Справа № 555/2256/17
Номер провадження 1-кп/555/51/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 квітня 2018 рокум.Березне

Березнівский районний суд Рівненської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю: секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000596 від 03 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Северини, Старокостянтинівського району, Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, раніше не судимого, не працюючого, учасника бойових дій, розлученого, на його утриманні знаходиться двоє малолітніх дітей, не депутат, обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.185 КК, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, -
- розгляд кримінального провадження відбувся за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,
в с т а н о в и в:
20.09.2017 р. приблизно о 23.50 год.., ОСОБА_4 перебуваючи на території подвір`я ОСОБА_6 , що по АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом відкривання дверей таємно проник до приміщення погребу, звідки виніс п`ять банок з тушкованим м`ясом свинини об`ємом 0,5 л та п`ять банок тушкованого м`яса свинини об`ємом 1 л, загальною вартістю 1 175,00 грн., в результаті чого виконав усі дії, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця, але не довів його з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий потерпілим ОСОБА_6 за межами свого господарства з викраденим майном, в результаті чого потерпілому було попереджено нанесення матеріального збитку на зазначену суму.

При цьому ОСОБА_4 будучи раніше притягнутим Березнівським ВП Сарненським ВП ГУ НП в Рівненській області до кримінальної відповідальності 01.09.2017 за ч. 1 ст. 185 КК України та 22.09.2017 за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме останньому було повідомлено про підозру.

Отже, своїми умисними діями, які виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у інше приміщення, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім того, 28.10.2017 р. близько 13.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на території кладовища, яке знаходиться в АДРЕСА_3 , маючи умисел на викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, користуючись відсутністю сторонніх осіб, шляхом вільного доступу таємно викрав належну ОСОБА_7 частину металевої огорожі могили розмірами 140x57 см., належну ОСОБА_8 частину металевої огорожі могили розмірами 215x40 см., загальна вартість, яких становить 549,00 гривень, чим спричинив останнім матеріальної шкоди на вказану суму.

Тобто своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення суд визнає доведеним і кваліфікує його дії за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, також суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення та визнає ОСОБА_4 винним у вчиненні вказаних злочинів.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочинів визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення злочину, як вони пред`явлені в обвинуваченні та дав детальні показання про час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину. Свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав повністю та показав, що дійсно, 20.09.2017 р. приблизно о 23.50 год., він перебуваючи на території подвір`я ОСОБА_6 , що по АДРЕСА_2 , шляхом відкривання дверей таємно проник до приміщення погребу, звідки виніс п`ять банок з тушкованим м`ясом свинини об`ємом 0,5 л та п`ять банок тушкованого м`яса свинини об`ємом 1 л, однак був затриманий потерпілим ОСОБА_6 , крім того 28.10.2017р. він перебуваючи на території кладовища, яке знаходиться в АДРЕСА_3 , таємно викрав належну ОСОБА_7 частину металевої огорожі могили розмірами 140x57 см., належну ОСОБА_8 частину металевої огорожі могили розмірами 215x40 см., загальна вартість яких становить 549,00 гривень. Просив врахувати його каяття при обранні покарання. Вину визнає повністю, щиро розкаюється у вчиненому, потерпілі до нього притензій не мають.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 подали до суду письмові заяви, в яких вказали, що жодних претензій до ОСОБА_4 не мають, просили розглядати справу у їх відсутність, суворо не карати обвинуваченого.

Приймаючи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_9 повністю визнав свою вину в інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинів, погодився з усіма обставинами та кваліфікацією вчиненого ним діянь, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо всіх встановлених обставин, суд, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи відсутність заперечень учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає беззаперечно встановленим факт того, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у інше приміщення, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст.185 КК України та своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення суд визнає доведеним і кваліфікує його дії за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, також суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення та визнає ОСОБА_4 винним у вчиненні вказаних злочинів.
Таким чином, аналізуючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю та об`єктивно.

При призначенні покарання суд керується наступним.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначаючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, також що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», враховує характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних кримінальним правопорушенням наслідків, а також те, що обвинувачений повністю визнав вину у вчиненні кримінальних правопорушеннь, раніше не судимий, за місцем реєстрації, проживання характеризується виключно позитивно, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України, згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, злочин в якому обвинувачується ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, обставин, які обтяжують покарання не встановлені, на утриманні знаходиться дві малолітні дитини, учасник бойових дій, також суд враховує думку потерпілих, які вказали у своїх письмових заявах, що претензій до ОСОБА_4 не мають, просили суд суворо не карати, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч. 2 ст.185 КК України та ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
З огляду на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.185 КК України та ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, остаточне покарання обвинуваченому слід призначити на підставі ч.1 ст.70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, та остаточно визначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Із врахуванням тяжкості вчинених злочинів та особи обвинуваченого, відсутності претензій до нього зі сторони потерпілих, його виправлення, на думку суду, можливе без реального відбування покарання у виді позбавлення волі і до нього слід застосувати ст.75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що сприятиме досягненню мети покарання, буде необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
Речові докази у справі, а саме п`ять банок з тушкованим м`ясом свинини об`ємом 0,5 л, п`ять банок з тушкованим м`ясом свинини об`ємом 1 л, які належать потерпілому ОСОБА_6 , частина огорожі розмірами 140x57 см., яка належить потерпілій ОСОБА_7 та частина огорожі розмірами 215x40 см., яка належить потерпілій ОСОБА_8 , відповідно до вимог ст.100 КПК України, повернути власникам.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.
Витрати на залучення експерта відсутні.

Керуючись ст.ст.368-371,374,376,392-395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК та призначити покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки.
- за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів ОСОБА_4 призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки на період іспитового строку:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.
Речові докази по справі : а саме п`ять банок з тушкованим м`ясом свинини об`ємом 0,5 л, п`ять банок з тушкованим м`ясом свинини об`ємом 1 л, які належать потерпілому ОСОБА_6 , частина огорожі розмірами 140x57 см., яка належить потерпілій ОСОБА_7 та частина огорожі розмірами 215x40 см., яка належить потерпілій ОСОБА_8 , відповідно до вимог ст.100 КПК України, повернути власникам.

Витрати на залучення експерта відсутні.

На вирок суду може бути подана апеляцiйна скарга до Апеляцiйного суду Рiвненської областi через Березнівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1