Справа № 347/2288/16
Провадження № 1-кп/347/33/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" жовтня 2017 р. м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю прокурора: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Косів Івано-Франківської області матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000476 від 14.12.2016 року відносно обвинуваченого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, неповна середня освіта, не працюючого, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимого, депутатом не являється,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_5 обвинувачується у незаконній порубці дерев у лісах, що заподіяло істотної шкоди, яке було вчинено за таких обставин:

12 грудня 2016 року у лісовому масиві с. Річка Косівського району Івано-Франківської області, на території кварталу № 2, виділу № 37, Яворівського лісництва Косівського районного підприємства "Райагроліс", ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних ним дій, самовільно, без відповідного дозволу, виданого уповноваженим органом, вчинив незаконну порубку двох сироростучих дерев породи бук, загальною кубомасою 3,10 м.куб.

Внаслідок незаконної порубки дерев у Яворівському лісництві Косівського районного підприємства "Райагроліс", на території кварталу № 2, виділу № 37, ОСОБА_5 , відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 665 від 23.07.2008 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», заподіяв державі в особі Косівського районного підприємства "Райагроліс" істотну шкоду, на загальну суму 16 337 (шістнадцять тисяч триста тридцять сім) гривень 70 (сімдесят) копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 КК України не визнав та суду показав, що незаконної порубки дерев він не здійснював. 14.11.2016 року, як зазначено ОСОБА_7 , з яким вони знаходяться в неприязних стосунках вже довший час, в заяві лісничому ОСОБА_8 про незаконну рубку дерев, він знаходився вдома та періодично розчищав своє господарство від снігу, оскільки того дня випав сильний снігопад. 12.12.2016 року, як зазначено в обвинувальному акті, він також до лісу не ходив. Хоча він і виготовляє сувенірні вироби, однак деревину для заготовок він купляє у людей через оголошення в місцевій газеті. Запевняє, що ані працівники поліції, ані лісничі до його господарства не приходили, деревину не вилучали, оскільки її не було. Окрім того, стверджує, що на досудовому розслідуванні йому не було надано право на захист.

Прокурор вважає, що доказами винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.246 КК України є покази свідків, зокрема: ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , а також акт огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 08.12.2016 року, план-схема ділянки самовільної рубки від 2016 року у кварталі № 2, виділ № 37, Яворівського лісництва Косівського РП "Райагроліс", відомість матеріально-грошової оцінки самовільної рубки, протокол № 6 про адміністративне правопорушення від 08.12.2016 року, заява ОСОБА_7 , постанова про закриття справи від 14.12.2016 року № 6 та протокол огляду місця події від 14.12.2016 року.

Представник потерпілого Косівського районного підприємства "Райагроліс" ОСОБА_11 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, про розгляд справи без участі представника, цивільний позов просять задоволити в повному обсязі.

Вислухавши сторони кримінального провадження, свідків та оцінивши надані ними докази, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_5 необхідно виправдати за недоведеності його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.246 КК України виходячи з наступного.

Суд ухвалює вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні доказами та перевірені у відповідності до вимог КПК України, а також оцінені судом згідно ст. 94 КПК України, якою визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку і жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 цього кодексу.

Так, свідок ОСОБА_7 , який є сусідом обвинуваченого, суду показав, що 14.11.2016 року він перебував на території свого господарства та розчищав сніг, який випав напередодні. Не заперечив, що з обвинуваченим перебуває у неприязних стосунках досить тривалий час, проте стверджує, що бачив, як ОСОБА_5 самотужки, за допомогою мотузки, яку закинув на плече, тягнув із лісового масиву колоду дерева породи "бук" приблизною довжиною 1,20 м. Тоді він відправився до лісу по сліду, який утворився внаслідок волочіння деревини та побачив там 2 свіжозрубані пні дерев. Також підтримав покази, які давав на досудовому розслідуванні, що 12.11.2016 року чув із лісу звук бензопили, проте не бачив, хто пилить в лісі дерева. Про даний факт він повідомив в телефонному режимі майстра лісу ОСОБА_10 та в письмовому вигляді лісничого ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_9 , який також є сусідом ОСОБА_5 , суду показав, що 14.11.2016 року разом із сином розчищали сніг на території свого господарства та бачили як обвинувачений, з яким на даний час, знаходиться в неприязних стосунках, самотужки, за допомогою мотузки, яку закинув на плече, тягнув з лісового масиву колоду дерева. Тоді його син, ОСОБА_7 пішов один до лісу по сліду, який утворився внаслідок волочіння деревини, а він пішов у протилежну сторону та побачив, що слід прямує до господарства, в якому проживає ОСОБА_5 , проте не бачив особисто, як обвинувачений здійснює рубку дерев. Окрім того, підтримав покази надані під час досудового розслідування, зокрема те, що бачив, як ОСОБА_5 12.11.2016 року прямував до лісового масиву, а потім він чув звук бензопили з лісу, проте туди не ходив і не бачив, хто здійснював рубку лісу.

Таким чином, поклавши в основу обвинувального акту у кримінальному провадженні за ст.246 КК України відносно ОСОБА_5 , показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , останній з яких звернувся із усною заявою до майстра лісу ОСОБА_10 та із письмовою заявою до лісничого Яворівського лісництва РП "Райагроліс" ОСОБА_12 про вчинення обвинуваченим незаконної рубки дерев, органом досудового розслідування не враховано тієї обставини, що свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_9 тривалий час перебувають з обвинуваченим ОСОБА_5 в неприязних стосунках, а тому суд не може брати до уваги їх покази.

Окрім того, будучи допитаним в судовому засіданні майстер лісу ОСОБА_10 суду показав, що приблизно в грудні місяці 2016 року до нього зателефонував ОСОБА_9 і повідомив, що ОСОБА_5 здійснив незаконну рубку двох дерев породи "бук". Тоді він зателефонував ОСОБА_8 та розповів про інцидент. Через два - три дні після телефонного дзвінка, вони разом із ОСОБА_8 пішли до лісового масиву, де побачили два пні свіжозрубаних дерев. Дані пні вони виявили у двох, без сторонньої допомоги, оскільки до місця вчинення порубки дерев вели сліди, які привели їх до господарства ОСОБА_5 , однак на його територію вони не заходили, деревину не вилучали. Не заперечує, що на той час випадав сніг.

Свідок ОСОБА_8 , який є лісничим Яворівського лісництва РП "Райагроліс", суду показав, що до нього зателефонував ОСОБА_10 та повідомив, що йому стало відомо про незаконну рубку двох дерев у лісовому масиві села Річка Косівського району. Він доразу приїхав та разом із майстром лісу ОСОБА_10 попрямували до лісу, де ними було виявлено два свіжозрубані пні дерева породи "бук", біля яких вони побачили сліди, які привели їх до господарства ОСОБА_5 , на територію якого вони не заходили. Ними було складено адміністративні документи про незаконну рубку дерев та надіслано виклик для явки в лісництво, однак обвинувачений не зявився. Точної дати, коли відбулася дана подія вказати не може, зазначає, що навколо був сніг.

Таким чином, з огляду на те, що свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_8 не були безпосередніми свідками незаконної порубки дерев, не бачили особу, яка знаходилася на місці події, а їхні свідчення грунтуються на інформації, яку було надано ОСОБА_7 в телефонному режимі та в письмовому вигляді, з яким обвинувачений перебуває у неприязних стосунках, суд до свідчень вказаних свідків ставиться критично. Також суд бере до уваги той факт, що, як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування № 0000476, свідка ОСОБА_8 не було допитано в якості свідка під час досудового розслідування.

За правилами статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій пред`явлено обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення.

В обвинувальному акті у кримінальному провадженні за ст.246 КК України відносно ОСОБА_5 зазначено, що кримінальне правопорушення мало місце 12.12.2016 року.

Як вбачається з акту огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 08.12.2016 року складеного лісничим ОСОБА_8 (а.с.73), 08.12.2016 року в Косівському РП "Райагроліс" Яворівського лісництва в селі Річка, кв.2, діл.37, в експлуатаційному, лісотаксовий пояс - ІІ, розряд такс - 3, було виявлено самовільну рубку двох дерев діаметром 42 см. та 52 см., відповідальність за яке передбачена ст.65 КУпАП. На місці вчинення правопорушення лісового законодавства жодних речей не вилучалось. В результаті цього порушення заподіяно шкоду лісовому господарству на суму 16337,70 грн.

Згідно протоколу № 6 про адміністративне правопорушення від 08.12.2016 року складеного ОСОБА_8 (а.с.76) слідує, що в 2016 році ОСОБА_5 в Яворівському лісництві с.Річка кв.2 виділ 37, було зрубано два дерева породи "бук" діаметром пня 42см. та 54 см., що є порушенням ст.65 КУпАП. Внаслідок порушення вимог лісового законодавства державі заподіяна шкода в розмірі 16337,70 гривень. У порушника жодних речей не вилучалось.

Окрім того, в заяві ОСОБА_7 лісничому Яворівського лісництва РП "Райагроліс" ОСОБА_8 (а.с.77) зазначено, що ОСОБА_7 бачив ОСОБА_5 , який тягнув колоду із лісового масиву 14.11.2016 року об 10.30 год.

Також, постановою про закриття справи від 14.12.2016 року № 6 винесеною інженером ОЗП Кутського ДПГ ОСОБА_13 (а.с.80) встановлено, що ОСОБА_5 у кварталі 2 виділ 37 Яворівського лісництва, було вчинено самовільну рубку двох дерев породи "бук" діаметром пня 42 см., 54 см., загальною кубомасою 3,10 м.куб. В результаті цього порушення заподіяно шкоду лісовому господарству на суму 16337,70 гривень. При розгляді справи були встановлені такі обставини, зокрема відсутність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 14.12.2016 року із доданими фототаблицями (а.с.81-84), слідчим СВ Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_14 в присутності двох понятих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , з 17:35 год. по 17:50 год. було проведено огляд лісового масиву в с.Річка Яворівського лісництва РП "Райагроліс" квартал №2, виділ №37. На момент проведення огляду встановлено, що земляний покрив покрито невеликим шаром снігу, під яким виявлено два пні. Після зтрушування снігу із пнів встановлено, що пні дерева породи "бук", а також те, що вони свіжозрубані, про що свідчить тирса. Неподалік пнів виявлено гілля дерева породи "бук" та верхівку незаконно спиляного дерева. Огляд проводився при штучному освітленні, хмарній погоді, пора року зима, на сніговому покриві, без участі обвинуваченого.

Таким чином, за наявності таких суперечливих відомостей щодо часу вчинення кримінального правопорушення, що мають суттєве значення для кримінального провадження, а також грубе порушення прав підозрюваного передбачених ч.3 ст.42 КПК України під час досудового розслідування, зокрема: брати участь у проведенні процесуальних дій; під час проведення процесуальних дій ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дій, які заносяться до протоколу;ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 221 цього Кодексу, та вимагати відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодексу; одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, із жодним дослідженим документом, в якому викладені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження, обвинуваченого не ознайомлено, дата та час вчинення правопорушення суперечать між собою, та в сукупності із доданими план-схемами самовільної рубки (а.с.74, 79) та відомістю матеріально-грошової оцінки самовільної рубки, не підтверджують вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 незаконної рубки дерев. Внаслідок чого, суд не може взяти до уваги досліджені документи та виключає їх із числа доказів, як такі, що є недопустимими та прийнятими з порушенням Кримінального процесуального кодексу України.

Винуватість ОСОБА_5 також спростовується показами свідків, зокрема ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .

Так, свідок ОСОБА_17 суду показала, що 12.11.2016 року вона повернулася з ринку додому та бачила, як чоловік разом із сином вигружали сіно та впорались по господарству та територію свого домоволодіння не покидав. Також запевняє, що 14.11.2016 року було релігійне свято та випав великий снігопад, тому ОСОБА_5 цілий день на території господарства розчищав сніг. Окрім того, стверджує, що 12.12.2016 року її чоловік також не ходив до лісу, а деревину для сувенірних виробів вони купляють на ринку або через оголошення в газеті.

Будучи допитаною в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 суду показала, що вона є сестрою обвинуваченого та 12.11.2016 року приїхала до нього в гості. Оскільки в ніч з 13.11.2016 року на 14.11.2016 року випав великий сніг, вона змушена була залишитись до понеділка. Стверджує, що ніякою зрубаної деревини біля будинку не бачила, ОСОБА_5 територію свого господарства не покидав, оскільки розчищав сніг.

В судовому засіданні знайшло підтвердження те, що під час досудового розслідування, ОСОБА_5 не було надано, встановлене законом, право на захист.

Так, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права:

b) мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту;

c) захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника;

d) допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення.

Згідно з ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права кожен має право при розгляді будь-якого пред`явленого йому кримінального обвинувачення як мінімум на такі гарантії на основі цілковитої рівності:

b) мати достатній час і можливості для підготовки свого захисту і спілкуватися з обраним самим ним захисником;

d) бути судженим в його присутності і захищати себе особисто або за посередництвом обраного ним захисника;

е) допитувати свідків, які дають проти нього показання, або мати право на те, щоб цих свідків було допитано, і мати право на виклик і допит його свідків на тих самих умовах, які існують для свідків, що дають показання проти нього.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення обвинуваченому права на захист.

Згідно з ст.7 КПК України право на захист віднесено до загальних засад кримінального провадження.

Відповідно до ст.20 КПК України підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що досудове розслідування проведено з грубими порушеннями вимог Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та КПК України.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу вимог ч.ч.1,3 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється в разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим; в діях обвинуваченого є склад злочину кримінального правопорушення. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умов доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку" №5 від 29.06.1990 року з наступними змінами, виправдувальний вирок постановляється у випадках:- за відсутністю події злочину, коли судовим розглядом справи встановлено, що діями, у вчиненні якого обвинувачувався підсудний, взагалі не мало місця або відсутній причинний зв`язок між діянням підсудного і шкідливими наслідками, настання яких обумовлюється злочинність діяння, зокрема, коли шкідливі наслідки, що настали в результаті дій особи, яким заподіяно шкоду, або в результаті дії сил природи тощо; - за відсутністю в діянні підсудного складу злочину, коли встановлено, що діяння, яке сталось у вину підсудному, ним вчинено, але кримінальним законом воно не визнається злочинним, зокрема, якщо воно лише формально містить ознаки злочину, але через малозначність не являє суспільної небезпеки; відсутні інші умови, за яких діяння визначається злочинним (повторність діяння, попереднє притягнення до адміністративної відповідальності тощо); діяння вчинено у стані необхідної оборони або крайньої необхідності; мала місце добровільна відмова від вчинення злочину, а фактично вчинене не містить складу іншого злочину; підсудний не є суб`єктом злочину через відсутність спеціальних ознак, встановлених для суб`єкта даного складу злочину; підсудний не досяг віку, з якого він може нести кримінальну відповідальність; - за недоведеністю участі підсудного у вчиненні злочину, коли факт суспільно небезпечного діяння встановлено, але дослідженні судом докази виключають або не підтверджують вчинення його підсудним. Пункт 23 зазначеної постанови, вказує, що всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Таким чином, суд, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч. 1 ст. 337 КПК України, згідно з якими, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, безпосередньо дослідивши, надані докази стороною обвинувачення, давши їм належну оцінку, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, приходить до висновку про необхідність виправдання ОСОБА_5 , оскільки стороною обвинувачення не доведено, що злочин, передбачений ст.246 КК України, вчинено останнім, а тому ОСОБА_5 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдати у зв`язку з недоведеністю вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

Згідно ч.3 ст.129 КПК України, у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.

Директором Косівського РП "Райагроліс" ОСОБА_19 було заявлено цивільний позов, відповідно до якого він просив стягнути обвинуваченого на користь держави в особі Косівського районного підприємства "Райагроліс" 16337,70 гривень шкоди заподіяної злочином. У зв`язку з виправданням ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину, суд вважає, що дані позовні вимоги підлягають залишенню без розгляду.

Витрати пов`язані із залученням експерта в кримінальному провадженні відсутні.

Речових доказів у кримінальному провадженні не має.

На підставі наведеного, п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку" №5 від 29.06.1990 року з наступними змінами, ст.ст.94, 95, 225, 129, 337, 373, 374, 393 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 КК України та виправдати на підставі п.1 ч.1 статті 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

На вирок сторонами може бути подана апеляція до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Косівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1