Номер провадження: 11-кп/785/791/16
Номер справи місцевого суду: 521/5813/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.06.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 і ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції, кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Малиновського районного суду міста Одеса від 26 квітня 2016 року.

Цією ухвалою відмовлено в задоволені клопотання Південної виправної колонії УДПтСУ в Одеській області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого:

ОСОБА_8 , 1987 року народження, уродженця Росії, без громадянства, росіянина, з неповною середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого,

14.07.2006 року Апеляційним судом Одеської області за ст. 187 ч. 4, 115 ч. 2 п. 6, 12, 289 ч. 3, 70 КК України до позбавлення волі на 12 років з конфіскацією всього особистого майна.

До суду надійшло клопотання начальника Південної виправної колонії УДПтСУ в Одеській області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 з якого вбачається, що він відбуває покарання з29.12.206 року. Початок строку 15.02.2006 року, кінець строку 13.06.2017 року. За період відбуття покарання ОСОБА_8 зарекомендував себе задовільно, працевлаштований, має 4 заохочення та 7 стягнень, які погашені. Вину в скоєному злочині на дійсний час визнає, в скоєному розкаюється, довів своє виправлення. Відбув більш 3/4 строку покарання.

Оскаржуваною ухвалою відмовлено в задоволенні вказаного клопотання.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити ухвалу, якою задовольнити клопотання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги засуджений посилається на ті обставини, що суд безпідставно відмовив в задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, на що є усі підстави, а саме, за період відбування покарання він характеризується позитивно, та має 4 заохочення.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді, засуджений підтримав доводи своєї апеляційної скарги, прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, просив колегію суддів відмовити у її задоволенні, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.

На думку колегії суддів, розглядаючи клопотання засудженого ОСОБА_8 , суд першої інстанції належним чином дослідив всі обставини провадження та в достатній мірі вмотивував свій висновок про те, що він не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання, посилаючись на те, що таке звільнення є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд врахував не тільки факт відбуття останнім певної частини покарання, а й тяжкість і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, поведінку засудженого під час всього відбування покарання, становлення його на шлях виправлення.

Так, головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи.

Висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Разом з тим, критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення, суд першої інстанції послався на те, що засуджений своїм відношенням до праці та поведінкою не довів своє виправлення.

З цим висновком колегія суддів погоджується, оскільки він відповідає обставинам кримінального провадження, даним про особу і поведінку засудженого ОСОБА_8 .

Як на думку колегії суддів, засуджений ОСОБА_8 не став на шлях виправлення та своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці не підтвердив можливість застосування до нього умовно-дострокового звільнення від покарання.

За викладених обставин доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню, та підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 405, 407, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Малиновського районного суду міста Одеса від 26 квітня 2016 рокупро відмову у задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3