АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/442/17 Номер провадження 11-кп/786/574/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7
представника виправного
центру ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні, провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 22 березня 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою суду, відносно:

ОСОБА_7 , засудженого вироком Семенівського районного суду Полтавської області від 12.10.2016 року за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки 4 місяці;

відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Мотивуючи своє рішення, суддя вказав, що, встановлені судом обставини не дають підстав дійти висновку, що ОСОБА_7 довів своє виправлення, оскільки можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 81 КК України пов`язана Законом лише з сукупною наявністю двох складових - сумлінної поведінки та ставлення до праці.
Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся засуджений ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати та звільнити його від відбування покарання умовно-достроково.

На обґрунтування вимог вказує, що адміністрацією Комсомольського виправного центру № 136 не надано суду відомостей, а судом не враховано, його працевлаштування без укладання договору.

Крім того, вказує, що на нього незаконно накладені стягнення.

Просить врахувати тяжкі сімейні обставини.

Інші учасники судового провадження ухвалу суду не оскаржували.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, представника виправного центру, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та особової справи засудженого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002р., умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи засудженого, суд першої інстанції всебічно та об`єктивно дослідив дані про особу засудженого, надав їм належну оцінку в сукупності, як таким які повно та всебічно характеризують особу засудженого.

Судом першої інстанції враховано характеристику засудженого ОСОБА_7 від 16.01.2017р, наявність стягнень та заохочення, характер засудженого та ставлення до праці.

Враховано і висновок адміністрації установи про те, що засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, а тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Твердження засудженого про те, що стягнення, на які посилається суд є незаконними, а суд не врахував його працевлаштування та тяжкі сімейні обставини є непереконливими для задоволення апеляції.

Як вбачається з характеристики від 06.09.2017р, яка знаходиться в матеріалах особової справи на засудженого ОСОБА_7 , останній під час відбування покарання порушував встановлений режим відбування покарання та розпорядок дня, за що мав 7 стягнень. Після проведення виховної роботи, засуджений змінив свою поведінку на кращу, як наслідок стягнення погашені та скасовані. За сумлінну поведінку та ставлення до праці має одне заохочення. Працевлаштований перукарем на громадських засадах, до роботи відноситься сумлінно.

Дійсно, як вказує апелянт, стягнення накладені на засудженого ОСОБА_7 20.12.2016р. та 29.12.2016р. скасовані, що підтверджується витягом з наказу ДУ «Полтавський виправний центр № 136» від 20.04.2017р. № 146.

Колегія суддів, врахувавши особу засудженого, його характеристику вважає, що позитивні зміни сталися протягом короткого проміжку часу і не можуть достовірно свідчити про те, що засуджений став на шлях виправлення, адже такий висновок має ґрунтуватися на повному та всебічному вивченні даних про поведінку засудженого та ставлення до праці протягом всього періоду відбування покарання, а з урахуванням того, що протягом 2017р. застосоване щодо ОСОБА_7 тільки одне заохочення, висновок про те, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, зробити неможливо.
Таким чином, колегія судді не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 .
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 22 березня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.
СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4