Справа № 361/7916/15-к
Провадження № 1-кп/361/51/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2017 року. Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю : прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України
В С Т А Н О В И В:
Судом визнано доведеним, що у ніч з 08 на 09 серпня 2015 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , який вже засуджений за вчинення цього злочину вироком Броварського міськрайсуду Київської області від 09 червня 2016 року, перебували біля житлового будинку АДРЕСА_2 , де звернули увагу на автомобіль марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_7 . У цей час у ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виник спільний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.
Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, ОСОБА_6 залишився біля автомобіля, де спостерігав за місцем, а ОСОБА_5 , цеглиною, яку знайшов поруч, розбив скло передніх лівих дверцят та проник до салону автомобіля, де намагався завести двигун.
Не маючи змоги завести двигун внаслідок відсутності акумулятора, продовжуючи свої дії, спрямовані на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_5 , почали штовхати автомобіль та перемістили таким чином вказаний транспортний засіб в інше місце.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в пред`явленому обвинувачені визнав повністю та пояснив, що ніч з 08 на 09 серпня 2015 року, він разом з ОСОБА_6 відпочивали в м.Бровари і біля житлового будинку №6-А по вул.Незалежності в м.Бровари звернули увагу на автомобіль марки «ВАЗ 2107», на якому вирішили покататись. Він цеглиною розбив бокове вікно та проникнув у салон автомобіля та спробував завести двигун. Оскільки це їм не вдалось , вони почали штовхати даний автомобіль руками і відкотивши його на 3-4 метри він заснув у салоні, де його і виявили працівники поліції. Просить не наказувати його суворо, врахувати, що він відшкодував потерпілому всю шкоду, розкаюється в скоєному, він вчинив неправильно, більше не допустить подібного.
Учасники судового процесу не заперечують проти того, щоб визнати недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки обвинувачений вину визнає і факт незаконного заволодіння транспортного засобу не заперечує.
За таких обставин, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого ОСОБА_5 та дослідженням документів, що характеризують його особу .
Таким чином, суд приходить висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 у незаконному заволодінні транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, доведена повністю, тому він повинен нести за такі дії кримінальну відповідальність , і його дії суд кваліфікує за ч.2 ст.289 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд , у відповідності до ст. ст. 66 КК України , визнає його щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди.
До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не виявлено.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує вимоги ст. 65 КК України, щодо загальних засад призначення покарання, ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, дані про особу обвинуваченого, що він, позитивно характеризується по місцю проживання, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності. Обвинувачений не являється небезпечним для суспільства, має постійне місця проживання та міцні соціальні зв`язки , у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває. Суд також враховує , що потерпілому ОСОБА_7 повернутий автомобіль та повністю відшкодована шкода, і він в письмовій заяві просив призначити ОСОБА_5 не суворе покарання.
Тому суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі.
Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Від заявленого раніше цивільного позову потерпілий ОСОБА_7 відмовився.
Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст. 131 КПК України, в тому числі запобіжний захід обраний стосовно ОСОБА_5 під час досудового розслідування і судового провадження , втратив чинність, в обранні вказаній особі до набрання вироком законної чинності запобіжного заходу, передбаченого ст. 176 КПК України, суд на даний час підстав не вбачає.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого в рівних долях з іншим співучасником.
Речові докази в обвинувальному акті не вказані.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за вчинення кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді позбавлення волі на строк 5(п`ять) років .
У відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання , встановивши йому строк випробовування в два роки. Та покласти на нього обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти органи пробації про зміну місця проживання роботи та навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи пробації.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати 368,28 грн за проведені судові експертизи.
Вирок суду першої інстанції, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині, може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти діб з моменту його проголошення, до апеляційного суду Київської області, шляхом подачі апеляції до Броварського міськрайонного суду.

Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано.

Учасники судового провадження мають право отримувати в суді копію вироку.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1