Дата документу 15.09.2017 Справа № 554/6883/17

Провадження № 1-кс/554/6022/2017
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2017 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , представника володільця майна ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого Св Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000576 від 13 червня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
Слідчий звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з клопотанням, погодженим із прокурором, у якому просить шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування, накласти арешт на майно, а саме:
-земельну ділянку сільськогосподарського призначення комунальної власності площею 1,2885 га (в тому числі орієнтовно ріллі 0,70 га, сіножатей 0,5885 га), кадастровий номер не визначений, що знаходиться в межах с. Головач на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області, та сільськогосподарську культуру сою, якою вона засіяна;
-земельну ділянку сільськогосподарського призначення комунальної власності площею 13,4365 га (в тому числі орієнтовно ріллі 10,9250 га, сіножатей 2,5115 га), кадастровий номер не визначений, що знаходиться в межах с. Головач на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області, та сільськогосподарську культуру сою, якою вона засіяна;
-земельну ділянку сільськогосподарського призначення комунальної власності площею 20,3000 га (в тому числі орієнтовно ріллі 13,7 га, сіножатей 6,6 га), кадастровий номер не визначений, що знаходиться в межах с. Головач на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області, та сільськогосподарську культуру сою, якою вона засіяна;
-земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності площею 15,3227 га (в тому числі орієнтовно ріллі 9,0 га, сіножатей 6,3227 га), кадастровий номер не визначений, що розташована за межами населених пунктів на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області, та сільськогосподарську культуру сою, якою вона засіяна.
З метою збереження речових доказів та недопущення псування посівів сої надати дозвіл на вилучення сільськогосподарської культури сої, якою засіяні ці земельні ділянки.
На обґрунтування клопотання про арешт майна слідчий вказує, що слідчим відділенням Полтавського РВП ПВП в Полтавській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000576, відомості про яке 13.06.2017 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 197-1 КК України.
У ході досудового розслідування встановлено, що 13.06.2017 до ч/ч Полтавського РВП надійшло звернення голови Заворсклянської сільської ради Полтавського району ОСОБА_5 та мешканців с. Головач Полтавського району про те, що невідома особа самовільно зайняла земельні ділянки в межах с. Головач та за межами вказаного населеного пункту. Згідно колективного звернення мешканців с. Головач до зайняття земельної ділянки причетна жителька с. Портнівка ОСОБА_6 , вірогідніше з дозволу сільського голови ОСОБА_5 .
13.06.2017 старшим слідчим СВ Полтавського РВП ОСОБА_3 за вказаним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №0000576 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.
30.06.2017 до Полтавського РВП надійшов лист Держекоінспекції у Полтавській області, згідно якого здійснено обстеження земель водного фонду в межах прибережно-захисної смуги р. Головачик на території Заворсклянської с/р та встановлено, що у прибережно-захисній смузі водойми Головачик здійснено розорювання земель водного фонду, наявні посіви сільськогосподарських культур. Під час обстеження особи, якими здійснено розорювання, не встановлені.
На виконання доручення в порядку ст. 40 КПК України працівниками Полтавського РВП встановлено громадянку ОСОБА_6 , яка може бути причетною до самовільного зайняття земельних ділянок, та 10.07.2017 зобов`язано явкою до слідчого на 13.07.2017 о 15.30 год. За викликом ОСОБА_6 не з`явилася з невідомих причин.
31.07.2017 отримано розрахунки меж самовільно зайнятих земельних ділянок, проведених Полтавською філією ДП «Український державний головний науково-дослідний і виробничий інститут інженерно-технічних і екологічних вишукувань «УкрНДІІНТВ» на замовлення Заворсклянської сільської ради Полтавського району.
22.08.2017 здійснено виїзд на територію Заворсклянської с/р, за участю спеціаліста-землевпорядника Заворсклянської с/р ОСОБА_7 проведено огляд місця події та встановлено наявність посівів сої на самовільно зайнятих земельних ділянках.
22.08.2017 допитано в якості свідків мешканців с. Головач ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які показали, що до самовільного зайняття земельних ділянок на території Заворсклянської с/р може бути причетна родина ОСОБА_10 з с. Портнівка Полтавського району.
22.08.2017 Управлінням з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Полтавській області здійснено перевірку дотримання вимог земельного законодавства під час використання земель сільськогосподарського призначення на території Заворсклянської с/р, в результаті якої встановлено самовільне зайняття земельних ділянок загальною площею 50,3477 га та самовільне використання шляхом посіву на них сої та встановлено орієнтовний розмір шкоди за самовільне зайняття вказаних земельних ділянок на загальну суму 80 726,7 грн.
01.09.2017 зазначені вище земельні ділянки з сільськогосподарською культурою соєю, якою вони засіяні, визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженню.
Таким чином, в ході досудового розслідування даного кримінального провадження здобуто докази самовільного зайняття земельних ділянок загальною площею 50,3477 га та встановлено орієнтовний розмір шкоди за самовільне зайняття вказаних земельних ділянок на загальну суму 80726,7 грн, в результаті чого настали суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення значної шкоди, що вказує на наявність в діях невстановленої особи складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.
Зважаючи, що в ході досудового розслідування даного кримінального провадження здобуто докази щодо наявності підстав для накладення арешту на зазначені земельні ділянки та сільськогосподарську культуру сою, якою вони засіяні, недопущення збирання незаконно вирощеного врожаю, з метою збереження речових доказів, які вказують на самовільне зайняття земельних ділянок та протиправне їх використання у вигляді незаконної обробки та посіву сільськогосподарських культур, слідчий вказує, що на них слід накласти арешт та просить надати дозвіл на вилучення сільськогосподарської культури сої.
У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали подане клопотання, просили його задовольнити.
Володілець майна у судовому засіданні заперечував проти накладення арешту на майно.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши надані слідчим матеріали на обґрунтування клопотання та дослідивши докази, вважаю, що у задоволенні клопотання про арешт майна потрібно відмовити з огляду на наступне.
У судовому засіданні встановлено, що 13 червня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0000576, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, та вказано про те, що до Полтавського РВП надійшло звернення голови Заворсклянської сільської ради Полтавського району та мешканців с. Головач Полтавського району про те, що невідома особа самовільно зайняла земельні ділянки в межах с. Головач та за межами населеного пункту.
31 липня 2017 року отримано розрахунки меж самовільно зайнятих земельних ділянок, проведених Полтавською філією ДП «Український державний головний науково-дослідний і виробничий інститут інженерно-технічних і екологічних вишукувань «УкрНДІІНТВ» на замовлення Заворсклянської сільської ради Полтавського району.
22 серпня 2017 року здійснено виїзд на територію Заворсклянської сільської ради за участю спеціаліста-землевпорядника Заворсклянської сільської ради ОСОБА_7 проведено огляд місця події та встановлено наявність посівів сої на самовільно зайнятих земельних ділянках загальною площею 50,3477 га та у результаті проведення перевірки ГУ Держгеокадастру у Полтавській області встановлено орієнтовний розмір шкоди за самовільне зайняття земельних ділянок становить 80 726 грн 70 коп.
01 вересня 2017 року постановою старшого слідчого відділу Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області майором поліції ОСОБА_3 визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні:
земельну ділянку сільськогосподарського призначення комунальної власності площею 1,2885 га (в тому числі орієнтовно ріллі 0,70 га, сіножатей 0,5885 га), кадастровий номер не визначений, що знаходиться в межах с. Головач на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області, та сільськогосподарську культуру сою, якою вона засіяна;
земельну ділянку сільськогосподарського призначення комунальної власності площею 13,4365 га (в тому числі орієнтовно ріллі 10,9250 га, сіножатей 2,5115 га), кадастровий номер не визначений, що знаходиться в межах с. Головач на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області, та сільськогосподарську культуру сою, якою вона засіяна;
земельну ділянку сільськогосподарського призначення комунальної власності площею 20,3000 га (в тому числі орієнтовно ріллі 13,7 га, сіножатей 6,6 га), кадастровий номер не визначений, що знаходиться в межах с. Головач на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області, та сільськогосподарську культуру сою, якою вона засіяна;
земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності площею 15,3227 га (в тому числі орієнтовно ріллі 9,0 га, сіножатей 6,3227 га), кадастровий номер не визначений, що розташована за межами населених пунктів на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області, та сільськогосподарську культуру сою, якою вона засіяна.
У межах цього кримінального провадження слідчий, з метою забезпечення збереження речових доказів, просив суд накласти арешт на вказані земельні ділянки та сільськогосподарську продукцію сою, якою вони засіяні шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування цим майном, а також з метою забезпечення збереження речових доказів та недопущення псування посівів сої надати дозвіл на вилучення сої, якою засіяні ці земельні ділянки.
Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Статтею 197-1 КК України передбачено, що самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику карається штрафом від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців.
Слідчим не доведено необхідність застосування арешту земельних ділянок та сільськогосподарської культури сої в межах цього кримінального провадження, оскільки витяг із кримінального провадження містить тільки відомості стосовно факту самовільного зайняття невідомою особою земельних ділянок в межах с. Головач та за межами вказаного населеного пункту, натомість жодних відомостей про те, що таким самовільним зайняттям цих земельних ділянок завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику, що б могло свідчити про склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 197-1 КК України, у витязі немає. Відомостей про внесення змін чи доповнень до витягу з кримінального провадження, за яким здійснюється досудове розслідування, до суду не надано.
При цьому посилання слідчого на ті обставини, що за результатами перевірки, проведеної ГУ Держгеокадастру у Полтавській області орієнтовний розмір шкоди, завданий внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок може становити 80 726 грн 70 коп., є безпідставними, оскільки такий висновок носить інформативний характер та ґрунтується на припущеннях, а відповідний висновок експертного дослідження щодо визначення дійсного завдання значної шкоди та її розміру слідчим не надано. Тому немає підстав вважати, що самовільним зайняттям цих земельних ділянок її законному володільцю або власнику дійсно завдано значної шкоди.
Крім того, вважаю, що необхідності у накладенні арешту на земельні ділянки з позбавленням права на їх відчуження, розпорядження та користування немає у даному випадку, оскільки мета накладення такого арешту виходить за межі завдань цього кримінального провадження з огляду на запобігання негативним наслідкам арешту майна для інших осіб, зокрема, для Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області.
Разом із цим, вимоги клопотання слідчого стосовно накладення арешту на сільськогосподарську продукцію, що перебуває на вказаних земельних ділянках вважаю неконкретизованими, недоведеними і необґрунтованими, оскільки у клопотанні не наведено достатньо переконливе вмотивування вжиття таких заходів забезпечення кримінального провадження, ідентифікуючі ознаки майна, відомості про власника цього майна тощо, а мета накладення такого арешту виходить за межі завдань цього кримінального провадження, зокрема з огляду на відсутність цивільного позову, диспозицію статті 197-1 КК України, за якою здійснюється досудове розслідування.
Слідчий не довів необхідності збереження врожаю сої, якою засіяні земельні ділянки, як речових доказів у даному кримінальному провадженні.
З огляду на викладене, у задоволенні клопотання про накладення арешту на земельні ділянки та сільськогосподарську культуру сою, якою вона засіяна, потрібно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000576 від 13 червня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1