Справа № 215/4635/16-к

УХВАЛА
про продовження строку дії запобіжного заходу
05 квітня 2018 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу
у складі:головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

В провадженні суду перебуває зазначене кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 щодо таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно та з проникненням у приміщення.
У судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про продовження строку утримання під вартою ОСОБА_5 , який не працює, раніше неодноразово судимий, з урахуванням тяжкості злочину, через актуальність ризиків продовження злочинної діяльності, ухилення його від суду та перешкоджання кримінальному провадженню та враховуючи необхідність завершення судового розгляду справи.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти клопотання прокурора, через відсутність на цей час ризиків, передбачених законом.
Обвинувачений ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, оскільки він мав місце роботи.
Заслухавши думки учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до такого висновку.
Згідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Згідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Вирішуючи питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом враховано, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Оскільки обставини, на які посилався суд при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися та є актуальними, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого і середньої тяжкості кримінальних правопорушень проти власності, раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, постійного місця проживання і офіційних засобів для існування не має, отже може ухилитися від суду і перешкоджати кримінальному провадженню, що в сукупності свідчить про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
На думку суду, в даному випадку інтереси суспільства превалюють над правами обвинуваченого щодо його особистої свободи, та недоторканості, гарантованих ст.29 Конституції України, а ухвала суду є законодавчо встановленим рішенням щодо тримання особи під вартою.
Враховуючи наведені вище обставини, необхідність завершення судового розгляду справи, та зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, що відповідає правовим позиціям Європейського суду з прав людини, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою ще на 60 днів згідно ст.331 ч.3 КПК України.
Керуючись ст.ст.177, 184, 199, 331 КПК України, суд -
Продовжити застосований ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів до 05 червня 2018 року включно.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя: