УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №274/353/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали кримінального провадження № 274/353/18 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02 лютого 2018 року, якою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_8 про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році»,-
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду як необґрунтовану та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо нього Закон України «Про амністію у 2016 році». Вказує, що є підстави для застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки йому залишилося відбути у місцях позбавлення волі лише один рік. Зазначає, що його матір 1939 року народження потребує сторонньої допомоги, а він є єдиним опікуном.
В ухвалі суду зазначено, що засуджений ОСОБА_8 звернувся до суду з заявою про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році».
Судом встановлено, що ОСОБА_8 засуджений 04 червня 2014 року вироком Оболонського районного суду м. Києва за ст.ст. 186 ч. 2, 304 ч. 1, 70, 75, 76 КК України на 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 21.04.16 іспитовий строк скасовано, ОСОБА_8 направлено для відбування покарання.
Початок строку відбування покарання: 23.05.16р.; кінець строку: 23.05.2021р.
Відмовляючи ОСОБА_8 у задоволенні заяви про застосування амністії, суд виходив з того, що засуджений мав непогашені судимості за умисні тяжкі злочини (ст.ст. 141 ч. 2, 81 ч. 4, 94 КК України 1960 р.) та відбуває покарання за умисні тяжкі злочини, тому згідно з п. «в» ст. 4 Закону України „Про застосування амністії в Україні амністія щодо нього не може бути застосована.
Заслухавши доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_8 засуджений 04 червня 2014 року вироком Оболонського районного суду м. Києва за ст.ст. 186 ч. 2, 304 ч. 1, 70, 75, 76 КК України на 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки. Тобто за вчинення умисних тяжких злочинів.
Крім того, згідно довідки з особової справи засудженого ОСОБА_8 (а.с. 12) він неодноразово був судимий за вчинення умисних тяжких злочинів.
Так, вироком Мінського райсуду м.Київа від 21.09.1988 року ОСОБА_8 був засуджений за ч.4 ст.81 КК України (1960р.)., ухвалою суду перекваліфіковано на ч.3 ст.140 КК України (в редакції 2001р) на 5 років позбавлення волі; вироком Ірпінського районного суду Київської області від 26.05.1993р. ОСОБА_8 засуджений за ст.94 КК України (в редакції 1960 року) до 9 років 3 місяців позбавлення волі.
Судимості не погашені у встановленому законом порядку.
Відповідно до ст. 9 Закону України „Про амністію у 2016 році амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України „Про застосування амністії в Україні.
Згідно з п. «в» ст. 4 Закону України „Про застосування амністії в Україні амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів.
Оскільки ОСОБА_8 неодноразово був судимий та на даний час відбуває покарання за вчинення умисних тяжких злочинів, останній не є особою до якої може бути застосована амністія.
За таких обставин, місцевий суд, приймаючи рішення про відмову в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 , діяв у відповідності до положень ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», відповідним чином мотивувавши свої висновки.
На підставі викладеного, ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону і підстав для її скасування не має.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02 лютого 2018 року, якою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_8 про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році» - без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.
Судді: