Справа №549/105/17
Провадження №1-в/549/55/17
УХВАЛА
18 жовтня 2017 року Чорнухинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

старшого інспектора - ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Чорнухи подання старшого інспектора Чорнухинського районного сектору з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає в АДРЕСА_1 , не одруженого, не працює, засудженого вироком Чорнухинського районного суду Полтавської області від 26.05.2017 р. за ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1 КК України до 4-х років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

встановив:

Старший інспектор Чорнухинського районного сектору з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_4 звернувся до суду з поданням, яке мотивує тим, що з 30.06.2017 р. під наглядом інспекції знаходиться ОСОБА_5 , засуджений вироком Чорнухинського районного суду Полтавської області від 26.05.2017 р. за за ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1 КК України до 4-х років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, з покладенням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи та навчання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_5 роз`яснено порядок та умови відбування умовного покарання, однак засуджений 04.07.2017 р. не з`явився за викликом для постановки на облік, в зв`язку з чим йому виносились офіційні попередження та проведена індивідуально-профілактична робота.

Крім того, 05.07.2017 року ОСОБА_5 був притягнутий до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн.

Також ОСОБА_5 не прибув для проведення реєстрації до органів з питань пробації 19.09.2017, 03.102017 року та за викликами на 25.09.2017 року, 29.09.2017 року, 04.10.2017 року виправдовуючих документів не надав.

06.10.2017 року ОСОБА_5 було винесено попередження.

Посилаючись на зазначене старший інспектор просив скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням і направити ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання.

Засуджений ОСОБА_5 суду пояснив, що він не з`являвся на реєстрацію до органів пробації, оскільки хворів, на даний час він усвідомив свою неправомірну поведінку і став на шлях виправлення. Просить суд не направляти його в місця позбавлення волі, тому що прагне стати на шлях виправлення. Зобов`язується в подальшому не порушувати умов відбуття покарання.

Прокурор, вважає за необхідне надати засудженому ОСОБА_5 можливість стати на шлях виправлення та не скасовувати звільнення від призначеного покарання з випробуванням.

Заслухавши пояснення засудженого, старшого інспектора ОСОБА_4 , який підтримав подання, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання з таких підстав.

За змістом ст.164 КВК України звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані виконувати обов`язки, які покладено на них судом; повідомляти інспекцію про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до кримінально-виконавчої інспекції. Поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання запрошення, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Положеннями ч.1, ч.5 ст.166 КВК України визначено, що у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Відповідно до ч.4 ст.166 КВК України систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом ( ч.3 ст.166 КВК України ).

Згідно з підпунктом 5.3 пункту 5 розділу ІV Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань (затверджена спільним наказом Державного департаменту з питань виконання покарань та Міністерства внутрішніх справ України №270/1560 від 19 грудня 2003 року з подальшими змінами), якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами), то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

В силу ч.2 ст.78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Чорнухинського районного суду Полтавської області від 26.05.2017 р. ОСОБА_5 засуджений за ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1 КК України до 4-х років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, з покладенням обовязків : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також періодично з`являтися для реєстрації в органи з питань пробації. (а.с.4).

30.06.2017 року ОСОБА_5 поставлений на облік в Чорнухинський РС з питань пробації, де йому під підпис роз`яснено порядок та умови відбування умовного покарання, а також встановлено дні явки на реєстрацію в інспекцію 1, 3 вівторок кожного місяця (а.с.8,23-25).

ОСОБА_5 не з`явився на реєстрацію 04.07.2017 р.

ОСОБА_5 не прибув для проведення реєстрації до органів з питань пробації 19.09.2017, 03.10.2017 року, виправдовуючих документів не надав.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика Європейського суду з прав людини при розгляді справ застосовується судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005р.) та у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005р.) зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16.10.2008р.) Європейський суд з прав людини вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Врахувавши всі обставини в сукупності, суд знаходить передчасним скасування умовного засудження ОСОБА_5 , оскільки його поведінка на цей час в достатній мірі не свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Дані щодо виконання покладених на нього судом обов`язків, в тому числі його явка для реєстрації до органів пробації, свідчать про бажання засудженого стати на шлях виправлення, тому суд вважає за необхідне надати змогу засудженому довести своє виправлення протягом іспитового строку, що залишився.

Суд приходить до висновку, що подання старшого інспектора Чорнухинського районного сектору з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_4 про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком відносно ОСОБА_5 не підлягає задоволенню, оскільки матеріали справи не містять доказів і такі докази не надані суду, про те що ОСОБА_5 систематично, грубо порушував покладені на нього судом обов`язки.

Водночас необхідно зазначити, що Чорнухинський РС з питань пробації не позбавлений можливості звернутися до суду з таким поданням повторно, у разі, коли подальша поведінка засудженого не зміниться на краще та він продовжуватиме не виконувати обов`язки, які покладено на нього судом.

Враховуючи викладене, керуючись ст.537,539 КПК України, ст.78 КК України, ст.166 КВК України, суд,

ухвалив:

В задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Чорнухинський районний суд протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя