавства у рамках даного кримінального провадження.
Також автор скарги порушує питання про поновлення строку оскарження визначеного ст. 304 КПК України, з огляду на його пропуск з поважних причин.
У судове засідання особа, яка подала скаргу не прибув, у скарзі виклав позицію про можливість її розгляду у його відсутність на підставі наявних у справі матеріалів.
У судове засідання суб`єкт оскарження будучи повідомленим про нього згідно ст. 135 КПК України, не з`явився, однак надав матеріали закритого кримінального провадження, про поважні причини неявки регламентовані ст. 138 вказаного Кодексу не повідомив, у зв`язку з чим, слідчий суддя беручи до уваги положення ст.ст. 22, 26 вказаного Кодексу в частині того, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом та норми його ч. 3 ст. 306, яка регламентує, що неявка суб`єкта оскарження не перешкоджає розгляду провадження, з урахуванням строків розгляду скарг даного типу, вважає за можливе, у даному конкретному випадку, перейти до розгляду скарги по суті у відсутність вказаних сторін та дослідивши матеріали судового провадження та самого кримінального провадження, приходить до наступного.
Щодо питання поновлення строку оскарження.
Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Тож, слідчий суддя проаналізувавши клопотання особи, що подала скаргу про поновлення строку оскарження визначеного ч. 1 ст. 304 КПК України, виходячи з положень ч. 1 ст. 117 даного Кодексу, вважає за необхідне його задовольнити та поновити строк оскарження, оскільки він був пропущений з поважних причин.
Щодо самої скарги по суті.
У ході розслідування даного кримінального провадження слідством було приєднано повідомлення ОСОБА_3 від 06.05.2016 про вчинене кримінальне правопорушення, яке отримане прокуратурою м. Києва 10.05.2016.
25.07.2016 допитано свідка ОСОБА_7
01.08.2016 допитано свідка ОСОБА_3 .
Приєднано до провадження заяву ОСОБА_3 від 01.08.2016 про долучення до провадження матеріалів та визнання потерпілим ГО Науково-дослідного інституту економічного розвитку» в особі представника ОСОБА_3 .
Заява заявника про визнання потерпілим ГО умотивована тим, що ГО слідчим ОСОБА_7 завдано майнову шкоду у розмірі 250000 грн.
Та витратами на поштову кореспонденцію у сумі 87, 65 грн.
Також, приєднано до провадження довідку про наявність збитків (матеріальної шкоди) від 06.04.2016 № 13-Д видану директором вказаної ГО.
Відображені у довідці відомості зводяться до того, що розмір матеріальної шкоди завданої ГО в результаті діяльності ОСОБА_8 та інших осіб у формі недоотриманих доходів становить 250 тис. грн.
У лютому 2016 року ГО звернулася до Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві з клопотання про визнання цієї ГО потерпілою стороною, однак про результати розгляду вказаного клопотання ГО не повідомлено по цей час.
Постановою слідчого першого відділу слідчого відділу управління прокуратури м. Києва ОСОБА_5 від 02.08.2016 відмовлено у задоволенні заяви про визнання ГО потерпілим.
Дане процесуальне рішення слідчого умотивоване тим, що не встановлено достатніх підстав вважати, що ГО діями слідчого завдано майнову шкоду.
Постановою слідчого першого відділу слідчого відділу управління прокуратури м. Києва ОСОБА_5 від 12.08.2016 відмовлено у задоволенні заяви про визнання ОСОБА_3 потерпілим за його заявою, яка надійшла до СВ 08.08.2016.
На час розгляду цієї скарги такої заяви у закритому кримінальному провадженні слідчим суддею особисто виявлено не було.
Це процесуальне рішення умотивоване тим, що не встановлено факту завдання шкоди особі, яка звернулася із заявою про визнання її потерпілим.
26.06.2017 проведено одночасний допит ОСОБА_3 та ОСОБА_7 .
Постановою від 30.06.2017 прийнятою від імені слідчого в ОВС 3 СВ управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_4 та підписаною слідчим в ОВС 1 слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва І. Польовою закрито вказане кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях слідчого СВ Голосіївського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.
В той же час, частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
З урахуванням того, що практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).
Як наслідок, слідчий суддя, вдаючись до оцінки доводів особи, яка подала скаргу, у порядку ст. 94 КПК України, на підставі даних відображених у скарзі та відомостей, які містить закрите кримінальне провадження, приходить таких висновків.
Щодо наявності у особи, яка подала скаргу права на звернення.
Згідно ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, серед іншого, такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим (ст. 60 КПК України).
У цьому випадку, у витязі з реєстру вказано, що заявник, потерпілий: інші (код).
Хоча, ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 07.06.2016 у справі № 752/8282/16-к, було зобов`язано керівника Київської місцевої прокуратури № 1 внести відомості до ЄРДР за повідомленням ОСОБА_3 від 23.05.2016.
Як наслідок, кримінальне процесуальне законодавства, у світлі норм ст.. 60 КПК України, вказує на те, що ОСОБА_3 , не дивлячись на дані відображені у витягу, є заявником у провадженні, тобто має відповідне право на подання скарги на закриття.
Як і на відмову у визнанні потерпілим за його заявами, як директора ГО та громадянина України, бо на досудовому провадженні можуть бути оскаржені також рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою (ст. 303 КПК України).
Також, слідчий суддя першочергово акцентує увагу на тому, що ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 07.06.2016 у справі № 752/8282/16-к, було зобов`язано керівника Київської місцевої прокуратури № 1 внести відомості до ЄРДР за повідомленням ОСОБА_3 від 23.05.2016.
У матеріалах даного кримінального провадження повідомлення ОСОБА_3 від 23.05.2016 відсутнє, хоча наявне від 06.05.2016, що беззаперечно вказує на те, що дана скарга підлягає до задоволення в частині скасування усіх процесуальних рішень прийнятих у провадженні слідчим, про які вказує у скарзі особа, яка її подала, так як слідчий, елементарно, не співставляв відомості відображені у заявах та клопотаннях у задоволенні яких відмовив із даними заяви про злочин від 23.05.2016.
Також слідчий закривши саме кримінальне провадження не аналізуючи заяву, на переконання слідчого судді не дотримався стандартів щодо ефективного та дієвого розслідування справи.
А тому, ці постанови від 02.08.2016, від 12.08.2016 та від 30.06.2017 слід скасувати та зобов`язати слідчого розглянути заяву директора ГО від 01.08.2016 згідно вимог ст.ст. 55, 220 КПК України.
Тим паче, що постанова від 30.06.2017 прийнята слідчим одного відділу, а підписана слідчим другого відділу, тобто остання не відповідає вимогам ст. 110 КПК України та підлягала б скасуванню у будь-якому випадку.
А постанова від 12.08.2016 прийнята за наслідками розгляду заяви заявника від 08.08.2016, але саму заяву у матеріалах закритого кримінального провадження, слідчим суддею не виявлено.
Щодо питання про зобов`язання вчинення певних дій за заявою ОСОБА_3 від 08.08.2016, та його ж клопотаннями від 29.07.2017, 29.06.2017, та повідомленням від 03.07.2017 то слідчий суддя позбавлений змоги вказати на необхідність вчинення таких дій так як у матеріалах закритого кримінального провадження ці заяви та клопотання відсутні, а особою, яка подала скаргу до скарги доказів, які б підтверджували отримання такого типу його звернень суб`єктом оскарження надано не було, у той час, як копії листів відповідей слідчої І. Польової жодним чином не поєднують ці відповіді з клопотаннями та заявами, які, як заявник вказує, він подавав слідчій, а тому у цій частині скарга задоволена бути не може.
Як і з питання постановлення окремої ухвали з огляду на те, що таке судове рішення слідчого судді за наслідками розгляду скарги ст. 307 КПК України не передбачено.
При цьому, слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України), разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.
Керуючись ст. ст. 1-3, 7-29, 84-86, 91-94, 110, 303-307, 309, 310, 369-372, 376 КПК України слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
Клопотання про поновлення строку для подання скарги на рішення, дії та бездіяльність слідчого визначений ст. 304 КПК України - задовольнити та поновити даний строк.
Скаргу задовольнити частково.
Постанову слідчого першого відділу слідчого відділу управління прокуратури м. Києва ОСОБА_5 від 02.08.2016, якою відмовлено у задоволенні заяви про визнання ГО «Науково-дослідного інституту економічного розвитку» потерпілим та представником ГО ОСОБА_3 , - скасувати.
Постанову слідчого першого відділу слідчого відділу управління прокуратури м. Києва ОСОБА_5 від 12.08.2016, якою відмовлено у задоволенні заяви про визнання ОСОБА_3 потерпілим, - скасувати.
В іншій частині у задоволенні скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України.
Слідчий суддя: ОСОБА_1