печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 листопада 2017 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участю слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Печерського районного суду міста Києва клопотання слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 погодженого прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :
Слідчий в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням, погодженим прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 , а саме на житловий будинок адресою: АДРЕСА_1 , квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , легковий автомобіль марки AUDI Q7, 2014 року випуску, реєстраційний державний номер НОМЕР_1 . Та просив суд накласти арешт: - на 1/2 (половину) частки житлового будинку адресою: АДРЕСА_1 , який на праві приватної спільної сумісної власності належить ОСОБА_5 ; - на 1/2 (половину) частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві приватної спільної сумісної власності належить ОСОБА_5 ; - на легковий автомобіль марки AUDI Q7, 2014 року випуску, реєстраційний державний номер НОМЕР_1 , який належать ОСОБА_5 на праві приватної власності та заборонити здійснювати відчуження вказаного майна.
13 листопада 2017 року в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 в межах кримінального провадження № 0000042 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, надійшло клопотання сторони кримінального провадження слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 ,погодженого прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 , а саме на житловий будинок адресою: АДРЕСА_1 , квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , легковий автомобіль марки AUDI Q7, 2014 року випуску, реєстраційний державний номер НОМЕР_1 . Та просив суд накласти арешт: - на 1/2 (половину) частки житлового будинку адресою: АДРЕСА_1 , який на праві приватної спільної сумісної власності належить ОСОБА_5 ; - на 1/2 (половину) частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві приватної спільної сумісної власності належить ОСОБА_5 ; - на легковий автомобіль марки AUDI Q7, 2014 року випуску, реєстраційний державний номер НОМЕР_1 , який належать ОСОБА_5 на праві приватної власності та заборонити здійснювати відчуження вказаного майна.
У судовому засіданні слідчий просив задовольнити подане до суду клопотання.
Обґрунтовуючи внесене до суду клопотання сторона кримінального провадження вказує, що головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 09.12.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000042 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.
07.11.2017 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним злочинів проти власності та у сфері службової діяльності у вигляді: заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, та службового підроблення, тобто, складанні, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.
Установлено, ОСОБА_5 перебуваючи на посаді генерального директора ДП «ОК Укрвуглереструктуризація», за попередньою змовою з технічним директором першим заступником генерального директора ОСОБА_6 та директором ТОВ «КПД ГРУПП» ОСОБА_7 , зловживаючи своїм службовим становищем, з метою привласнення грошових коштів, що виділялись з державного бюджету України на виконання програми реструктуризації вугільної промисловості України на 2015 рік, штучно створювались умови для перемоги в тендерних процедурах підконтрольним їм комерційним структурам, зокрема ТОВ «КПД ГРУПП» (код ЄДР 35140833).
12.10.2015 генеральним директором ДП «ОК Укрвуглереструктуризація» ОСОБА_5 , як замовником, укладено з директором ТОВ «КПД ГРУПП» ОСОБА_7 , як підрядником, договір підряду № 29/ОР-15 про проведення робіт з рекультивації породних відвалів (колишньої шахти № 40) згідно проекту ліквідації шахти «Гірник», на загальну суму 3785199,60 грн. (з ПДВ).
За умовами укладеного договору з ДП «ОК «Укрвуглереструктуризація», ТОВ «КПД ГРУПП» повинно було провести роботи з рекультивації породних відвалів (колишньої шахти № 40) згідно проекту ліквідації шахти «Гірник».
Натомість, директор ТОВ «КПД ГРУПП» ОСОБА_7 згідно попередньої домовленості із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , без виконання робіт в повному обсязі, у невстановленому слідством місці, у період з листопада по грудень 2015 року склав та підписав 5 актів приймання виконаних робіт форми КБ2в на загальну суму 3219130,80 грн., внісши туди завідомо неправдиві відомості про завищені обсяги виконаних робіт з розроблення ґрунту при гасінні породного відвалу в об`ємі 13605 м3, та відповідно збільшивши суму вартості виконаних робіт і витрат на суму 270885,10 грн.
Після проведення відповідних розрахунків директором ТОВ «КПД ГРУПП» ОСОБА_7 отримані грошові перекази знімались готівкою, та у подальшому частину невикористаних коштів, виконуючи попередню домовленість, передав ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Згідно висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи від 09.06.2017 № 10051/17-42 та висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи від 11.10.2017 № 16316/16317/17-45, вартість перевищення обсягів, відображених в актах приймання виконаних бульдозерних робіт по гасінню породного відвалу за договором підряду від 12.10.2015 № 29/ОР-15 в розмірі 13605 м.куб. становить 270885,10 гривень.
Крім того, продовжуючи свої злочинні дії направлені на заволодіння чужим майном у особливо великих розмірах, реалізовуючи спільний злочинний план, у 2015 році генеральним директором ДП «ОК Укрвуглереструктуризація» ОСОБА_5 , від імені замовника, укладено з директором ТОВ «КПД ГРУПП» ОСОБА_7 , як підрядником, договори від 28.07.2015 № 21/ОР-15, від 09.09.2015 № 25/ОР-15, від 16.10.2015 31/ОР-15 щодо проведення робіт з фізичної ліквідації шахт.
За умовами укладених договорів з ДП «ОК «Укрвуглереструктуризація», ТОВ «КПД ГРУПП» повинно було провести роботи з розбирання будівель і споруд, по рекультивації та гасінню породного відвалу, та інші роботи.
Натомість, директор ТОВ «КПД ГРУПП» ОСОБА_7 згідно попередньої домовленості із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , виконавши підрядні роботи, під час яких не з`явилося ніякого будівельного об`єкту, в результаті чого роботи по демонтажу, які згідно Правил визначення вартості будівництва, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2013 № 293 (ДСТУ Б Д.1.1-1:2013), відносяться до І категорії складності об`єкта будівництва, склав та видав акти виконаних робіт, умисно внісши в них завідомо неправдиві відомості про розмір витрат виконаних робіт.
Згідно висновків експерта судової будівельно-технічної експертизи від 15.03.2017 № 12710/16-42, від 30.01.2017 № 12709/16-42, від 28.11.2016 № 12712/16-42, вартість фактично виконаних будівельних робіт за вказаними договором на 948 365,55 грн. нижче ніж в актах виконаних робіт, підписаних ДП «ОК «Укрвуглереструктурізація» та ТОВ «КПД ГРУПП».
Таким чином, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 шляхом зловживання своїм службовим становищем всупереч інтересам служби, заволодів грошовими коштами ДП «ОК «Укрвуглереструктуризація» на суму 1 219 250,65 гривень.
Спричинені злочинними діями ОСОБА_5 матеріальні збитки ДП «ОК «Укрвуглереструктуризація» на загальну суму 1 219 250,65 грн., на даний час не відшкодовані.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, та декларації ОСОБА_5 за 2016 рік, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_5 та його дружині ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності від 23.06.2008 року б/н. видане Головним управлінням благоустрою та комунального обслуговування).
Згідно даним Київського міського бюро технічної інвентаризації від 08.09.2017 року №062/14-10907 та №13362, декларації ОСОБА_5 за 2016 рік, квартира за адресою: АДРЕСА_2 на праві приватної власності належить дружині підозрюваного ОСОБА_5 - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і придбана нею під час шлюбу з ОСОБА_5 .
Згідно інформації Головного сервісного центру МВС України від 09.08.2017 року №31/11496 та реєстраційної картки транспортного засобу встановлено, що легковий автомобіль марки AUDI Q7, 2014 року випуску, реєстраційний державний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_5 і зареєстрований за ним 29.07.2014 року.
Відповідно декларації ОСОБА_5 за 2016 рік та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб
№ 3 від 03.11.2017 року ОСОБА_5 з 27.12.1979 року по даний час одружений на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якої спільно проживає, пов`язаний спільним побутом.
Житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно придбаний ОСОБА_5 у 2008 році, тобто під час шлюбу з ОСОБА_8 і форма його власності є приватна спільна сумісна.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається у тому числі з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Як передбачено ч. 5 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Санкцією ч. 5 ст. 191 КК України передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, що підпадає під вимоги п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Частина 1 ст. 131 КПК України регламентує, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 7 частини другої цієї статті визначено, що арешт майна є одним з таких заходів забезпечення.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_5 обіймаючи посаду генерального директора державного підприємства «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація», у період з 24.07.2015 по 23.12.2015, діючи за попередньою змовою із технічним директором першим заступником ДП «ОК «Укрвуглереструктуризація» ОСОБА_6 , директором ТОВ «КПД ГРУПП» ОСОБА_7 та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, шляхом зловживання своїм службовим становищем всупереч інтересам служби, незаконно заволодів грошовими коштами ДП «ОК «Укрвуглереструктуризація», а саме незаконно обернув чуже майно на користь інших осіб на загальну суму 1219250,65 грн., чим спричинив державному підприємству матеріальну шкоду в особливо великому розмірі, що підтверджується висновками експертів судово-економічної, судово-будівельних експертиз, показами свідків, протоколами огляду документів, та іншими доказами.
17.07.2017 № 587 ДП «ОК «Укрвуглереструктуризація» подано до Господарського суду м. Києва, позовну заяву про стягнення з
ТОВ «КПД ГРУПП» матеріальних збитків на суму 270897,60 грн., що встановлені в ході досудового розслідування по виконанню договору підряду №29/ОР-15.
З вищезазначених фактів та наявних доказів у кримінальному провадженні вбачається достатньо підстав для арешту нерухомого та рухомого майна підозрюваного ОСОБА_5 щодо якого здійснюється кримінальне провадження.
Заслухавши у судовому засіданні слідчого, дослідивши матеріали, що обґрунтовують клопотання, слідчий суддя вважає клопотання підлягаючим задоволенню за таких підстав: відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Як визначено ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами є, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).
З урахуванням думки слідчого, дослідивши надані до клопотання матеріали, відповідно до вимог ст. 173 КПК України, наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, наявність даних про належність майна, на яке слідчий просить накласти арешт та з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт зазначеного майна у вигляді грошових коштів на банківських рахунках є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження. Слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та заснованим на законі.
Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити розпоряджатися грошовими коштами, які надходитимуть на вказані поточні рахунки та зупинити видаткові операції з грошовими коштами, що надходять в адресу вищезазначених підприємств на вказані рахунки та які вже знаходяться на вищезазначених банківських рахунках за винятком видаткових операцій виключно з платежів до бюджетів всіх рівнів та державних цільових фондів, платежів, пов`язаних з виплатою заробітної плати.
Незастосування заборони використання та розпорядження банківськими рахунками надасть можливість вищезазначеним підприємствам фігурантам кримінального провадження або їх представникам за дорученням безперешкодно його відчужити, що призведе до зникнення або втрати майна і перешкодить забезпеченню збереження речових доказів. Слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та заснованим на законі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173,175,309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 погодженого прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , про арешт майна, задовольнити.
Накласти арешт:
- на 1/2 (половину) частки житлового будинку адресою: АДРЕСА_1 , який на праві приватної спільної сумісної власності належить ОСОБА_5 ;
- на 1/2 (половину) частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві приватної спільної сумісної власності належить ОСОБА_5 ;
- на легковий автомобіль марки AUDI Q7, 2014 року випуску, реєстраційний державний номер НОМЕР_1 , який належать ОСОБА_5 на праві приватної власності.
Заборонити здійснювати відчуження вказаного майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .