Є.У. № 366/3752/17
Пр.№1-кп/366/30/18
В И Р О К
Іменем України
20 квітня 2018 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю учасників кри мінального провадження:
прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків кримінальне провадження №0000380 від 24 листопада 2017 року, про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилася в с.Вилок Виноградівського району Закарпатської області, гр..України, освіта неповна середня, не одружена,не працює,пенсіонерка,вважається такою,що раніше не судима, проживає в АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 125 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 , 12.08.2017 року,приблизно о 19:45 год., більш точний час не встановлено, знаходячись біля господарства АДРЕСА_2 , на грунті тривалих неприязних відносин, які у неї склалися з ОСОБА_7 , з метою нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій,настання суспільно-небезпечних наслідків, умисно нанесла ОСОБА_7 один удар дерев`яною палицею,довжиною приблизно 2 метри,в область лівої сторони тулуба,а саме-ребра, чим спричинила ОСОБА_7 тілесне ушкодження у вигляді синця на тулубі зліва,що відноситься до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.125 КК України не визнала та суду пояснила,що проживає в с.Сидоровичі Іванківського району Київської області. Має 8 дітей,троє з яких неповнолітні:15,12 та 8 років. Інші п`ятеро повнолітні та має внука.
12.08.2017 року вона їздила в ліс і повернулася вечором. Коли вона тільки зайшла до будинку, і стала роздягатися,як подзвонив її неповнолітній син ОСОБА_8 та повідомив,що дорослі хлопці хочуть побить її внука ОСОБА_9 (21 рік). Вона відразу побігла,куди сказав син. Коли вона прибігла на місце бійки,то побачила,що з хвіртки біжить ОСОБА_10 ,піна з рота,п`яна. ОСОБА_11 кинулася прямо до неї і вона б її побила,але вона перша схопила ОСОБА_12 за волосся,і ОСОБА_13 впала на землю. Те,що вона схопила ОСОБА_10 за волосся, вона не заперечує,але вона її не била. Однак,якби вона не опередила ОСОБА_13 ,то та б її побила. Дійсно у неї в руках була стара штахетина,якою вона вдарила хлопця,але той на неї не скаржився,а штахетина відразу і розсипалася. Чому ОСОБА_11 пішла скаржитися,не розуміє. Дошка маленька,яку вона взяла із двору. ОСОБА_11 -їй племінниця,у них були добрі стосунки.
Коли вона прибігла до двору ОСОБА_14 ,то там стояли три чужі хлопці, яких вона знає лише в обличчя ,а також її внук Васька-20 років, неповнолітній син ОСОБА_15 та ОСОБА_16 її племінник і рідний брат ОСОБА_10 . Вона запитала ОСОБА_17 ,хто бив Ваську ,і той показав на високого хлопця: чи то Настин кавалер, чи ні,не знає. Вона вдарила хлопця дошкою та запитала,чому він не віддає її неповнолітньому сину гроші, які заборгував за шлем,аж тут з двору вискочила ОСОБА_13 ,з рота піна,п`яна, і говорили,що «травку`курили. Вона подьоргала ОСОБА_13 за волосся,і та впала на коліна. Потім ОСОБА_16 забрав Настю,а вони пішли до її дочки.
Не зважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_6 її вина підтверджується показами потерпілої та показами свідків.
Потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила,що обвинувачена їй не родичка. Від матері вона не чула,що ОСОБА_6 їй якась рідня. Спиртні напої вона не вживає.
12.08. 2017 року вона з кумою ОСОБА_18 їздили в смт. Іванків і повернулися після 16 години. Деякий час вони були у ОСОБА_19 ,вона гралася з її маленьким сином, її хрещеником. Після 18 години,точного часу вона не пам`ятає, вони з ОСОБА_18 пішли в село ,щоб забрать корову ОСОБА_19 ,яка поверталася з череди. Коли вони вийшли на вулицю, то вона побачила, що спереду них йшов ОСОБА_20 , ОСОБА_8 (син обвинуваченої) та ОСОБА_16 (її брат). Хлопці між собою говорили,що ОСОБА_21 винний ОСОБА_8 300 гривень і що вони повинні його провчити. Вона,почувши цю розмову, зауважила,що ОСОБА_21 винний ОСОБА_17 не 300 гривень, а лише 150,але хлопці почали її обзивать грубою нецензурною лайкою,а коли підійшли до хвіртки її будинку,то сіли на лавочці коло її двору. Вона сказала,щоб вони «забиралися» від її двору,однак, ті продовжили її обзивати брутальною лайкою, а ОСОБА_20 її пхнув. В той час до її двору під`їхав ОСОБА_21 ,і сказав,щоб вони її не пхали. ОСОБА_22 кинувся до ОСОБА_23 в бійку. Вона побачила, як ОСОБА_8 почав видзвонювать своїх. Чула,що дзвонив ОСОБА_6 . Вона плакала і говорила ОСОБА_24 ,щоб той їхав,бо його тут поб`ють. Побачила,що з палкою прибігла ОСОБА_6 і кинулася на ОСОБА_25 . Вона стала між ОСОБА_26 та ОСОБА_27 ,але та стала кричать,щоб вона відійшла,бо вона її поб`є. Коли вона не відійшла,то ОСОБА_27 вдарила її штахетиною по животу,а потім схопила за волосся.вчепилася, і вона впала,але щоб ОСОБА_27 не вирвала все волосся,вона піднялася, і намагалася відірвати її руки від себе. В той час з будинку вийшла її мати та стала відтягувать ОСОБА_27 від неї. Мати з ОСОБА_26 завели її у двір,де її брат ОСОБА_16 почав з нею сваритися та звинувачувать в тому,що вся сварки сталася із-за неї,що якби не вона.то бійки не було б. Вона злякалася і пішла до будинку,де випила жменю невідомих їй таблеток,від чого їй стало погано,а потім визвала «скору». Приїхала «швидка « допомога і її забрали у лікарню. В результаті побиття, у неї був синяк на животі і цілий тиждень болів живіт.
Свідок ОСОБА_18 суду пояснила,що 12.08.17 були в смт. Іванків та повернулися вечором,на останній автобус. ОСОБА_12 була у неї,гралася з її малим сином,а потім разом пішли з дому. Анастасія пішла додому,а вона в череду забирать корову. На вулиці перед ними йшли ОСОБА_20 , ОСОБА_8 та ОСОБА_16 . Вони запитали про ОСОБА_23 ,і вони відповіли, що ОСОБА_23 в селі немає. Вони почали говорити про якийсь шлем, гроші,на що ОСОБА_28 заперечила,сказала,чого вони мають до них претензії.
Свідок ОСОБА_29 суду показала,що восени 2017року, дати не пам`ятає, вони знаходилися біля будинку ОСОБА_30 в с.Сидоровичі Іванківського району Київської області і бачила, як спочатку почула крики,а потім побачила, як ОСОБА_31 до ОСОБА_12 ,»толкав`її до забору. Між хлопцями почалась бійка. Всі,хто був,билися. При цій бійці була ОСОБА_32 ,яка штахетиною вдарила ОСОБА_12 в бік,потім почала тягать її за волосся. Тілесні ушкодження були нанесені також ОСОБА_24 .
Свідок ОСОБА_21 суду показав,що влітку 2017 року,точної дати він не пам`ятає, він приїхав з друзями в с.Сидоровичі,де зупинився біля будинку ОСОБА_14 . Назви вулиці та номер будинку він не знає. Біля двору,на лавочці, сиділи ОСОБА_12 , ОСОБА_33 ,брат ОСОБА_34 та ще хлопці- ОСОБА_35 і інші. Хлопці обзивали дівчат нецензурною лайкою,тому він зробив їм зауваження. Між ним та хлопцями почалася бійка,але підійшли його друзі, які сиділи в автомобілі, їх розборонили і сварка з бійкою припинилася. Після того, один із хлопців(імен не знає),родич обвинуваченої ОСОБА_36 ,подзвонив по телефону. Приїхало два легкові автомобілі.,в яких було чоловік 8-10.Приїжджі почали відривати штахети від огорожі. Знову почалася бійка. Де взялася обвинувачена, він навіть не знає, але вона була з палицею,щось типу штахетини. Обвинувачена кидалася на всіх,била всіх і його також. ОСОБА_12 знаходилася біля нього. ОСОБА_27 замахнулася штахетиною і вдарила ОСОБА_14 раз,чи два по боку. Анастасія зігнулася. Потім їй викликали «швидку допомогу». ОСОБА_12 Єлизавету не била.
У нього були синяки на тілі,але йому це не вперше, він за допомогою не звертався.
Свідок ОСОБА_37 ,відповідно до ст.63 Конституції України ,- від дачі показів відмовився.

Крім того, вина обвинуваченої ОСОБА_38 підтверджується:

-витягом з кримінального провадження №0000380 з якого слідує,що 14.08. 2017 року внесено відомості до ЄРДР про нанесення ОСОБА_7 , 1998 р.н. легких тілесних ушкоджень;

-заявою ОСОБА_7 про притягнення гр.. ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за нанесення тілесних ушкоджень,внесення відомостей до ЄРДР;

-протоколом прийняття заяви від 14.08. 2017 року.з якої слідує,що ОСОБА_7 звернулася до Іванківського ВП з заявою про те,що 12.08.2017 року на вул..Східно-Шевченківська в с.Сидоровичі Іванківського району Київської області гр.. ОСОБА_6 нанесла їй тілесні ушкодження;

-Протоколом огляду місця події від 14.08. 2017 року,з якого слідує,що при огляді території біля будинку АДРЕСА_2 в дерев`яному паркані, що огороджує дане господарство, відсутні декілька штахетин;

-фототаблицями до протоколу огляду місця події від 14.08.2017 року,з яких вбачається,що частина огорожі відсутні;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.08.2017 року за участю потерпілої ОСОБА_7 ;

-протоколом проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченої ОСОБА_6 від 25.10.2017 року, яка пояснювала, що на місце події вона прибула з палицею,яку взяла дома. На місці події вона тягала ОСОБА_14 за волосся,від чого остання впала на землю;

-Висновком судово-медичної експертизи №31від 15.08.2017 року, з якого слідує,що у ОСОБА_39 , 1998 р.н. маються тілесні ушкодження: синець на тулубі зліва,які могли утворитися 12.08.2017 року від дії тупих предметів і відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

Тілесні ушкодження могли утворитися від одноразової дії.

Тілесні ушкодження могли утворитися від дії тупого предмету прямокутної форми.

Тілесні ушкодження,які вказують на можливу оборону не виявлено.

Вище описані тілесні ушкодження не могли утворитися при падінні з висоти власного зросту.

З досудової доповіді, складеної Іванківським РВ з питань пробації слідує, що ймовірність скоєння ОСОБА_40 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повторних правопорушень складає СЕРЕДНЮ ймовірність. Її виправлення можливе без позбавлення волі чи обмеження волі.

Згідно представленої характеристики по місцю проживання обвинувачена ОСОБА_6 характеризується посередньо: має на утриманні трьох неповнолітніх дітей(документ відсутній), веде домашнє господарство,збирає ягоди.,пенсіонерка за віком, Притягувалася до адміністративної відповідальності за конфлікти з односельцями.

З постанови Іванквіського районного суду від 20.10.2016 року слідує,що ОСОБА_6 притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП(неналежне виховання дітей).

У лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

Обставин, які помякшують та обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 судом не виявлено.

Зібраними у справі доказами вина обвинуваченої ОСОБА_6 доведена, а її злочинні дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Невизнання обвинуваченою своєї вини ,суд розцінює як спосіб захисту,з метою виправдати свою поведінку,уникнути відповідальності.
Відповідно до вимог ст.65 КК України,при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
При обранні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд приймає до уваги ступінь і характер скоєного злочину, особу обвинуваченої, і вважає,що їй слід обрати покарання у вигляді штрафу.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з часу звернення вироку до виконання.

Міра запобіжного заходу на досудовому слідстві та судом, ОСОБА_6 не обиралася.

Позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази:відсутні.

Керуючись ст. ст. 374,376 КПК України, суд-

З А С У Д И В:
ЛАКАТОШ ЄЛІЗАВЕТУ ОЛЕКСАНДРІВНУ, 09.12. 1960р,н. визнати винною за ч.1 ст. 125 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,що становить 850(вісімсот п`ятдесят) гривень.

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд на протязі 30 днів з часу проголошення.

Вирок вступає в законну силу після закінчення строку на його оскарження, а в разі подачі апеляції- після прийняття рішення апеляційним судом Київської області.

Копія вироку засудженому та прокурору вручається відразу після проголошення вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1