Справа № 361/3162/17
Провадження № 1-кп/361/557/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 жовтня 2017 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого, судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Харліївка Попельнянського району Житомирської області, що має повну середню освіту, одруженого, не працюючого, на утриманні має двох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,
Обвинувачений ОСОБА_4 незаконно проник до житла за наступних обставин.
Так, 07 вересня 2015 року приблизно о 10 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 перебуваючи біля квартири АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел на незаконне проникнення до житла особи, а саме до вказаної квартири, яка належить ОСОБА_5 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне проникнення до житла ОСОБА_5 , а саме до приміщення квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 в цей же час і день, розуміючи та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом пошкодження врізного замка вказаної квартири за допомогою віджиму ломом, без дозволу володільця і без законних підстав незаконно проник у квартиру АДРЕСА_2 .
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в скоєному розкаявся, визнав повністю свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), за обставин викладених в обвинувальному акті та пояснив, що він дійсно 07 вересня 2015 року приблизно о 10 годині 30 хвилин незаконно проник до житла ОСОБА_6 , у квартиру АДРЕСА_2 .
Про себе повідомив, що він відповідно до ст. 89 КК України не судимий, має постійне місце проживання, офіційно не працює, одружений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, а саме сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочку ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Просив не карати його суворо та врахувати, що він визнав свою вину та щиро розкаявся.
Покази обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам провадження, учасниками процесу не оспорюються і тому не викликають сумніву, щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчиненого кримінального правопорушення (злочину), які виразились у незаконному проникненні до житла ОСОБА_6 .
За таких обставин, суд відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що фактичні обставини провадження, учасниками судового розгляду не оспорюються та з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та прокурором змісту цих обставин і за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежився лише допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням таких матеріалів провадження, що характеризують його особу.
Таким чином, суд аналізуючи зібрані та надані матеріали кримінального провадження, приходить висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнному ним, незаконному проникненні до житла особи, доведена повністю, тому він повинен нести за такі дії кримінальну відповідальність.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 162 КК України.
Призначаючи вид і міру покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67, ч. 1 ст. 57 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», зі змінами та доповненнями, виходить з принципів законності, справедливості обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 66 КК України, визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину тому, що під час досудового слідства та суду він вільно дав вичерпні покази, які мають суттєве значення для розслідування і розгляду справи по суті, які в значній мірі вплинули на об`єктивне з`ясування судом обставин скоєння злочину, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України органом досудового розслідування в обвинувальному акті, затвердженого прокурором не вказано, та судом не встановлено.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує конкретні обставини справи, правову позицію прокурора, вимоги ст. 65 КК України, щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 1 ст. 162 КК України, що вказане кримінальне правопорушення (злочин), відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії невеликої тяжкості, обставини справи, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, дані про особу ОСОБА_4 , що він неофіційно працевлаштований, характеризується за місцем проживання посередньо, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, відповідно до ст. 89 КК України не судимий, має постійне місце проживання, одружений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, що значно знижує суспільну небезпечність особи обвинуваченого тобто не є особою небезпечною для суспільства.
Суд, враховуючи вказані обставини, суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення (злочину), з врахуванням того, що ОСОБА_4 в минулому був засуджений за вчинення кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 1 ст. 309 КК України, не знаходить підстав щодо застосування до нього інших видів покарань, менш м`якших за обмеження волі, передбачених санкцією ч.1 ст. 162 КК України, а тому засуджує його до покарання у виді обмеження волі.
Однак, враховуючи конкретні обставини справи, щодо кримінального правопорушення (злочину), він по місцю проживання характеризувався посередньо, кається у вчиненому, його поведінка в суді свідчить, що він не є особою, яка твердо стала на шлях вчинення злочинів, суд вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням згідно ч. 1 ст. 75 КК України, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст.131 КПК України, в тому числі запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 під час досудового розслідування і судового провадження не застосовувалися, в обранні вказаній особі до набрання вироком законної сили запобіжного заходу передбаченого ст. 176 КПК України, суд на даний час підстав не вбачає.
Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлений.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд ,-
ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбачених ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
Звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі на підставі ч.1 ст.75 КК України з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 2 (два) роки в період якого відповідно до ст.76 КК України зобов`язати його не виїжджати за межі України на постійне місце проживання, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи і періодично з`являтися для реєстрації в ці органи.
Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 в тому числі запобіжний захід в порядку, передбаченому ст.ст. 131,176 КПК України не застосовувалися і суд до вступу вироку в законну силу не вбачає підстав обирати ОСОБА_4 запобіжний захід.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Броварський міськрайонний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку; копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1