АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 11-кп/791/287/17 Головуючий в І інстанції : ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.125 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНА
2017 року листопада місяця 28 дня року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:

Головуючого ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4
При секретарі: ОСОБА_5
За участю прокурора: ОСОБА_6
Потерпілого : ОСОБА_7
Представник потерпілого,
адвоката: ОСОБА_8
Захисника: ОСОБА_9
Обвинуваченого : ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Херсонської області кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002760 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 12 грудня 2016 року щодо :
ОСОБА_10 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , якого визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлений.

Стягнуто з ОСОБА_10 судові витрати.
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком суду ОСОБА_10 визнано винним і засуджено за те, що він 25.05.2016 року близько 18:20 годин, знаходячись на площі Свободи в м. Херсоні, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , в ході раптово виниклого конфлікту, кинув у голову потерпілого ОСОБА_7 планшетом, в результаті чого заподіяв останньому тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_9 просить вирок Херсонського міського суду Херсонської області скасувати. Кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 закрити на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України - у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення. Під час апеляційного провадження здійснити перегляд диску із відеозаписом подій, залучений стороною обвинувачення (в частині конфлікту між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 ) та диск, залучений стороною захисту (в частині нападу ОСОБА_7 на ОСОБА_10 ). Вважає, що суд не зазначив докази на підтвердження умислу на спричинення тілесних ушкоджень, та не відобразив, та не дав оцінки тому факту, що ОСОБА_10 крикнув ОСОБА_7 «Лови!» перед тим, як кидати планшет.Зазначає, що експертний висновок є суперечливий, а слідчий експеримент є недопустимим доказом, так як обвинувачений, ОСОБА_10 не приймав участі в слідчих діях.

Крім того, судом першої інстанції при ухвалені вироку не взято до уваги, що завдані тілесні ушкодження внаслідок винних дій самого потерпілого ОСОБА_7 , а обвинувачений діяв у стані сильного душевного хвилювання, яку не враховано як пом`якшуючу обставину.Зазначає, що потерпілий не є журналістом. Стверджує, що в матеріалах кримінального провадження відсутня заява потерпілого ОСОБА_7 про притягнення ОСОБА_10 до відповідальності саме за завдання тілесних ушкоджень та відсутні докази щодо ступеню тяжкості тілесних ушкоджень потерпілого. Крім того, не вказані у вироку суду факт протиправних та аморальних дій (стан алкогольного сп`яніння) потерпілого ОСОБА_7 .

Інші учасники кримінального провадження, законність і обґрунтованість вироку суду не оскаржували і заперечення на апеляційну скаргу не подавали.

Заслухавши суддю доповідача, думку захисника адвоката ОСОБА_9 , обвинуваченого, які змінили апеляційну скаргу в частині щодо перегляду дисків із відеозаписом подій. Просили не переглядати диски, вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження; думку прокурора, потерпілого, представника потерпілого ОСОБА_8 , які просили апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, вирок суду першої інстанції без змін, в судових дебатах сторони кримінального провадження залишились на своїх позиціях, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_10 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, які ґрунтуються на доказах, ретельно досліджених судом.
Доводи захисника адвоката ОСОБА_9 про те, що суд першої інстанції не зазначив докази на підтвердження умислу на спричинення завдання тілесних ушкоджень , не дав оцінки тому факту, що ОСОБА_10 крикнув ОСОБА_7 «Лови!» перед тим, як кидати планшет, колегія суддів вважає безпідставними.

Відповідно до ст.125 КК України суб`єктивна сторона злочину, характеризується тільки умисною виною. Відповідальність за ст. 125 КК України настає і у тих випадках, коли умисел винного був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю і фактично було заподіяно легке тілесне ушкодження.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_10 , знаходячись на площі Свободи в м. Херсоні, в ході раптово виниклого конфлікту, кинув у голову потерпілого ОСОБА_7 планшетом, в результаті чого заподіяв останньому тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано оцінив сукупність досліджених у ході судового розгляду доказів, які безперечно підтверджують винність ОСОБА_10 в інкримінованому йому кримінальному правопорушення, а невизнання ним своєї провини розцінив як вибраний спосіб захисту.

Крім того, під час судового розгляду в суді першої інстанції був досліджений відеозапис камер зовнішнього спостереження на Площі Свободи в м. Херсоні з якого видно, що в момент коли обвинувачений кидав планшет у потерпілого в останнього були опущені руки та голова, тобто потерпілий не мав можливості зловити планшет, тобто була відсутня необхідність кидати планшет в потерпілого, а була реальна можливість віддати планшет в руки.

Отже, зазначені доводи захисника адвоката ОСОБА_9 про те що суд першої інстанції не дав оцінки тому факту, що ОСОБА_10 крикнув ОСОБА_7 «Лови!» перед тим, як кидати планшет спростовуються зібраними доказами у кримінальному провадженні та не є підставою для скасування вироку суду.

Доводи захисника адвоката ОСОБА_9 про те, що висновок судово медичного експерта №727 від 27.06.2016 року є суперечливий, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Відповідно до ст.69 КПК України експертом у кримінальному провадженні є особа, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями, має право відповідно до Закону України "Про судову експертизу" на проведення експертизи і якій доручено провести дослідження об`єктів, явищ і процесів, що містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, та дати висновок з питань, які виникають під час кримінального провадження і стосуються сфери її знань.
У п.п. 1-3 ч. 3 ст. 69 КПК зазначені права експерта, які необхідні для того, щоб отримати відомості про кримінальне провадження, котрі стосуються предмета експертного дослідження. Експерт може відмовитися від давання висновку, якщо поданих йому матеріалів недостатньо для виконання покладених на нього обов`язків. Заява про відмову має бути вмотивованою.
Експерт не має права за власною ініціативою збирати матеріали для проведення експертизи.
. Відповідно до ст.102 КПК України у висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта) та на якій підставі була проведена експертиза; місце і час проведення експертизи; хто був присутній при проведенні експертизи; перелік питань, що були поставлені експертові; опис отриманих експертом матеріалів та які матеріали були використані експертом; докладний опис проведених досліджень, у тому числі методи, застосовані у дослідженні, отримані результати та їх експертна оцінка;
обґрунтовані відповіді на кожне поставлене питання. Висновок підписується експертом.
Згідно зі ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" у редакції від 9 вересня 2004 року судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває в провадженні органів дізнання, досудового слідства та суду.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження відповідно до постанови заступника начальника СВ Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області від 26.05.2016 року було призначено судово медичну експертизу (а.п.96), яка розпочата 26.05.2016 року, закінчена 27.06.2016 року. Висновок експерт зробив на підставі свідчень потерпілого ОСОБА_7 , проте в апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_9 посилається на висновок експерта від 27.05.2016 року, який взагалі в матеріалах кримінального провадження, відсутній.
У висновку експерта №727 від 27.06.2016 року зазначено: початок експертизи (26.05.2016 року ), місце Херсонське обласне бюро судово-медичної експертизи, прізвище експерта ОСОБА_11 , який має стаж роботи 22 роки, вишу категорію та на підставі яких даних була проведена експертиза. Висновок експерт підписав власноручно (а.п.99).

Експерту роз`яснені права та обов`язки передбачені ст.69,70 КПК України та попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену ст.384, ст.385 КК України щодо завідомо неправдивих висновків експертизи та їх наслідки.

Враховуючі вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновок судово медичного експерта № 727 від 27.06.2016 року (а.п.99) містить виклад фактичних обставин кримінального провадження, тобто складений в передбаченому законом порядку, відповідно до Закону України "Про судову експертизу", тому в колегії суддів відсутні сумніви щодо законності висновку експерта.

Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_9 , що слідчий експеримент є недопустимим доказом, так як обвинувачений, ОСОБА_10 не приймав участі в слідчих діях є безпідставними.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється у порядку наявності достатніх доказів для підозри у вчинення кримінального правопорушення.

Як убачається з матеріалів провадження 29.07.2016 року ОСОБА_10 було вручене повідомлення про підозру за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, що підтверджується його підписом про вручення йому вказаної копії, відповідно до ст.276 КПК України.

Відповідно до ст.240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.
До участі в слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник.
Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при ухваленні вироку обґрунтовано взяв до уваги протокол слідчого експерименту від 15.06.2016 року проведений за участю потерпілого ОСОБА_7 та його представника, понятих, тому доводи в цій частині не заслуговують на увагу, а проведення слідчих дій до пред`явлення підозри не є підставою для скасування вироку суду.

Доводи захисника - адвоката про перебування обвинуваченого ОСОБА_10 під час вчинення протиправних дій у стані сильного душевного хвилювання, колегія суддів вважає безпідставними.
Відповідно до Пленуму Верховного Суду України постанова від 07.02.2003 року N2 «Про злочини проти життя та здоров`я особи» за заподіяння (умисно або через необережність ) середньої тяжкості чи легкого тілесного ушкодження у стані сильного душевного хвилювання, викликаного неправомірною поведінкою потерпілого, або у разі перевищення меж необхідної оборони чи перевищення заходів, необхідних для затримання злочинця, кримінальної відповідальності чинним КК не встановлено.
Неправомірна поведінка потерпілого в такому разі може бути визнана обставиною, що зменшує суспільну небезпечність злочину і пом`якшує покарання винного.
Колегія суддів вважає, що ОСОБА_10 не надав достатніх доказів, про перебування у стані сильного душевного хвилювання та не звертався з заявою в правоохоронні органи на протиправні дії ОСОБА_7 .
Колегія суддів вважає, що під час судового розгляду кримінального провадження доводи обвинуваченого ОСОБА_10 на вчинення ним цих дій у стані сильного душевного хвилювання не знайшли підтвердження, а посилання захисника адвоката ОСОБА_9 в апеляційній скарзі на зазначені доводи, є необґрунтованими.
Доводи захисника адвоката ОСОБА_9 про те, що у вироку суду не вказані факти протиправних та аморальних дій (стан алкогольного сп`яніння) самого потерпілого ОСОБА_7 , не знайшли свого підтвердження, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутній висновок судово медичного експерта, який би підтвердив стан алкогольного сп`яніння потерпілого ОСОБА_7 .

Доводи захисника адвоката ОСОБА_9 , що потерпілий не є журналістом є безпідставними.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження потерпілий ОСОБА_7 є журналістом, цей факт підтверджено копією посвідчення на ім`я ОСОБА_7 , яке засвідчене в.о. головного редактора ОСОБА_12 (а.п.25).

Доводи захисника адвоката ОСОБА_9 про те, що відсутня заява потерпілого ОСОБА_7 про притягнення ОСОБА_10 до відповідальності за спричинення тілесних ушкоджень; відсутні докази щодо ступеню тяжкості тілесних ушкоджень потерпілого, спростовуються матеріалами кримінального провадження та є необґрунтованими.

В матеріалах кримінального провадження є протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_7 , який зареєстрований 25.05.2016 року лейтенантом поліції ІВПП Херсонського відділу ГУНП в Херсонській області ОСОБА_13 (а.п.93), тобто потерпілий ОСОБА_7 звертався з заявою про притягнення ОСОБА_10 до відповідальності за спричинення тілесних ушкоджень, а також в матеріалах є витяг з кримінального провадження, в якому зазначений заявник ОСОБА_7 та правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.1 ст.125 КК України.

Крім того, в матеріалах провадження є висновок судово медичного експерта, в якому вказано ступень тяжкості тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_7 , а саме легкі тілесні ушкодження (а.п. 99).

Аналіз доводів захисника адвоката ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_10 у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожній доказ з точки зору допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, для прийняття відповідального процесуального рішення.
Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_10 , не визнав своєї провини у вчиненні кримінального його вина підтверджується належним чином дослідженими в суді першої інстанції доказами, а саме:

- показами потерпілого ОСОБА_7 який пояснив суду, що 25.05.2016 року близько 18.00 години перебував на Площі Свободи в м. Херсоні, знімав відео на планшет, спілкувався з ОСОБА_14 , підійшов обвинувачений ОСОБА_10 , відбувся конфлікт, в ході якого обвинувачений обливав його водою, на що відштовхнув останнього. В подальшому від громадськості потерпілий дізнався про те, що ОСОБА_10 кинув у нього його планшетом;

- показами свідка ОСОБА_15 , яка повідомила, що 25.05.2016 року близької 18.00 години знаходилася на Площі Свободи у м. Херсоні, до неї підійшов ОСОБА_7 почав задавати некоректні запитання, ображав, планшет ОСОБА_7 опинився у неї, потім вона віддала планшет особі, яка знаходилася поруч, яка у свою чергу віддала планшет обвинуваченому ОСОБА_10 . Кидка планшетом особисто не бачила, але бачила кров у ОСОБА_7 ;

- показами свідка ОСОБА_16 , яка повідомила, що знаходячись на Площаді Свободи в м. Херсоні, бачила потерпілого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_10 . Кидка планшетом особисто не бачила. Бачила у потерпілого ОСОБА_7 кров. В подальшому в той же день знаходячись у відділі поліції побачила у потерпілого ОСОБА_7 тілесні ушкодження;

- показами свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які пояснили, що під час конфлікту, що стався на Площі Свободи в м. Херсоні між обвинуваченим ОСОБА_10 та потерпілим ОСОБА_7 присутніми не були, однак після конфлікту в той же день у вечірній час бачили ОСОБА_7 біля відділу поліції з тілесні ушкодженнями голови;

- показами свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , які пояснили 25.05.2016 року спільно здійснювали патрулювання, під час якого близько 18 години побачили скупчення людей на Площі Свободи в м. Херсоні. Потерпілий ОСОБА_7 знімав події на планшет, який тримав в руках. Надалі в присутності патрульних, особа жіночої статі вихопила планшет потерпілого, на що патрульні зазначили про її протиправні дії, та повідомили останній про необхідність повернути планшет власнику. Надалі планшет опинився в руках обвинуваченого ОСОБА_10 , який кинув планшет в голову потерпілому ОСОБА_7 , від чого останній отримав тілесні ушкодження в області голови;

- висновком судово - медичного експерта № 727 від 27.06.2016 року, про спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , які відносяться до легких тілесних ушкоджень;

- висновком додаткової судово-медичної експертизи № 210/727 від 20.07.2016 року, згідно якої враховуючи характер і розташування тілесних ушкоджень, їх утворення в результаті кидка планшета і попадання його по голові ОСОБА_7 - не виключається;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.06.2016 року за участю потерпілого ОСОБА_7 та його захисника, понятих в ході якого потерпілий розповів обставини отримання тілесних ушкоджень;

- відеозаписом з камер зовнішнього спостереження розташованих на площі Свободи в м. Херсоні в період з 18.00 до 19.30 год. 25.05.2016 року, згідно якого зафіксовано обставини конфлікту, факт та механізм кидка обвинуваченим у потерпілого планшетом.

Доводи захисника адвоката ОСОБА_9 про те, що під час апеляційного провадження здійснити перегляд диску із відеозаписом подій, залучений стороною обвинувачення (в частині конфлікту між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 ) та диск, залучений стороною захисту( в частині нападу ОСОБА_7 на ОСОБА_10 ) не заслуговують на увагу.
Відповідно до ч.3 ст.404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями.
Постановляючи обвинувальний вирок суд першої інстанції оцінив установлені докази, та вказав чому взяв до уваги одні докази і відкинув інші.

Будь-яких порушень вимог кримінально процесуального законодавства, які б ставили під сумнів правильність висновків щодо винуватості ОСОБА_10 , суд не допустив і вірно кваліфікував його дії за ч. 1 ст.125 КК України.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно врахував характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_10 , який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, має постійне місце проживання, обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання, судом не встановлено та вірно призначив покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, відповідно до вимог ст.65 КК України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що підстави для скасування вироку відсутні.
Керуючись ст. 404, ст.405, п.1 ч.1 ст. 407, ст.419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 - залишити без задоволення.
Вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 12 грудня 2016 року щодо ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.125 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
Головуючий (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Копія ухвали оформлена 30 листопада 2017 року
Ухвала набрала законної сили 28 листопада 2017 року

Суддя Апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_2