Провадження №1-кп/487/65/14
В И Р О К
Іменем України

12.05.2014 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора прокуратури міста Миколаєва - ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілого: ОСОБА_5 ,

представника цивільного відповідача: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000167 за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Іркутську Російська Федерація, росіянина, громадянина Росії, що має вищу освіту, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючого, постійно проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не засуджувався

у скоєні злочину, передбаченого ст..286 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

27.05.2013 року близько 08-45 години, в світлий час доби, водій ОСОБА_8 , керуючи технічно справним автомобілем «Renault Chamade TR», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по сухій, асфальтованій проїзній частині вул.Скороходова від вул.1-шої Слобідської в напрямку вул.Дзержинського у м.Миколаєві.

В районі буд.90-а по вул..Скороходова, ОСОБА_8 грубо порушив вимоги п.п.2.3 «б», 12.1, 12.3 ПДР України, а саме: проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не врахував фактичної дорожньої обстановки, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу, хоча був зобов`язаний постійно його контролювати і мав таку можливість, своєчасно не виявив зміну дорожньої обстановки у вигляді появи пішохода ОСОБА_11 , який спокійною ходою, почав перетинати проїзну частину вул.Скороходова справа наліво відносно руху транспортного засобу, та, маючи технічну можливість своєчасним застосуванням екстреного гальмування з зупинкою транспортного засобу до лінії його руху, запобігти наїзду на пішохода, не вжив заходів до зменшення швидкості та зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_11 ..

В результаті наїзду, неповнолітній пішохід ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, перелому кісток зводу та основи черепа, забою головного мозку 3 ступеня, остеоепифизіоліза дистального епіфізу правої стегнової кістки зі зміщенням, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

В судовому засіданні ОСОБА_8 свою вину у вчинені інкримінованого йому злочину не визнав, суду показав, що 27.05.2013 року близько 08-45 години, керуючи автомобілем «Renault Chamade TR», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул.Скороходова від вул..1-ї Слобідської в напрямку вул.Дзержинського у м.Миколаєві, приблизно на відстані 1,5 2 метра до краю проїзної частини, зі швидкістю приблизно 60 км/год. В автомобілі, на передньому пасажирському сидінні знаходився ОСОБА_12 , котрий від керуванням транспортним засобом його не відволікав.

В районі буд. АДРЕСА_3 , приблизно за 30 метрів він побачив потерпілого, який стояв на узбіччі, при цьому хлопчик стояв нахиливши голову та на проїзну частину не дивився.

Коли до пішохода зоставалося приблизно п`ять метрів, той (потерпілий) раптово вибіг на проїзну частину. Він намагався здійснити маневр, для об`їзду пішохода, однак, за відсутності технічної можливості, уникнути зіткнення не зміг. При цьому контактування з потерпілим відбулося правою боковою частиною автомобіля.

Наполягав на фальсифікації матеріалів провадження зі сторони працівників міліції.

Заявлений прокурором в інтересах держави цивільний позов визнав у повному обсязі.

Заявлений законним представником потерпілого цивільний позов, щодо стягнення з нього 50000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди не визнав, посилаючись на відсутність своєї вини у ДТП, що сталася, та необережність в діях потерпілого.

Не дивлячись на невизнання своєї вини ОСОБА_8 , його винуватість у скоєні вказаного злочину повністю знайшла своє підтвердження, наданими суду стороною обвинувачення та дослідженими при судовому розгляді доказами

Так, допитаний у судовому засіданні неповнолітній потерпілий ОСОБА_11 суду показав, що у травні 2013 року, точну дату за станом здоров`я не пам`ятає, у ранковий час, в районі трамвайної зупинки, став переходити проїжджу частину вул.Скороходова, однак самої події ДТП не пам`ятає, у свідомість прийшов уже в лікарні. При повторному допиті суду показав, що пам`ятає коли стояв на узбіччі, на проїзній частині зупинився автомобіль, давши йому можливість розпочати перехід вулиці, коли він пройшовши повз вказаний автомобіль та дійшов до середини проїзної частини, відчув удар та втратив свідомість. Зазначив, що проїзну частину переходив на ділянці дороги де розташовано пішохідний перехід, однак за знаком, що його визначає, оскільки обходив огорожу трамвайної зупинки.

Допитаний у судовому засіданні законний представник потерпілого, пояснив, що очевидцем події ДТП 27.05.2013 року він не був. Про травми отримані сином дізнався у лікарні, де хлопчику в той же день провели операцію.

Заявлений цивільний позов, щодо стягнення з ПАТ «УСК`Гарант-Авто»» страхового відшкодування у розмірі 24414,35 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 1220,71 грн. та стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 50000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди підтримав у повному обсязі.

Пояснивши, що внаслідок отриманих в результаті ДТП травм його син проходив тривалий курс лікування, та на даний час визнаний дитиною інвалідом. На теперішній час хлопчик не має можливості як раніше вести активний спосіб життя, продовжувати навчання у загальноосвітній школі та зайняття у спортивній секції, на рівних спілкуватися з однолітками. Що спричинило завдання як йому так і сину, значних моральних страждань.

Підтвердив факт отримання від обвинуваченого 14500 грн., в рахунок відшкодування витрат пов`язаних з лікуванням сина відразу після ДТП, про що надав ОСОБА_8 розписки.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду показав, що 27.05.2013 року близько 08-45 години, як пасажир знаходився у салоні автомобіля «Renault Chamade TR», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_8 , вони рухалися по вул.Скороходова від вул..1-ї Слобідської в напрямку вул.Дзержинського у м.Миколаєві. зі швидкістю 50-55 км/год.

В районі трамвайної зупинки по вул..Скороходова, ОСОБА_8 допустив наїзд на пішохода, який раптово з`явився на проїжджій частині, яку перетинав по діагоналі до руху автомобілю. Контактування з пішоходом відбулося правою боковою частиною автомобіля.

Наполягав на тому, що потерпілий слухав через навушники плеєр, та за дорожньою обстановкою не слідкував. Можливості у ОСОБА_8 уникнути наїзду на пішохода не було.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду показав, що працює фельдшером Миколаївського обласного центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф. 27.05.2013 року в ранішній час, він перебував на чергуванні, та в автомобілі швидкої медичної допомоги проїжджав по вул..Скороходова, де побачили непритомного хлопчика на проїзній частині, якого госпіталізували до Миколаївської обласної дитячої лікарні. Пояснив, що у потерпілого були значні травми, також пояснив, що дійсно у хлопчика при собі були навушники, однак він не пам`ятає чи були вони заправлені до вух потерпілого. Підтвердив наявність на проїній частині осипу скла та плям крові.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду показала, що потерпілий її колишній однокласник. 27.05.2013 року вона йшла до школи, та в районі трамвайної зупинки на проїзній частині вул..Скороходова побачила непритомного ОСОБА_11 , який лежав обличчям вниз, приблизно на відстані 4-5 метрів від краю проїзної частини. При ньому дійсно були навушники, заправлені під футболку. На місці де лежав потерпілий залишилися плями крові.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показала, що ОСОБА_16 її учень на місці події вона була приблизно через 1,5 години, після того, що сталося, де бачила осип скла та плями крові. Осип скла було розташовано приблизно в 4-5 метрах від бордюру.

Покази вказаних осіб повністю узгоджуються з сукупністю досліджених судом письмових доказів по справі.

Так Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27.05.2013 року, з схемою до нього та фототаблицями, зафіксовано факт ДТП, що мала місце 27.05.2013 року в районі будинку 90 по вул..Скороходова у м.Миколаєві, з транспортним засобом «Renault Chamade TR», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_8 та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_11 .

При цьому ними зафіксовано існуючі на момент скоєної ДТП дорожні умови, геометричні параметри вулиці, заміри розміщення об`єктів (транспортного засобу та пішохода) після скоєння наїзду. Встановлено місце осипу скла автомобіля, наявність на дорожньому покритті плям бурого кольору, схожих на кров.

Протоколом проведення слідчого експерименту з схемою до нього від 05.09.2013 року, який було проведено з метою перевірки і уточнення відомостей, які були отримані при допиті ОСОБА_8 як свідка, відповідно до показів якого, керуючи автомобілем він рухався на відстані 1,6 метра від правого краю проїзної частини. В момент виходу пішохода на проїжджу частину відстань між ними склала 6 метрів. Місце наїзду на пішохода розташовано на відстані 2,1 метра від правого краю проїзної частини, яку пішохід подолав за 1,5 секунди.

