Справа №211/381/18 Провадження № 1-кп/211/314/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Кривий Ріг кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000191 від 26.12.2017 року з угодою про примирення від 29.01.2018 р. відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Слов`янська Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, який не працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 15 ч. 3 - 185 ч. 2 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Усть-Камчатськ Камчатської області Російської федерації, росіянина, громадянина України, з середньою освітою, який не працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 10.12.2013 року Нововодолазьким районним судом Харківської області за ч. 2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, 04.06.2014 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки, 11.12.2014 року Дзержинським районним судом м Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст.186, 71 КК України до 6 років позбавлення волі; 13.05.2015 року Красноградським районним судом Харківської області за ч. 3 ст.185, 70 ч.4 КК України до 6 років 2 місяці позбавлення волі. Звільнений 04.05.2017 року з Криворізької установи виконання покарань № 3, за ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.04.2017 року, умовно-достроково, на не відбутий термін 1 рік 11 місяців 13 днів,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 15 ч. 3 - 185 ч. 2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора - ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,-

встановив:
В провадження Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт з угодою про примирення, укладеною 29.01.2018 між представником потерпілого ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ОСОБА_8 та обвинуваченими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та захисником ОСОБА_4 ОСОБА_7 .

Згідно угоди про примирення, ОСОБА_4 , 23.08.2017 року об 11:00 годині, перебуваючи в дворі житлового будинку АДРЕСА_3 , попередньо домовився зі своїм знайомим, ОСОБА_3 про спільне, таємне викрадення чужого майна, а саме: кам`яного вугілля з вантажних вагонів потягу, яке знаходилось на ст. Новоблочна.

Цього ж дня, ОСОБА_4 з ОСОБА_3 , після 14:00 години прийшли на ст. Новоблочна, по вул. Попова, 196-а, в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, де на 7 колії, побачили вантажний потяг № 8882, в якому знаходилось кам`яне вугілля. Після чого, ОСОБА_4 з ОСОБА_3 , діючи умисно та повторно за попередньою змовою між собою, переконавшись у відсутності інших свідків та очевидців вчинення ними злочину, з корисливих мотивів, незаконно та таємно проникли в середину вантажного вагону № 52258696, та перебуваючи у вказаному вагоні, завантажили кам`яне вугілля у заздалегідь заготовлені 5 мішків загальною вагою 230 кг., однак не довели свій злочинний намір до кінця з причин, які не залежали від їх волі, оскільки 23.08.2017 року о 15:35 год. були викриті працівниками СКП ВП на ст. Кривий Ріг-Головний на 7-й колії станції Новоблочна, яка розташована по вул. Попова, 196-а, в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, при розвантажені мішків з вагонів. Вартість вугілля, вилученого під час огляду місця події 23.08.2017 року, у кількості 5 мішків, масою 230 кг, яке належить Публічному акціонерному товариству «АрселорМіттал Кривий Ріг», згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №37/12.1/594 від 24.10.2017 року, становить 912, 33 гривень.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст. 15 ч. 3 - 185 ч. 2 КК України за ознаками: незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст.15 ч. 3 - 185 ч. 2 КК України за ознаками: незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Згідно даної угоди, обвинувачений ОСОБА_3 , та представник потерпілого ОСОБА_8 погодили про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, встановивши обов`язки на підставі п. 1, 2 ч.1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Згідно тієї ж угоди, обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник ОСОБА_7 та представник потерпілого ОСОБА_8 погодили про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч.3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України, у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, з урахуванням вироку Красноградського районного суду Харківської області від 13.05.2015 року, яким він засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 років 2 місяців позбавлення волі.
Підставами для обрання такої міри покарання, як зазначено в угоді, є визнання своєї винуватості у вчиненні злочину та відшкодування матеріальних збитків.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що вину у вчиненні злочину визнає у повному обсязі, розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. ст. 473, 474, 476 КПК України, пред`явлене йому обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягав на затвердженні угоди про примирення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що вину у вчиненні злочину визнає у повному обсязі, розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. ст. 473, 474, 476 КПК України, пред`явлене обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягав на затвердженні угоди про примирення.

Захисник ОСОБА_7 не заперечувала проти затвердження угоди про примирення потерпілого з обвинуваченими.

Представник потеріплого ОСОБА_6 пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. ст. 473, 474, 476 КПК України та просив затвердити зазначену угоду.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинувачених, представника потерпілого, думку захисника та прокурора, приходить до такого.

Пунктом першим ч. 3 ст. 314 КПК України встановлено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду, а ч.2 ст.474 цього Кодексу встановлено, що розгляд щодо угоди проводиться під час підготовчого судового засідання, за обов`язкової участі сторін угоди.

Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно з положеннями ст. 12 КК України, вчинене обвинуваченими правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

В судовому засіданні, встановлено, що обвинувачені свою вину у вчинені вказаного злочину визнали повністю. Укладення угоди між потерпілим та обвинуваченими про примирення є добровільним. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

За таких обставин суд приходить до висновку, про необхідність затвердження угоди між потерпілим та обвинуваченими, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили обвинуваченим продовжити.

Судові витрати стягнути з обвинувачених у повному обсязі.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 373, 374, 468 - 475 КПК України, суд,-

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення, укладену від 29 січня 2018 року між представником потерпілого Публічного Акціонерного Товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» ОСОБА_8 та обвинуваченими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 15 ч. 3 - 185 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, та покласти обов`язки передбачені п. 1, 2 ч.1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 дію запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 15 ч.3 - 185 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання не відбутого покарання за вироком Красноградського районного суду Харківської області від 13.05.2015 року, яким ОСОБА_4 засуджений за ст. ст. 185 ч. 3, 70 ч. 4 КК України до 6 років 2 місяці позбавлення волі, звільнений 04.05.2017 року умовно-достроково на 1 рік 11 місяців 13 днів, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання у вигляді позбавлення волі обчислювати з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 в порядку виконання вироку.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.
Стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи №37/12.1/507 від 12.09.2017 року в розмірі 395 (триста дев`яносто п`ять) гривень 48 копійок.

Речові докази: 53 мішки з вугіллям, загальною вагою 2035 кг., що передані на зберігання СП "Криворізький відділ матеріально-технічного забезпечення" РФ Придніпровська залізниця ПАТ "Українська залізниця" передати власнику Публічному Акціонерному Товариству «АрселорМіттал Кривий Ріг».

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст.394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченим.

Суддя ОСОБА_1