Справа № 715/430/18
Провадження № 1-кп/715/44/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.03.2018 Глибоцький районний суд Чернівецької області
у складі головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Глибока справу по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця м. Чернівці, жителя АДРЕСА_1 , студента 4-го курсу ЧНУ імені Юрія Федьковича, з базовою вищою освітою, неодруженого, не працюючого, громадянина України, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_6 , 29.11.2017 року, приблизно о 19 годині 50 хвилин, керуючи автомобілем марки «Toyota-Avensis», номерний знак НОМЕР_1 , рухався, по авто дорозі М-19 сполученням «Доманове - Ковель - Чернівці - Тереблече», в межах населеного пункту с. Коровія, Глибоцького району, Чернівецької області, зі сторони м. Чернівці в напрямку с. Тарашани. Проїжджаючи 510 км + 711 м., вказаної автодороги, а саме наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який позначений інформативно-вказівним знаком 5.35.1 «Пішохідний перехід» та горизонтальною розміткою 1.14.1 «зебра», водій ОСОБА_6 , проявив неуважність та самовпевненість до дорожньої обстановки, не переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена небезпека, продовжив рух, своєчасно не зменшивши швидкість руху автомобіля аж до повної зупинки, не надав перевагу пішоходу Хмельницькій Філіції Діонісіївні, 1946 року народження, яка перетинала проїзну частину дороги в межах нерегульованого пішохідного переходу, справа на ліво відносно напрямку руху автомобіля, внаслідок чого допустив наїзд на останню. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу Хмельницькій Філіції Діонісіївні, ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відповідності до висновку СМЕ № 71-Г від 05.02.2018 року, спричинено смерть, яка настала від політравми у вигляді чисельних зламів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів. Дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_6 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п.п. 1.5, 2.3 (б) та 18.1 встановлених «Правилами дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету міністрів України за № 1306 від 10.10.2001 року та введених в дію з 01.01.2002 року, які вимагають від водія:
- п. 1.5. дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
- п. 2.3. для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
-п. 18.1. водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненому визнав повністю і в своїх показаннях підтвердив обставини вчинення ним злочину, крім того показав, що у вчиненому щиро кається і просив суд суворо не карати.
Аналізуючи всі обставини справи, докази зібрані по справі в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що у вчиненому обвинуваченим ОСОБА_6 , є склад злочину, передбачений ч.2 ст.286 КК України, тобто, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує всі обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, його молодий вік, позитивну характеристику по місцю навчання, посередню характеристику по місцю проживання, майновий стан обвинуваченого та стан його здоров`я, те що він викликав працівників поліції і швидку допомогу, те що має незначний водійський стаж і керування транспортним засобом не є джерелом його доходів, те, що до кримінальної відповідальності притягується вперше, думку представника потерпілого, яка просила суд не карати суворо обвинуваченого, а також те, що злочин вчинено з необережності.
Як пом`якшуючі покарання обставини суд визнає: повне визнання вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті злочину, повне відшкодування заподіяної шкоди.
Обтяжуючою покарання обставиною суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 , можливе без ізоляції від суспільства і вважає можливим призначити йому основне покарання із застосуванням ст.ст. 75 КК України, тобто із звільненням його від відбування покарання з випробуванням і призначенням іспитового строку, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Також суд вважає необхідним призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами. Таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
В зв`язку з тим, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 , у вчиненому повністю доведена в судовому засіданні, а по справі є судові витрати, суд дійшов висновку стягнути їх з обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 371, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити йому міру покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, якщо він протягом трьохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину, та на підставі ст. 76 КК України зобов`язати його: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: автомобіль марки «Toyota-Avensis», номерний знак НОМЕР_1 повернути власнику.
Стягнути із ОСОБА_6 на користь держави судові витрати в розмірі 3661 (три тисячі шістсот шістдесят одну) гривню, 57 копійок.
На вирок суду може бути подано апеляцію в Апеляційний суд Чернівецької області через Глибоцький районний суд Чернівецької області на протязі 30-ти діб з дня його проголошення всіма учасниками процесу.

СУДДЯ: