Провадження №1-кс/522/2996/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2018 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

представник цивільного позивача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі клопотання представника цивільного позивача ТОВ «Юридична фірма «Бонум» ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002935 від 13.08.2015 року,-

В С Т А Н О В И В:

Представник цивільного позивача ТОВ «Юридична фірма «Бонум» ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 звернулись до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0002935 від 13.08.2015 року, мотивуючи свої вимоги наступним.

Слідчими СВ Приморського ВП ГУНП в Одеській області провадиться досудове розслідування кримінального провадження №0002935, яке розпочато 13.08.2015 за заявою потерпілого ТОВ «Юридична фірма «Бонум» про вчинення посадовими особами державних підприємств Міністерства оборони України кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.191, ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України, що спричинило тяжкі наслідки та яким заподіяна шкода у великому розмірі Одеської територіальної громаді, ТОВ «Юридична фірма «Бонум» та ОСОБА_3 .
В межах вказаного провадження, подано цивільний позов про стягнення з державного підприємства МОУ Концерну "Військторгсервіс" на користь ТОВ «Юридична фірма «Бонум» в рахунок матеріальної шкоди суму 55 000 грн.,та моральної шкоди в розмірі 200 000 грн.
04.09.2015 року постановою слідчого ОСОБА_4 визнано представником цивільного позивача ТОВ «Юридична фірма «Бонум»
Кримінальне провадження №0002935 містить докази - письмові документи, зокрема, копію рішення звуженого виконкому ОМР від 29.05.1951 за №27 „Про відновлення прав землекористування, а також прав на будівлі, відведені у довоєнний та післявоєнний періоди для потреб Одеського військового округу", якою підтверджується, що Одеському військовому округу у тимчасове користування була передана будівля АДРЕСА_1 (багатоквартирний будинок), яка належить до житлового фонду Одеської міської Ради, про що зазначено у Додатку №2 до цього рішення.

При цьому, акт приймання-передачі комунального майна у користування Міністерству оборони України та/або Одеському військовому округу, - не складався, будівля використовувалася для проживання військовослужбовців та робітників підприємств Міністерства оборони України.

Будівля №80 по вул.В.Арнаутській в м.Одесі, взята під охорону рішенням виконавчого комітету Одеської обласної ради народних депутатів від 27.12.1991 №580 „Про затвердження переліку об`єктів, які підлягають взяттю під охорону як пам`ятки містобудівництва і архітектури місцевого значення" як пам`ятка містобудівництва і архітектури місцевого значення по Одеській області - Прибутковий будинок Клеймана (арх. І.К. Мальгерб, 1891р. Охоронний номер: 142-Од).

12.10.1994, на підставі наказу заступника Міністра оборони по тилу - начальника тилу Збройних Сил України за № 73, було створено Одеський державний госпрозрахунковий комбінат по ремонту речового майна, який без право встановлювальних документів розпочав користування будівлею №80 по вул.В.Арнаутській в м.Одесі.

Комунальний об`єкт безкоштовно знаходився в користуванні вказаного підприємства, яке в подальшому було перейменовано у ДП МОУ «Одеський комбінат з ремонту речового майна».

При цьому, посадові особи ДП МОУ «Одеський комбінат з ремонту речового майна», усвідомлюючи, що майно не є власністю Міністерства оборони України, та приховуючи цю обставину від третіх осіб, розпочали здавати окремі приміщення у вказаній будівлі в оренду. Кошти від оренди комунального надходили на рахунок підприємства, та витрачались на його потреби.

Зокрема, в користування ТОВ «Юридична фірма «Бонум» було передано за договором оренди від 01.11.2001 приміщення першого поверху площею 40 кв.м. Орендні платежі щомісяця перераховувалися орендодавцю - ДП МОУ «Одеський комбінат з ремонту речового майна» на рахунок №6090 в ОФ АКБ УСБ в м.Одесі, МФО 328016.

28.02.2007, Актом приймання-передачі основних фондів з балансу (із статутного фонду) державного підприємства Міністерства оборони України «Одеський комбінат з ремонту речового майна» на баланс (до статутного фонду) державного підприємства Міністерства оборони України «Управління торгівлі Південного оперативного командування», на виконання наказу Генерального директор Концерну «Військторгсервіс» від 22.02.2007 №6 «Про передачу основних фондів», комісія в складі начальника Одеського ТПП №86 ОСОБА_5 , головного бухгалтера Одеського ТПП №86 ОСОБА_6 , економіста УТ ПівдОК ОСОБА_7 , директора ДП МОУ «Одеський комбінат по ремонту речового майна» ОСОБА_8 , Начальника ДП МОУ «Управління торгівлі ПівдОК» ОСОБА_9 , здійснили прийом-передачу нерухомого майна «будівлі, що розташована по вул.В.Арнаутській, 80 (колишня вул.Чкалова), 1917 року будування».

При цьому члени комісії усвідомлювали, що згаданим актом, з прихованням від власника Одеської територіальної громади, вони розпорядилися об`єктом комунальної власності, пам`яткою містобудівництва і архітектури місцевого значення по Одеській області - Прибутковим будинком Клеймана (арх. І.К. Мальгерб, 1891р. Охоронний номер: 142-Од).
02.11.2007, комунальне майно - Прибутковий будинок Клеймана (арх. І.К. Мальгерб, 1891р. Охоронний номер: 142-Од) передано до Концерну „Військторгсервіс", про що комісією за участю працівників останнього складено Акт приймання-передачі основних фондів… у якому під №51 внесено «Об`єкт нерухомого майна (КПО) 1917 року будування, м.Одеса, вул.В.Арнаутська, 80», із приміткою: «дії щодо оформлення не здійснювалися».

19.01.2009, аналогічно складено Передавальний акт приймання-передачі основних фондів, оборотних активів, власного капіталу та зобов`язань державного підприємства Міністерства оборони України «Управління торгівлі Південного оперативного командування» у зв`язку із його реорганізацією шляхом приєднання до Концерну «Військторгсервіс», у якому на арк.20 під №122 зазначено майно, що отримується цивільним відповідачем - «Об`єкт нерухомого майна (будівля КПО, військового універмагу), 1917 року будування, м.Одеса, вул.В.Арнаутська, 80».

В серпні 2009 року, посадові особи Концерну «Військторгсервіс» звернулися до виконавчого комітету Одеської міської ради та на підставі документів, яки не є право встановлювальними:наказу Міністерства оборони України від 05.04.2007 №125; передавального акту, затвердженого заступником Міністра оборони України від 19.01.2009;статуту, зареєстрованого у Солом`янській районній у місті Києві державній адміністрації від 28.04.2007 номер запису : 2005056), та отримали на комунальну власність Свідоцтво про право власності на нежитлову будівлю Концерну «Військторгсервіс» від 20.08.2009, бланк серії САС №427403.

Отже, в порядку встановленому Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», в багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 , органами приватизації передано у власність громадян з державного житлового фонду квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , що підтверджується відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

17.11.2004, виконавчий комітет Одеської міської ради видав Свідоцтво про право власності на нежитлові приміщення промтоварної крамниці, на підставі якого громадянами ОСОБА_10 і ОСОБА_11 отримано у приватну власність нежитлове приміщення загальною площею 71, 9 кв.м на першому поверсі будівлі АДРЕСА_1 , реєстрація права власності КП «ОМБТІ та РОН» у книзі №38неж-131, номер запису 595, номер за РПВН 8702567.

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
За ч.2 ст.331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації.
В зв`язку із державною реєстрацією права власності фізичних осіб на певні частини нерухомості (квартири та нежитлові приміщення) в порядку передбаченому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», форма власності нерухомості змінилася та багатоквартирний будинок АДРЕСА_1 , якій раніше належав Одеській територіальній громаді на праві комунальної власності, став об`єктом спільної власності власників квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку згідно ст.ст.355, 382 ЦК України.

Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом (ст.355 ЦК України).

Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку, як встановлено ч.2 ст.382 ЦК України, є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Правовий режим майна, що перебуває у спільній власності власників квартир, має визначатися, відповідно до Конституції України (пункт 7 частини першої статті 92), виключно законами України. Згідно зі статтею 19 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" спільне майно власників квартир складається з неподільного та загального майна. Неподільне майно перебуває у їх спільній сумісній власності і не підлягає відчуженню, загальне майно - у спільній частковій власності. Відповідно до цього Закону співвласники допоміжних приміщень мають право розпоряджатися ними в межах, встановлених зазначеним Законом та цивільним законодавством (п. 4.2 Рішення Конституційного Суду України від 02.03.2004 № 4-рп/2004).
Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників (ч.2 ст.369 ЦК України).

11.01.2010, на підставі Свідоцтва про право власності на нежитлову будівлю Концерну «Військторгсервіс» від 20.09.2009, було проведено реєстрацію права власності на об`єкт в цілому будівлю під АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом КП «ОМБТІ та РОН» за номером 25006425, реєстраційний номер 29410689.

У такий спосіб, з спільної сумісної власності громадян власників 12 (дванадцяти) квартир, та Одеської територіальної громади власника нежитлових приміщень, протиправно вилучено майно без відшкодування його вартості, та без повідомлення власників про вказаний факт.

ТОВ «Юридична фірма «Бонум», ще в 2006 році дізналося, що пам`ятка містобудівництва і архітектури місцевого значення по Одеській області - Прибутковий будинк Клеймана (арх. І.К. Мальгерб, 1891р. Охоронний номер: 142-Од), є комунальною власністю.

В березні 2009 року, товариство ініціювало в Одеській міській раді процедуру приватизації орендованого приміщення.

20.08.2009, виконавчий комітет Одеської міської ради, після проведеної інвентаризації комунального майна на виконання розпорядження міського голови №373-01/р від 21.04.2006 «Про створення єдиної інформаційної системи обліку майна комунальної власності, що належить територіальній громаді міста Одеси», та згідно з рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №824 від 28.07.2009 «Про реєстрацію об`єктів комунальної власності м.Одеси», оформив Свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 , на підставі якого 22.09.2009 за територіальною громадою міста Одеси, в особі Одеської міської ради, зареєстровано право власності на нежитлове приміщення площею 35,8 кв.м першого поверху за адресою: м.Одеса, вул.Велика Арнаутська, буд.80, приміщення №501 (реєстраційний номер 28333554, номер запису 595 в книзі 11ог-66).

Згадані дії здійснено виконавчим комітетом за заявою від 02.03.2009 ТОВ «Юридична фірма «Бонум» про приватизацію шляхом викупу нежилого приміщення, у якому позивач знаходиться з 20.09.2001 та у якому за його рахунок виконано капітальний ремонт, що підтверджується письмовими доказами: копією заяви від 02.03.2009; Договором оренди офісу від 01.11.2001 №8-ю/01; Додатковою угодою від 18.09.2002 до Договору про надання юридичних послуг №007/01-ю від 20.09.2001; заявою від 18.09.2002 ТОВ „Юридична фірма „Бонум із дозволом орендодавця на проведення ремонтних робіт; Договором оренди державного майна №10-ор від 01.08.2003; Актом прийому-передачі майна від 01.08.2003; листами Департаменту комунального майна Одеської міської ради.

16.11.2010 та 18.11.2015, ТОВ «Юридична фірма «Бонум» повторно зверталася до Одеської міської ради із заявою про приватизацію нежитлового приміщення №501 першого поверху будинку АДРЕСА_1 , на яки 06.02.2014, 26.03.2014, 10.06.2014, 03.02.2015, 18.05.2015, 14.12.2015 Департаментом комунальної власності ОМР надано відповіді, що не містять відмови у приватизації.

Процедура викупу зупинена в зв`язку із наявністю у Концерну «Військкторгсервіс» оскарженого свідоцтва, про що ТОВ «Юридична фірма «Бонум» повідомлено листом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 19.12.2016 №01-17/514.

На підставі заяви товариства від 02.03.2009, Одеська міська рада провела інвентаризацію та оформила на комунальну власність нежитлові приміщення першого поверху №501 загальною площею 35, 8 кв.м, Свідоцтво про право власності від 20.08.2009 бланк серії САС №427126.

Процес приватизації комунального майна юридичною фірмою був зупинений Концерном „Військторгсервіс" за допомогою корупційних зв`язків в господарському суді.

В березні 2009 року, для виселення ТОВ «Юридична фірма «Бонум», посадові особи Концерну „Військторгсервіс" звернулися до Господарського суду Одеської області, та надали у справу №16-4-34/165-08-3704 сфальсифіковані документи, зокрема Додаток №1 до рішення звуженого виконкому ОМР від 29.05.1951 за №27 „Про відновлення прав землекористування, а також прав на будівлі, відведені у довоєнний та післявоєнний періоди для потреб Одеського військового округу", у якому було зазначено неправдиві відомості про те, що до власних будівель Одеського військового округу належить будівля, яка забудована в 1941-49 роках Містечко №125 по вул.Чкалова, 80. Насправді, Додаток №1 має інший зміст - в ньому відсутня згадана будівля.

Також, у справу №16-4-34/165-08-3704 було надано Акт приймання-передачі основних фондів з балансу (із статутного фонду) державного підприємства Міністерства оборони України «Одеський комбінат з ремонту речового майна» на баланс (до статутного фонду) державного підприємства Міністерства оборони України «Управління торгівлі Південного оперативного командування» від 28.02.2007.

Після отримання 20.08.2009 Свідоцтва про право власності на нежитлову будівлю Концерну «Військторгсервіс», та проведення 11.01.2010 реєстрації права власності, справа №16-4-34/165-08-3704 була вирішена господарським судом із задоволенням позову Концерну „Військторгсервіс", про що ухвалено рішення від 01.03.2010.

20.10.2010, на підставі рішення господарського суду про «виселення ТОВ «Юридична фірма «Бонум» з приміщення першого поверху площею 42 кв.м в будинку №80 по вул.В.Арнаутській в м.Одесі», директор Філії «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс», зловживаючи службовим становищем, тобто умисно, в корисних інтересах Концерну «Військторгсервіс», не маючі судового рішення на примусове входження у володіння юридичної особи, відчинив двері об`єкта комунальної власності - приміщення №501 загальною площею 35, 8 кв.м на першому поверсі будівлі №80 по вул.В.Арнаутській в м.Одесі, у якому фактично знаходилося ТОВ «Юридична фірма «Бонум», та захопив й розпорядився майном цивільного позивача - документами фінансово-господарської діяльності та документами клієнтів фірми, меблюю, комп`ютерною технікою, обладнанням, особистим майном та коштами засновника товариства.

При цьому, згідно довідки Концерну «Військторгсервіс» від 04.09.2012 вих.№492, яка долучена до матеріалів справи №16-4-34/165-08-3704, судовий наказ втрачено та до виконання не пред`явлено. Тобто «виселення» відбулося без участі державної виконавчої служби.

Вищенаведені злочинні дії посадових осіб цивільного відповідача - Концерну «Військторгсервіс», призвели до заподіяння ТОВ «Юридична фірма «Бонум» майнової шкоди, що складається з вартості вилученого майна товариства переданого 24.04.2001 засновниками до статутного фонду (комп`ютерна і копіювальна техніка та обладнання офісу згідно із переліком та актом приймання-передачі майнових внесків) та іншого власного майна, вартість якого на момент звернення із цивільним позовом оцінюється цивільним позивачем у розмірі 132 500 грн.
Кримінальним правопорушенням, цивільному позивачу заподіяна також моральна шкода, яку він оцінює в суму 250 000 грн.

Моральна шкода підлягає стягненню з відповідачів на підставі ч.1 ст.23 ЦК України, згідно з якою особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала (ч.1 ст.1167 ЦК України).
Пленум Верховного Суду України в Постанові від 31.03.1995 №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із наступними змінами), надав роз`яснення, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода повязана з протиправною поведінкою працівників цивільного відповідача, грубим ігноруванням ними законодавства України з питань власності, вчинення дій, яки негативно вплинули на ділову репутацію юридичної фірми.

Згідно з ст.1 Закону України „Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основних свобод від 17.07.1997 №475/97-ВР, Україна повністю визнає на своїй території ст.46 Конвенції щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. Отже, текст Конвенції з Протоколами до ній, а також її тлумачення та застосування, висловлені у рішеннях Європейського суду з прав людини, є частиною національного законодавства і є обов`язковими при правозастосуванні органами правосуддя.

Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожен, чиї права і свободи, викладені в цій Конвенції, порушуються, має право на ефективний засіб правого захисту у відповідному національному органі.

Європейський суд з прав людини у винесених рішеннях неодноразово, зокрема у справах „Атлан проти Сполученого Королівства" від 19.06.2001, „Перна проти Італії від 25.07.2001 тощо визнав в резолютивній частині рішення, що виходячи з обставин справи, самий факт правопорушення, вчиненого відносно потерпілого, становить спосіб захисту порушеного права і може становити достатньо справедливу компенсацію моральної шкоди.

Згідно ч.3 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Тому спосіб обраний позивачем відповідає закону.

Розмір моральної шкоди встановлений позивачем з урахуванням Методичних рекомендацій наданих в розділах 5, 6 листа Міністерства юстиції України від 13.05.2004 №35-13/797.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала клопотання та просила його задовольнити.

Прокурор до судового засідання не з`явився, про час та дату слухання був належним чином повідомлений, але надав суду лист, в якому не заперечив проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку сторін, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку про наступне.

Відповідно до ч.2.ст.131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є: 1) виклик слідчим, прокурором, судовий виклик і привід; 2) накладення грошового стягнення; 3) тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом; 4) відсторонення від посади; 5) тимчасовий доступ до речей і документів; 6) тимчасове вилучення майна; 7) арешт майна; 8) затримання особи; 9) запобіжні заходи.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч.1 ст.131 КПК України).

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчинення злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову (ч.3 ст.170 КПК України).

Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ч.2 ст.132 КПК України).

З урахуванням вище викладеного, з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження, збереження від втрати, знищення чи перетворення речей, задля використання їх у доказових цілях, слідчий суддя приходить до висновку, що в даному випадку розумним та співрозмірним обмеженню права власності буде накладення арешту на майно, а тому клопотання представника цивыльного позивача ТОВ «Юридична фірма «Бонум» ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 є обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 170-175, 372, КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

Клопотання представника цивільного позивача ТОВ «Юридична фірма «Бонум» ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002935 від 13.08.2015 року - задовольнити.
Накласти арешт на нежитлове приміщення першого поверху АДРЕСА_14 , загальною площею 35, 8 кв.м.
Виконання ухвали про арешт доручити слідчим СВ Приморського ВП в м.Одеси ГУНП в Одеській області.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на дану ухвалу слідчого судді може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1