Суворовський районний суд міста Одеси
Провадження №1-кп/523/870/17
І м е н е м У к р а ї н и
07.11.2017 року м. Одеса
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Гурджаані Республіки Грузії, громадянина Республіки Грузії, з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, не судимого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України,
Близько 09 години 30 хвилин 23 жовтня 2017 року ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку №71 по вул. Кримській в м. Одесі, побачив в салоні припаркованого автомобіля марки «Volkswagen», н/з НОМЕР_1 , залишену сумку чорного кольору, яку визначив предметом злочинного посягання.
Діючи з корисливих мотивів та умислом на відкрите заволодіння даним майном ОСОБА_5 відчинив незамкнені передні праві двері та намагався рукою забрати із салону належну ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сумку чорного кольору, вартістю 400 грн., з поміщеним до неї блокнотом чорного кольору, вартістю 100 грн., а всього майно загальною вартістю 500 грн., яким розпорядитися не зумів, оскільки був затриманий потерпілим на місці вчинення даного діяння.
Обвинувачений свою вину у вчиненому діянні визнав повністю та показав, що в ранковий час доби близько десяти днів назад він, перебуваючи на вул. Кримській, випадково побачив салоні припаркованого автомобіля марки «Volkswagen» залишену сумку чорного кольору. Обвинувачений мав матеріальні труднощі та розраховував забрати цю сумку та можливо поміщені до неї коштовні речі, задля чого він підійшов до автомобіля, відчинив незамкнені передні праві двері та намагався рукою забрати її із салону. Завершити ці дії він не зумів, оскільки його затримав власник цієї сумки. Про вчинене обвинувачений в даний час жалкує, щиро кається.
Отримавши показання обвинуваченого, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманого обвинуваченим, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів.
Таким чином суд визнає доведеним вчинення ОСОБА_5 дій, які полягали в тому, що він, перебуваючи близько 09 години 30 хвилин 23 жовтня 2017 року біля будинку №71 по вул. Кримській в м. Одесі, з корисливих мотивів, відчинив незамкнені передні праві двері припаркованого автомобіля марки «Volkswagen», н/з НОМЕР_1 , звідки намагався відкрито заволодіти належними ОСОБА_6 , сумкою чорного кольору, вартістю 400 грн., з поміщеним до неї блокнотом чорного кольору, вартістю 100 грн., а всього майном загальною вартістю 500 грн., розпорядитися яким не зумів, оскільки був затриманий потерпілим на місці вчинення даного діяння.
Зазначені дії ОСОБА_5 суд вважає необхідним перекваліфікувати із ч.2 ст.15 КК України (закінчений замах) ч.1 ст.186 КК України на ч.3 ст.15 КК України (незакінчений замах) ч.1 ст.186 КК України, оскільки ОСОБА_5 внаслідок затримання на місці події, тобто з причини, що не залежала від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця, тобто до реальної можливості розпорядитися викраденим майном, а тому слід визнати, що дії винного є незакінченим замахом на відкрите заволодіння чужим майно (грабіж).
При призначенні ОСОБА_5 покарання суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину в якості обставин, що пом`якшують покарання, а також констатує про відсутність обставин, які б обтяжували покарання.
Суд також враховує дані про перше притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, отримані в суді показання про його не офіційне працевлаштування на будівництві, а також відсутність до нього будь-яких позовних вимог від потерпілого.
З урахуванням вищевикладеного суд вважає можливим виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання у виді позбавлення волі із встановленням іспитового строку, у зв`язку із чим, до нього слід застосувати положення ст.ст.75,76 КК України.
Долю долучених до матеріалів кримінального провадження речових доказів слід вирішити у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.186 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік і 6 (шість) місяців.
Відповідно до пунктів 1-2 ч.1, пункту 2 ч.2 ст.76 цього ж кодексу зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Після набрання вироком законної сили:
- застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту скасувати;
- долучені до матеріалів судового провадження в якості речових доказів сумку та блокнот вважати повернутими ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.
Головуючий

ОСОБА_1