Протоколом проведення слідчого експерименту з схемою до нього від 05.09.2013 року, який було проведено з метою перевірки і уточнення відомостей, які були отримані при допиті свідка ОСОБА_12 відповідно до показів якого, автомобіль рухався на відстані 1,5 метра від правого краю проїзної частини. В момент виходу пішохода на проїжджу частину відстань між ними склала 2,4 метри. Місце наїзду на пішохода розташовано на відстані 2,4 метра від правого краю проїзної частини, яку пішохід подолав відповідно за 1,1 секунди та 1,3 секунди.

Висновком автотехнічної експертизи №2/119 від 05.07.2013 року встановлено, що на момент огляду транспортного засобу «Renault Chamade TR», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , його ходова, рульова і робоча гальмівна системи знаходилися в працездатному стані.

Технічних несправностей, які могли б виникнути до ДТП та могли б вплинути на рух транспортного засобу органолептичним методом в досліджувальних системах та механізмах не виявлено.

Відповідно до постанови слідчого від 15.10.2013 року транспортний засіб «Renault Chamade TR», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 визнано речовим доказом та передано ОСОБА_17 на відповідальне зберігання.

Висновком комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №1675 від 24.09.2013 року встановлено, що

- місце наїзду автомобіля на пішохода розташовано в продольному напрямку на відстані біля 6,3-6,9 метрів від початку осипу скла (позиція 4 на схемі до протоколу огляду місця ДТП), відраховуючи назад по напрямку руху автомобіля та від правого краю проїзної частини на відстані, що приблизно відповідає положенню осипу скла, та становить приблизно 4,4 м..

- при умовах, викладених в постанові про призначення експертизи, зазначених пішоходом та при швидкості пішохода, зазначеній водієм ОСОБА_8 , можливо зробити висновок, що водій мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода, так як відстань на якій знаходився автомобіль від місця наїзду в момент виходу пішохода на проїзну частину, була більше відстані, необхідної для зупинки автомобіля в умовах ДТП. Таким чином дії водія ОСОБА_8 , перед ДТП не відповідають вимогам п.п.12.3 ПДР та знаходяться в причинному зв`язку з ДТП.

Покази свідка ОСОБА_12 та водія ОСОБА_18 при проведенні слідчого експерименту в частині розташування місця наїзду на пішохода, відносно меж проїзної частини є технічно не спроможними.

При цьому у наданій суду схемі до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27.05.2014 року складеної начальником СЧ СВ ММУ УМВС України у Миколаївській області ОСОБА_19 , дійсно вбачаються незастережені виправлення, щодо місця наїзду на пішохода, позначеного цифрою « 6», а саме у зазначені відстані до правого краю проїжджої частини з «семи на одиницю».

Як наполягав у судовому засіданні обвинувачений, вказана фальсифікація зі сторони працівників міліції в частині зазначень у схемі вихідних даних, призвела, до невірного висновку експерта, щодо наявної у нього технічної можливості уникнути наїзду.

Разом з цим вказані доводи обвинуваченого є необґрунтованими, оскільки сумніви та розбіжності, було усунуто та спростовано при судовому розгляді.

Так допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_19 суду показав, що 27.05.2013 року, виїжджав на місце ДТП в районі будинку 90 по вул.Скороходова у м.Миколаєві, де водій ОСОБА_8 , керуючи транспортним засобом «Renault Chamade TR», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив наїзд на пішохода.

Ним особисто, в присутності понятих, було здійснено огляд місця події, про що складено протокол огляду та схему. У схемі місце наїзду на пішохода було визначено зі слів ОСОБА_8 , який спочатку зазначив його на відстані семи метрів від правого краю проїзної частини, що і було зазначено у схемі. Після чого змінив покази, вказавши цю відстань як один метр. Після чого ним було здійснено виправлення, які без об`єктивних причин застережено не було.

Також зазначив, що після зміни ОСОБА_8 показів в цій частині, було визначено час, за який пішохід, рухаючись зі швидкістю вказаною обвинуваченим подолав відстань один метр, яка склала 1,6 секунди, про що також було відмічено у схемі.

Стверджував, що протокол та схема, після складання були підписані ОСОБА_8 та понятими без зауважень.

Допитані у судовому засідання як свідки, ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , що були залучені при огляді місця події у якості понятих, підтвердили відповідність фактичних даних відображення місця ДТП занесених до протоколу огляду місця події та схеми, щодо розташування транспортного засобу, наявності осипу скла та плям бурого кольору, обставинам, які вони сприймали безпосередньо на місці ДТП.

