Справа № 645/1437/16-к
Провадження №1-кп/645/49/18
УХ В А Л А
іменем України
23 березня 2018 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Вказана кримінальна справа знаходиться в провадженні Фрунзенського районного суду м.Харкова з 31.05.2016 р.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 23.01.2018 р. відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 23.03.2018 р.
У зв`язку з неможливістю закінчення судового розгляду справи до вказаного строку прокурор ОСОБА_3 заявив про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , посилаючись на існування ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Захисники - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та обвинувачені - ОСОБА_8 і ОСОБА_9 проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, просили про обрання більш м`якого запобіжного заходу, у зв`язку із зменшенням ризиків, на які посилався прокурор.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканності (рішення ЄСПЛ «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії»).
Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішення питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з даних матеріалів кримінального провадження, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати обґрунтованими посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ст.177 КПК України.
Суд враховує, що ані тяжкість обвинувачення, ані серйозність покарання не є доказом наявності цих ризиків, на що неодноразово вказує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справі «Ідалов проти Росії», «Гарицький проти Польщі», «Храїді проти Німеччини» тощо.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції з прав людини і основоположних свобод (правова позиція Європейського Суду з прав людини, викладена у п. 60 рішення від 6.11.2008 р. у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового
розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого, однак застосування до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що вони, перебуваючи на свободі, можуть переховуватися від суду, ухилятися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).
Враховуючи чисельність інкримінованих їм злочинів, суд вважає обгрунтуваними посилання прокурора на те, що обвинувачені можуть вчиняти інші, аналогічні кримінальні правопорушення.
Таким чином, ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, на час судового розгляду справи не зникли.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про неможливість застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, та про доцільність продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Крім того, ОСОБА_8 в судовому засіданні заявив клопотання про надання доручення уповноваженому органу пробації скласти досудову доповідь з метою встановлення можливості відбування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.
Враховуючи, що після призначення вказаної кримінальної справи до розгляду у відкрите судове засідання та доповнення Кодексу статтею 314-1 КК України, згідно із Законом № 1492-VIII від 07.09.2016 р., до суду надійшли інші кримінальні провадження відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, які об`єднані в одне провадження з первісною кримінальною справою, зметою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинувачених, а також прийняття судового рішення про міру покарання, суд вважає необхідним надати доручення уповноваженому органу з питань пробації скласти досудову доповідь, відповідно до положень ст.314-1 КПК України.

Керуючись ст.ст.132, 177, 178, 183,196, 197, 199, 314-1 КПК України, суд
П о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотань обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Продовжити відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до 21 травня 2018 року.

Доручити Немишлянському районному відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства Юстиції України скласти досудову доповідь відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований: АДРЕСА_2 ,

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: