Провадження № 1-кс/161/6571/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 29 вересня 2017 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представника власника майна ОСОБА_5 , розглянувши у кримінальному провадженні № 0000001 від 15 грудня 2012 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.366, КК України, клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області майора поліції ОСОБА_4 , про накладання арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В :
В поданому до суду клопотанні слідчий ОСОБА_4 зазначив, що 14 грудня 2012 року від ОСОБА_6 до прокуратури Любешівського району надійшла заява, із якої вбачається, що службові особи Зарудчівської сільської ради в листопаді-грудні 2011 року внесли завідомо неправдиві відомості до офіційних документів, а саме: рішення виконкому №12/2 від 24 листопада 2012, свідоцтва про право власності від 25 листопада 2011 року, довідки №2195 від 19 грудня 2011 року та витягу з погосподарської книги. На підставі завідомо підроблених документів за ОСОБА_6 зареєстровано право власності на житловий будинок, господарські будівлі та присадибну ділянку, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, слідчий ОСОБА_4 зазначив, що в ході досудового розслідування було встановлено, що громадянин ОСОБА_7 у 1968 році разом із дружиною ОСОБА_6 побудували будинок в с. Підкормілля Любешівського району.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СКУ майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

В подальшому 15 травня 2009 року ОСОБА_8 будучи власником вище вказаного спільного майна подружжя оформив в Зарудчівській сільській раді Любешівського району заповіт за яким його майно повинно було перейти у власність сина ОСОБА_9 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер. Відповідно до статті 1222 ЦК України спадкоємцем його майна за заповітом, а саме частки побудованого ним будинку являвся його син ОСОБА_9 . Згідно ст.ст. 1268,1269, 1270 ЦК України останній мав право подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування протягом строку у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, а саме з 20.06.2011 року.

12 серпня 2011 року голова Зарудчівської сільської ради ОСОБА_10 будучи посадовою особою та знаючи, що з моменту смерті ОСОБА_8 не пройшов шестимісячний термін прийняття спадщини за заповітом, його сином ОСОБА_9 , а також за законом іншими членами його сім`ї, надала вказівку секретарі Зарудчівської сільської ради ОСОБА_11 прийняти заяву від громадянки ОСОБА_6 про надання дозволу на складання проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки в АДРЕСА_1 , площею 0,18 га., для обслуговування житлового будинку та господарських будівельних споруд та заяву на оформлення права власності на житловий будинок про виготовлення технічної документації на будинок в АДРЕСА_1 та наказала включила їх до переліку питань на розгляд сесії та виконкому вказаної сільської ради.

18.08.2011 на сесії Зарудчівської сільської ради було прийнято рішення про надання дозволу ОСОБА_6 на складання проекту землеустрою, щодо відведення вище вказаної земельної ділянки, а 22.08.2011 року виконкомом Зарудчівської сільської ради було прийнято рішення про надання дозволу ОСОБА_6 на оформлення права власності вище вказаного будинку з надвірними будівлями та спорудами.

Окрім того, слідчий ОСОБА_4 зазначив, що 31.08.2011 року на сесії Зарудчівської сільської ради де доповідачем була секретар ОСОБА_11 , якій було відомо проте, що на вказану дату існує заповіт ОСОБА_8 , про спадкування його майна сином, термін подачі заяви по якому не закінчився, навмисне не повідомила про це депутатам Зарудчівської сільської ради, якими було прийнято рішення №11/2 «Про затвердження технічної документації із землеустрою, щодо складання та видачі державного акта на право власності земельної ділянки громадянці ОСОБА_6 площею, 0,25 га в АДРЕСА_1 ».

Також, 31.08.2011 голова сільської ради ОСОБА_10 будучи службовою особою, та знаючи що після смерті ОСОБА_8 наявний заповіт на його сина та не дивлячись, що на вказаний день не пройшли строки прийняття спадщини по заповіту сином ОСОБА_9 видала довідку на ім`я ОСОБА_6 , до якої внесла недостовірні відомості про те, що будівлі (в тому числі будинок) які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , являється власністю останньої. Таким чином на підставі вказаної довідки було оформлено технічну документацію на будинок.

В подальшому, на ОСОБА_6 видано державний акт на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , та за її дорученням, яке вона нібито оформляла в Зарудчівській сільській раді на гр. ОСОБА_12 , останньою подано документи на виготовлення технічного паспорту на будинок.

24 листопада 2011 року виконкомом Зарудчівської сільської ради було прийнято рішення №12/2 «Про оформлення права власності на об`єкт нерухомого майна в с. Підкормілля», а саме права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 за ОСОБА_6

08 червня 2017 року будинок який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстрований за ОСОБА_13 визнано речовим доказом.

21.06.2016 рішенням №10/19 Зарудчівської сільської ради Любешівського району Волинської області, вулицю Жовтнева перейменовано на вулицю Свободи.

З врахуванням зазначених обставин, ОСОБА_4 посилаючись на вимоги ч.1, ч.2, ч.3 ст.170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, просив суд:

1.Накласти арешт у кримінальному провадженні №0000001, від 15.12.2012 на будинок, зареєстрований за ОСОБА_13 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - заборонивши останній відчужувати його з метою збереження речового доказу.

2. Розгляд клопотання по арешт вище зазначеного майна проводити без повідомлення власника ОСОБА_13 , її захисника з метою забезпечення арешту майна.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримав з наведених підстав.

Разом з тим, ОСОБА_4 відповідаючи на запитання повідомив, що раніше судом накладався арешт на зазначений будинок, який був скасований апеляційною інстанцією, та після скасування арешту на майно інші підстави для накладання арешту не виникли.

В судовому засіданні представник власника майна ОСОБА_5 в задоволенні клопотання просив відмовити мотивуючи тим, що арешт на зазначене майно раніше накладався та був скасований ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 13 вересня 2017 року та в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про накладання арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 відмовлено.

Разом з тим, ОСОБА_5 зазначив, що даний спір про будинок вирішений в порядку цивільного судочинства, про що свідчать судові рішення від 20 червня 2013 року, яке перевірене ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 9 серпня 2013 року, судові рішення від 20 грудня 2016 року, 18 січня 2017 року, перевірене ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 30 травня 2017 року, про що подав для приєднання до даної справи копії зазначених судових рішень.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та навів доводи для задоволення клопотання, аналогічно тим, що зазначенні в клопотанні.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення слідчого ОСОБА_4 , представника власника майна ОСОБА_5 , з`ясувавши думку прокурора ОСОБА_3 , дослідивши матеріали клопотання, встановив наступні обставини та прийшов до наступних висновків щодо заявленого клопотання.

З витягу з ЄРДР встановлено, що 14 грудня 2012 року за №0000001 внесені відомості про те, що службові особи Зарудчівської сільської ради в листопаді-грудні 2011 року внесли завідомо неправдиві відомості до офіційних документів, а саме: рішення виконкому №12/2 від 24 листопада 2012, свідоцтва про право власності від 25 листопада 2011 року, довідки №2195 від 19 грудня 2011 року та витягу з погосподарської книги. На підставі завідомо підроблених документів за ОСОБА_6 зареєстровано право власності на житловий будинок, господарські будівлі та присадибну ділянку, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , з кваліфікацією за ст.366 ч.1 КК України.

Разом з тим, 14 вересня 2017 року внесені відомості відносно службових осіб Зарудчівської сільської ради з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.364 КК України.

З протоколів допитів свідків ОСОБА_6 від 22 серпня 2013 року, ОСОБА_14 містяться дані про спір з ОСОБА_13 за нерухоме майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 .

З судових рішень від 20 червня 2013 року, що перевірене ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 9 серпня 2013 року, судових рішень від 20 грудня 2016 року, 18 січня 2017 року, перевіреного ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 30 травня 2017 року, встановлено, що даний спір вирішений в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 13 вересня 2017 року в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про накладання арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 відмовлено, мотивуючи що ОСОБА_13 є добросовісним набувачем яка тривалий час користується будинком та не являється підозрюваною по справі, а прокурор та слідчий не довели що будинок відповідає критеріям визначеними у ст.98 КПК України та наявні ризики, передбачені ст.170 КПК України.

З врахуванням зазначеного, слідчий суддя встановив, що прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 не довели що зазначений в клопотанні будинок відповідає критеріям, передбаченим ч.1 ст.98 КПК України, наявні ризики передбачені ст.170 КПК України для накладання арешту на майно добросовісного набувача, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Таким чином, слідчий суддя встановив, що прокурор не довів необхідності та правової підстави для накладання арешту на майно, не навів достатність доказів на вчинення особою кримінального правопорушення, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст.170,173,372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області майора поліції ОСОБА_4 про накладання арешту у кримінальному провадженні №0000001, від 15 грудня 2012 року на будинок, зареєстрований за ОСОБА_13 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - заборонивши останній відчужувати його з метою збереження речового доказу - відмовити, за відсутністю на те підстав.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1