Також пояснили, що протокол та схему було підписано ОСОБА_8 без зауважень.

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_22 , суду показав, що проводив досудове розслідування у кримінальному проваджені. Дійсно у схемі до протоколу огляду місця події, яка знаходилася у матеріалах, переданих йому, після внесення відомостей до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань, були виправлення. Разом з тим, від обвинуваченого ОСОБА_8 будь яких зауважень, щодо вказаних виправлень не надходило.

Крім того, покази ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , отримані та перевірені в ході слідчих експериментів в частині обставин ДТП, та підтверджені у судовому засіданні, були предметом автотехнічного дослідження та за висновком експерта є технічно не спроможними.

Оцінивши вищезазначені докази у сукупності, суд приходить до висновку, що настанню вказаної дорожньо-транспортної пригоди, передувало грубе порушення ОСОБА_8 п.п.2.3 «б», 12.1, 12.3 ПДР України, який проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не врахував фактичної дорожньої обстановки, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу, хоча був зобов`язаний постійно їх контролювати і мав таку можливість, своєчасно не виявив зміну дорожньої обстановки у вигляді появи пішохода, який спокійною ходою, почав перетинати проїзну частину вул.Скороходова справа наліво відносно руху транспортного засобу, та, маючи технічну можливість ( оскільки, в ході технічного дослідження, виходячи з умов, показаних ОСОБА_11 та при швидкості пішохода, зазначеної самим ОСОБА_8 , було встановлено, що зупиночний шлях автомобілю складав 31-37 метрів, відстань між автомобілем та пішоходом в момент його виходу на проїзну частину склала 40,3-44 метри) так як відстань на якій знаходився автомобіль від місця наїзду в момент виходу пішохода на проїзну частину, була більше відстані, необхідної для зупинки автомобіля в умовах ДТП.

При цьому, суд вважає достовірними покази малолітнього потерпілого ОСОБА_11 , дані ним суду при повторному допиті, в тій частині, що він переходив проїзну частину спокійною ходою, які узгоджуються з показами, які було викладено слідчим у Постанові про призначення експертизи, оскільки відповідно до довідки Миколаївської дитячої обласної лікарні від 21.02.2014 року лікарями допускається, що внаслідок черепно-мозкової травми у малолітнього потерпілого допускається можливість часткової (вибіркової) амнезії відносно тих чи інших подій, пов`язаних з потраплянням у дорожньо-транспортну пригода, протягом року з моменту її настання. Відсутність у протоколі допиту неповнолітнього потерпілого від 28.08.2013 року, підпису його законного представника ОСОБА_5 , не тягне за собою його беззастережне визнання недопустимим доказом, крім того у судовому засіданні законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_5 підтвердив, факт допиту 28.08.2013 року сина . в його присутності.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілому ОСОБА_11 було спричинено тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №904 від 17.06.2013 року у неповнолітнього ОСОБА_11 виявлено тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, перелому кісток зводу та основи черепа, забою головного мозку 3 ступеня, множинних забійних ран. Спадин, гематом голови. Лиця, спини, кінцівок, остеоепифизіоліза дистального епіфізу правої стегнової кістки зі зміщенням, котрі могли утворитися внаслідок дії тупих твердих предметів, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Утворення даних тілесних ушкоджень у строк та при обставинах, зазначених в постанові, при ДТП зіткненню пішохода і транспортного засобу 27.05.2013 року не виключається, при цьому потерпілий був повернутий правою стороною до транспортного засобу, місцем первинного удару була права нижня кінцівка.

Виходячи з наведеного, враховуючи обставини справи, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При цьому суд не приймає до уваги твердження обвинуваченого, щодо відсутності у нього технічної можливості уникнути наїзду, внаслідок раптового виходу пішоходу на проїжзну частину, оскільки вони спростовуються сукупність вище перерахованих доказів по справі.

Так є безпідставним виклад обвинуваченим версії розвитку ДТП в частині місця наїзду на пішохода на відстані 2,4 2,1 метра від краю проїзної частини, та раптового виходу пішохода на проїзну частину, а фальсифікація схеми, призвела до дачі невірного висновку експертом, оскільки, при технічному досліджені, сукупністю аналізу пошкоджень автомобіля (деформація правого переднього крила, пошкодження лобового скла, з утворенням сітки тріщин у правій нижній кутовій частині та збереженням загальної його цілісності, деформація правої передньої стійки), отриманих внаслідок ДТП, слідової інформації та положення об`єктів, встановлених при огляді місця ДТП - місце наїзду на пішохода, визначено в продольному напрямку на відстані біля 6,3-6,9 метрів від початку осипу скла, відраховуючи назад по ходу руху автомобіля та від правого краю проїжджої частини на відстані, що приблизно відповідає положенню осипу скла, та складає приблизно 4,4 метра.

