Номер провадження:1-м/521/163/17
УХВАЛА
11 лиcтопада 2017 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

затриманого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Парапіно, Ковилкінського району, Республіки Мордовія, громадянина Російської Федерації, росіянина, з вищою освітою, одруженого, працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого на території України,
за вчинення на території Російської Федерації злочинів, передбачених ч. 1 ст. 128.1, п. «г» ч. 2 ст. 161, ч. 1 ст. 119 КК РФ, -
ВСТАНОВИВ:
08.11.2017 року до суду звернувся керівник Одеської місцевої прокуратури №2 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) у відношенні ОСОБА_5 , з якого вбачається наступне.

Співробітниками ВКП Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області 03.10.2017 року за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 17/19 затриманий громадянин Російської Федерації ОСОБА_5 , у зв`язку з перебуванням у розшуку на національному рівні компетентними органами Російської Федерації за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 128.1, п. «г» ч. 2 ст. 161, ч. 1 ст. 119 КК РФ, про що 03.10.2017 року складений протокол затримання, в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України.

Компетентні органи Російської Федерації здійснювали розшук ОСОБА_5 на федеральному рівні, про що було повідомлено компетентні органи України каналами Інтерпол.

Так, в Ковилківському районному суді Республіки Мордовія перебуває кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 128.1, п. «г» ч. 2 ст. 161, ч. 1 ст. 119 КК Російської Федерації.

Постановою Ковилківського районного суду Республіки Мордовія від 07.09.2015 року ОСОБА_5 оголошено в розшук, запобіжний захід у вигляді застави змінений на тримання під вартою.

Постановою Ковилівського районного суду Республіки Мордовія від 24.02.2016 року доручено забезпечити розшук ОСОБА_5 та провадження по кримінальній справі зупинено до розшуку підсудного.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 06.10.2017 року у відношенні ОСОБА_5 застосований тимчасовий арешт строком на 30 діб.
31.10.2017 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси відносно ОСОБА_5 продовжено тимчасовий арешт до 40 діб в порядку ст. 583 КПК України.
З Генеральної прокуратури Російської Федерації до Міністерства юстиції України надійшов запит про видачу (екстрадицію) ОСОБА_5 до Російської Федерації для притягнення останнього до кримінальної відповідальності.
Враховуючи вищевикладене, керівник Одеської місцевої прокуратури №2 звернувся з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту).

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити.
Захисник ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заперечували в задоволенні клопотання.
Вивчивши матеріали клопотання, вислухавши учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 585 КПК України, за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).
Згідно ст. 183 ч. 1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З матеріалів, які надані слідчому судді вбачається, що ОСОБА_5 перебуває в розшуку компетентними органами Російської Федерації за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 128.1, п. «г» ч. 2 ст. 161, ч. 1 ст. 119 КК Російської Федерації.

Так, злочини, вчинення яких інкримінуються ОСОБА_5 на території Російської Федерації відповідають злочинам, передбаченим ч. 2 ст. 186 та ч. 1 ст. 129 КК України і є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання у вигляді позбавлення волі на строк більше 1 року. За наклеп в України не передбачена кримінальна відповідальність.

Однак, згідно запиту Генеральної прокуратури Російської Федерації видача ОСОБА_5 для притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 128.1. та ч. 1 ст. 119 КК РФ не ставиться, т.я. закінчилась строки давності по даним злочинам.

Прокурор в судовому засіданні обґрунтовувала клопотанням тим, що ОСОБА_5 , будучи повідомленою про розгляд відносно нього кримінальної справи на території Російської Федерації ухилялася від явки до суду, чим перешкоджав провадженню.

Однак, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 має реєстрацію на території України та постійне місце проживання, а також міцні соціальні зв`язки, т.я. на його утриманні перебувають вагітна дружина ОСОБА_7 та матір ОСОБА_8 яка є пенсіонером.

Таким чином, враховуючи наявність міцних соціальних зв`язків, а також беручи до уваги характер та обставини інкримінованих ОСОБА_5 на території Російської Федерації злочинів, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування такого запобіжного заходу як домашній арешт, буде достатнім та необхідним для належної поведінки ОСОБА_5 і таким, що зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, оскільки підстав для застосування більш суворого запобіжного заходу під час розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що прокурором додано до матеріалів клопотання запит Генеральної прокуратури Російської Федерації від 01.11.2017 року, який не є належним чином завіреним.

Особа затриманого підтверджується посвідкою на тимчасове проживання серії НОМЕР_1 від 14.08.2015 року.

Керуючись ст.ст. 177, 181, 183, 194, 584, 585 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 у період доби з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин.

Покласти на ОСОБА_9 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до прокуратури та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти), для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру до 2 розмірів прожиткового мінімума для працездатних осіб.

Виконання ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_5 .

Строк дії зазначеної ухвали становить 2 (два) місяці і обчислюється з моменту оголошення ухвали слідчого судді, тобто з 11.11.2017 року та припиняє свою дію 11.01.2018 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1