Справа № 404/5984/17
Номер провадження 1-кс/404/1905/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши в залі судових засідань в місті Кропивницькому клопотання слідчого СВ Кіровоградського РВП Кропивницького ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , по матеріалам кримінального провадження, 0001220 з попередньою кваліфікацією за частиною 1 ст. 197-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2017 року, в Кіровський районний суд міста Кіровограда по вказаному кримінальному провадженню звернувся слідчий СВ Кіровоградського РВП Кропивницького ГУ НП в Кіровоградській області з клопотанням про накладення арешту на врожай культури соняшника та кукурудзи 99 % стиглості, що вирощується на полях з кадастровими номерами: :02:000:5413, :02:000:5414, :02:000:5415 загальною площею 81,3394 га.

В обґрунтування клопотання вказує, що землі належать державі їх цільове призначення сільськогосподарське виробництво. Останні десять років посівні площі самовільно займає товариство з обмеженою відповідальістю «АПК«Ніка». Вирощений товариством врожай є доказом вчиненого злочину, а право власності на врожай набуто протиправним шляхом, з цих міркувань на врожай сільгоспкультур необхідно накласти арешт. Завданням та метою арешту вказує: забезпечення збереження доказів у справі. Слідчий з прокурором заявлені ними вимоги підтримали.

Згідно частини 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

20 лютого 2008 року, між Обознівським психоневрологічним інтернатом та товариством з обмеженою відповідальністю «Онул-Ніка», що змінило назву на товариство з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «НІКА» укладений договір про спільну діяльність по використанню земельної ділянки загальною площею 86.04га. Предметом договору є спільна обробка державних земель, фактичним розпорядником яких є Обознівський психоневрологічний інтернат, а обробляє «Онул-Ніка».

Вказані правовідносини тривають останні девять років. Контрагенти, службові особи-підписати, представники контролюючих та правоохоронних органів тривалий час не мали зауважень до триваючих договірних правовідносин. З позовом про оспорювання угоди в суд не звертались.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. (ст. 204 ЦК України).

Згідно частини 1 ст. 173 КПК України та п. 3 ч. 2 Цієї статті слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. Зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу)

Слідчий/прокурор у поданому клопотанні посилаються на редакцію чинного Закону, у той час як правовідносини виникли десять років тому, тобто могли застосовуватись інші норми та вимоги. На вказані обставини сторона обвинувачення належної уваги не звернула, що є істотним недоліком, який ставить під сумнів твердження слідчого про самовільне захоплення земельної ділянки.

Окремо необхідно зауважити, що слідчий/прокурор помилився у правовій природі договірних правовідносин між заявленими суб`єктами господарювання, оскільки слідчий припускає про існування договору найму (оренди) земельної ділянки, що врегульований ст. 729 ЦК України, проте фактично долучив до клопотання договір про спільну діяльність передбачений главою 77 ЦК України, в якому на сторін договору не покладається обов`язок передачі чи реєстрації землі. Договір про спільну діяльність також не може мати і фіксованої орендної ставки. Унаслідок вказаної помилки слідчий не здійснив перевірки дотримання Закону за правилами здійснення спільної господарської діяльності, тобто не має доказів самовільного зайняття спірних земельних ділянок.

Злочин передбачений ч. 1 ст. 197-1 КК України, передбачає наявність прямого умислу на самовільне зайняття земельної ділянки. Остані девять років тривають договірні правовідносини між контрагентами. Контролюючі та правоохоронні органи за цей час недоліків не виявили. Сторона обвинувачення не довела: нікчемність, незаконність оспорюваного договору. Сукупність наведених обставин вказує про недоведеність обґрунтованої підозри самої події кримінального правопорушення що є самостійною підставою відмови у задоволенні поданого слідчим клопотання.

Ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у поданому слідчим клопотанні, становить непропорційний тягар. Ініціатор поданого клопотання приховав від слідчого судді вартість врожаю, який в рази може перевищувати річну орендну ставку землекористування за 81,3394 га. посівних площ, тобто недодержаний принцип співрозмірності та розумності, обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідком якого є відмова у задоволенні клопотання. (п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України).

Накладення арешту на врожай культур: соняшника і кукурудзи, 99% стиглості, що належить сторонній юридичній особі є свідченням проведення неефективної організації досудового розслідування, оскільки такий захід не забезпечить завдань в цьому кримінальному провадженні на виконання яких слідчий, прокурор звернувся з вказаним клопотанням, оскільки врожай достатньо оглянути, обміряти, ретельно описати, процесуально зафіксувати, визначити вагу після збирання врожаю. Зокрема: витребувати податкову та статистичну звітність виробника сільгосппродукції. У свою чергу, неприйнятним є свавільне обмеження власника у користуванні та розпорядженні його власністю. ( п.1 ст. 1 Першого протоколу).

У даному випадку неможливо застосовувати Методику розрахунку визначення розміру збитків, скільки наявний договір про спільну діяльність, тобто правовідносини врегульовані чинним договором, що саме по собі є підставою відмови у задоволенні поданого слідчим клопотання.

Орган досудового розслідування безпідставно визначив назву предмет арешту, оскільки під час розгляду клопотання про застосування заходу забезпечення - арешту на речовий доказ, провдився огляд посівів, а не врожаю. Не долучили і постанову про визнання врожаю сільгоспкультур 2017 року, речовим доказом в цьому кримінальному провадженні, тобто не довели, що заявлене до арешту майно відповідає критеріям визначеним ст. ст. 98, 100 КПК України.

Згідно п. 1 ч. 5 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає перелік майна, на яке накладено арешт. Всупереч вказаній імперативній вимозі Закону, та принципу «юридичної визначеності» (у розумінні до вимог ст. 6 Конвенції та практики застосування рішень ЄСПЛ), слідчий обмежився доказуванням того, що рослини сільськогосподарських культур в стані вегетації, тобто така річ має ознаки посівів. Посіви не зібрано, тому їх не можна вважати врожаєм. Таким чином, слідчий помилився у визначенні назви об`єкту для накладення арешту. Крім іншого, останній не подав доказів: про найменування сільгосппродукції, виду і кількості, специфікації та якості, вологості, засміченості, та вартості майна по-кожному найменуванню, тобто не існує індивідуально визначеної ознаки заявленого до арешту врожаю сільгоспкультур. Така істотна неповнота стане приводом для зловживання процесуальними правами. Створить негативні наслідки для всіх учасників спірних правовідносин, та учасників кримінального провадження і зацікавлених осіб.

Формальною підставою відмови у задоволенні вимог по-поданому клопотанні також є відсутність у прохальній частині клопотання чітких посилань на титульного власника майна. Розгляд вимог в цьому клопотанні проводиться на засадах змагальності, диспозитивності (ст.ст. 22, 26 КПК України). До повноважень слідчого судді не входить компенсаторна функція на виправлення недоліків дій/бездіяльності учасників кримінального провадження (п.18 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Відсутні ризики і переховування, знищення, перетворення речових доказів, оскільки контрагенти та їх службові особи здійснюють господарську діяльність на постійній основі, ведуть бухгалтерський облік, декларують статистичну і фінансову звітність. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. (ч. 4 ст. 173 КПК України) Подане в цьому кримінальному провадженні клопотанням про накладення арешту на майно для забезпечення доказів під час проведення досудового розслідування є надмірним дискреційним заходом, який може призвести до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, та суттєво позначаються на інтересах найманих працівників.

Керуючись ст. 170, 173, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні поданого слідчим СВ Кіровоградського РВП Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області клопотання про накладення арешту на врожай сільськогосподарської культури соняшника та кукурудзи 2017 року, 99 % стиглості, що вирощується на полях з кадастровими номерами: :02:000:5413, :02:000:5414, :02:000:5415 загальною площею 81,3394 га. по матеріалам кримінального провадження 0001220, з попередньою кваліфікацією за частиною 1 ст. 197-1 КК України, відмовити.

Відмова у задоволенні вимог поданого клопотання не перешкоджає учасникам кримінального провадження повторно звернутись до слідчого судді з вимогою про накладення арешту на майно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1