Крім того, як пояснив допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_23 , при визначені технічної можливості у водія уникнути наїзду, ним для розрахунку бралася відстань, щодо початку осипу скла, темп руху пішохода, зазначений самим ОСОБА_8 та характер пошкоджень транспортного засобу. Наявні у схемі виправлення не могли вплинути на результат дослідження, оскільки при його проведені вказані дані не використовувалися.

Заперечення обвинуваченого щодо наявності на проїзній частині осипу скла, повністю спростовуються, дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами (протоколом огляду місця події, схемою до нього) та показами свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 .

Покази свідка ОСОБА_12 , в частині розташування місця наїзду на пішохода, його раптового виходу на проїзну частину, суд сприймає критично, оскільки вони є суперечливими та не узгоджуються (підтверджуються) будь-якими іншими доказами.

При цьому, як показав у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 , він чітко пам`ятає, що при огляді місця події ОСОБА_8 та ОСОБА_12 даючи пояснення, зазначали, що пішохід по проїзій частині «не біг».

Заявлений по справі цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Миколаївської міської ради, з урахуванням обставин справи та визнання обвинуваченим, суд вважає обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі, відповідно до положень ст..1206 ЦК України.

Приймаючи рішення по цивільному позову законного представника потерпілого ОСОБА_24 в частині стягнення з ОСОБА_8 50000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Згідно ст..23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому, як зазначено у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4 «під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Та може полягати, зокрема у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я»

З матеріалів справи вбачається, що травми отримані малолітнім потерпілим ОСОБА_11 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, стали джерелом довготривалих фізичних страждань та негативних емоцій. Таким чином як потерпілому, так і його батькам завдано значну моральну шкоду, яка виразилася у душевних стражданнях пов`язаних, як у хвилюваннях за життя дитини так і у порушенні звичного укладу життя, пов`язаного з проходженням курсів лікування та реабілітації, що призвело до порушення соціальних зв`язків дитини, хлопчик на даний час знаходиться на індивідуальній формі навчання, обмежений у спілкуванні з однолітками. З урахуванням глибини та тривалості душевних страждань, яких зазнав потерпілий, ступеню вини ОСОБА_8 , добровільного часткового відшкодування шкоди, та з огляду на вимоги розумності і справедливості суд вважає, що моральну шкоду, яку належить стягнути з обвинуваченого, слід визначити у розмірі 20000 грн.

При вирішенні цивільного позову, щодо стягнення ПАТ «УСК «Гарант-Авто»» 24414,35 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 1220,72 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.

27.09.2012 року відповідно до полісу АВ №8575292, ОСОБА_8 застрахував свою цивільно-правову відповідальність, як володільця транспортного засобу «Renault Chamade TR», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 у ПАТ «УСК «Гарант-Авто»».

Строк дії договору з 27.09.2012 року по 26.09.2013 року, зі встановленням ліміту відповідальності за шкоду заподіяну життю і здоров`ю (на одного потерпілого) 100000 грн., за шкоду заподіяну майну (на одного потерпілого) 50000 грн.

25.04.2014 року ОСОБА_5 звернувся до ПАТ «УСК «Гарант-Авто» щодо виплати страхового відшкодування.

Відповідно до ст..22 п.22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній станом на 27.05.2013 року) (далі Закон) - у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст..23 Закону - шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого, шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим, шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим.

Відповідно до ст..24 п.24.1 Закону у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Законним представником потерпілого було документально підтверджено витрати на придбання ліків, у період проходження ОСОБА_11 курсу лікування у Миколаївській обласній дитячій лікарні у період з 31.10.2013 року по 09.11.2013 року на суму 2601,08 грн.; та витрати на придбання пального, використаного для доставки потерпілого з м.Маріуполя (де той проживає) до медичного закладу на суму 1137,27 грн.

Згідно медичного висновку №89/2 Центру первинної медико-санітарної допомоги №5 м.Маріуполя ОСОБА_25 до 01.01.2016 року встановлено інвалідність, внаслідок тяжкої черепно-мозкової травми, отриманої в результаті ДТП.

Відповідно до ст..26 п.26.2 Закону - мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у разі визнання неповнолітньої (малолітньої) особи дитиною-інвалідом - 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.

Станом на 27.05.2013 року розмір мінімальної заробітної плати становив 1147 грн., таким чином розмір страхового відшкодування становить 20646 грн.

З урахуванням викладеного з цивільного відповідача на користь малолітнього потерпілого в особі законного представника ОСОБА_5 підлягає стягненню страхова виплата за шкоду заподіяну здоров`ю у розмірі 24384,29 грн.

Відповідно до положень ст..26-1 Закону з ПАТ «УСК «Гарант-Авто»» на користь потерпілого в особі законного представника також підлягає стягненню 1219,21 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди (24384,29 грн./100%х5%).

Суд не приймає до уваги заперечення представника цивільного відповідача, щодо того, що на даний час (до встановлення вини ОСОБА_8 у скоєнні вказаної ДТП), вимога представника потерпілого до них є безпідставною, оскільки вони не ґрунтуються на положеннях ст..ст. 1166, 1167, 1192, 1194 ЦК України та положеннях Закону.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, який є тяжким; особу обвинуваченого, який раніше не засуджувався, за місцем проживання характеризується позитивно.

На обліку у Миколаївській обласній психіатричній лікарні та Миколаївському обласному наркодиспансері ОСОБА_8 не перебуває.

На утриманні обвинуваченого знаходяться двоє малолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до висновку ЛКК Миколаївської дитячої міської поліклініки №3 від 14.02.2012 року - №6.8.108 ОСОБА_26 є інвалідом дитинства, потребує постійного індивідуального домашнього огляду.

Обставина справи, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 є часткове відшкодування завданої шкоди.

Обставин справи, що обтяжують покарання ОСОБА_8 - судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_8 можливе без його ізоляції від суспільства, та вважає за необхідне призначити йому покарання у межах санкції ст. 286 ч. 2 КК України з призначенням додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на один рік шість місяців, застосувавши до призначеного основного покарання положення ст..ст. 75,76 КК України.

В судовому засіданні захисником та самим обвинуваченим заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання на підставі ст.1 п.в Закону України «Про амністію у 2014 році», так як він не позбавлений батьківських прав та має на утриманні двох малолітніх дітей.

Прокурор та законний представник малолітнього потерпілого просили розглянути вказане клопотання при постановлені вироку по справі.

При вирішенні клопотання, щодо звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст..8 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні».

Відповідно до положень ст..4 п.є Закону України «Про застосування амністії в Україні» - амністія не застосовується до осіб які не відшкодували завдані ними збитки або не усунули заподіяну злочином шкоду.

Як встановлено судом обвинувачений ОСОБА_8 відшкодував лише частково завдану шкоду потерпілому, та не відшкодував шкоду завдану державі, що не дає підстав для задоволення заявленого клопотання, оскільки закон вимагає повного відшкодування заподіяної злочином шкоди та завданих збитків.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.368, 370, 374 КПК України , суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст.286 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік шість місяців.

На підставі ст..75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного основного покарання строком на два роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8

повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації до органів кримінально-виконавчої інспекції. . Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави в особі департаменту фінансів Миколаївської обласної державної адміністрації 22578,04 грн. коштів витрачених на лікування потерпілого.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 в особі законного представника ОСОБА_5 20000 грн, в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «УСК «Гарант-Авто»» на користь ОСОБА_11 в особі законного представника ОСОБА_5 24384,29 грн. в рахунок страхового відшкодування та 1219,21 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_8 витрати по проведенню експертиз в дохід держави в особі НДЕКЦ при УМВС України у Миколаївській області у розмірі 978,88 грн. та в особі Миколаївського відділення ОНДІСЕ у розмірі 245 грн.

Речовий доказ по справі транспортний засіб «Renault Chamade TR», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває на відповідальному зберіганні у ОСОБА_8 залишити в його розпорядженні.

У задоволені клопотання захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого про звільнення ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання на підставі ст..1 п.в Закону України «Про амністію у 2014 році» - відмовити.

На вирок може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Заводського районного

суду м.Миколаєва ОСОБА_1