Справа № 171/1926/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2017 року м.Апостолове
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за № 0001312 від 19 жовтня 2017 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алчевськ, Луганської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 13.02.2007 року Алчевським міським судом Луганської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 03.12.2010 року Апеляційним судом Луганської області за п.п.7,12 ч.2 ст. 115 КК України на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Алчевського міського суду Луганської області від 13.02.2007 року та призначено остаточне покарання у вигляді 14 років позбавлення волі; ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 26.04.2017 року на підставі ст. 107 КК України звільнений умовно-достроково на не відбуту частину строку покарання 07 місяців 11 днів;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ :
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_4 30.06.2017 року, приблизно о 01 год. 00 хв., разом зі своїм знайомим ОСОБА_5 , знаходились за адресою: Дніпропетровська обл., м. Апостолове, вул. Вокзальна. ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 , проходячи 30.06.2017 року о 01 год. 30 хв. повз магазину «Вулик», який розташований за адресою: м. Апостолове, вул. Вокзальна 33-А, вступили між собою у попередню злочинну змову, направлену на таємне викрадення чужого майна.

ОСОБА_4 , діючи повторно, разом з ОСОБА_5 , підійшли до бокової сторони магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де реалізовуючи спільний злочинний умисел, переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає, таємно, за попередньою змовою групою осіб, умисно, із корисливих мотивів, ОСОБА_4 присів біля вказаної стіни та ОСОБА_5 сів йому на плечі, після чого ОСОБА_4 підняв ОСОБА_5 , який шляхом вільного доступу зірвав закріплену на фасаді магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » камеру відеоспостереження, яка належить ФОП « ОСОБА_6 », тим самим спричинивши матеріальну шкоду на загальну суму 656 гривень 33 копійки. Після чого, разом з викраденим майном ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_5 з місця злочину зникли, обернувши викрадене на свою користь.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю, підтвердив, що визнає обставини вчинення кримінального правопорушення, викладеного в обвинувальному акті та пояснив, що проходячи 30.06.2017 року біля 01 год. 30 хв. біля магазину «Вулик», який розташований за адресою: м. Апостолове, вул.Вокзальна 33-А, він разом зі ОСОБА_5 на пропозицію останнього домовилися викрасти камеру відео спостереження, після чого він підняв ОСОБА_5 , який шляхом вільного доступу зірвав закріплену на фасаді магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » камеру відеоспостереження. На даний час камеру повернуто власнику. У вчиненому щиро кається.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників процесу, та роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів по справі, відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України.
Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведеною.

Умисні дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні ОСОБА_4 виду і міри покарання суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує тяжкість скоєного обвинуваченим злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, а також характеристику особи обвинуваченого, який вину визнав повністю, характеризується за місцем проживання посередньо (а.с.48-матеріали КП), на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває (а.с.51- матеріали КП), те, що він раніше судимий (а.с.47- матеріали КП), враховує, що збитки завдані кримінальним правопорушенням відшкодовані потерпілій, думку представника потерпілої в поданій до суду заяві щодо покарання обвинуваченого (а.с.17).

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочинів.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до переконання, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження інших правопорушень з його боку, є призначення покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі.
Одночасно суд враховує, що вироком від 03.12.2010 року Апеляційного суду Луганської області ОСОБА_4 засуджений за п.п.7,12 ч.2 ст. 115 КК України, на підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Алчевського міського суду Луганської області від 13.02.2007 року та призначено остаточне покарання у вигляді 14 років позбавлення волі.
Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 26.04.2017 року на підставі ст.107 КК України ОСОБА_4 звільнений умовно-достроково на не відбутий строк покарання 07 місяців 11 днів.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, до повного відбуття покарання, призначеного йому вироком Апеляційного суду Луганської області від 03.12.2010 року.

У такому разі, згідно ч.4 ст.81 КК України при вчиненні особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст.71 і 72 КК України.
Відповідно до положення п.26 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року при визначенні покарання за правилами ст.71 КК України до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком, суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і визначити їх вид та розмір у новому вироку. Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком слід вважати частину покарання, від відбування якого особу звільнено умовно-достроково.
Відповідно до ухвали Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 26.04.2017 року невідбута частина покарання ОСОБА_4 становить 07 місяців 11 днів позбавлення волі.
Беручи до уваги вище викладене, суд прийшов до висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням вимог ст.71 КК України, тобто до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Апеляційного суду Луганської області від 03.12.2010 року.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати за проведення експертизи відповідно до ст.124 КПК України стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Апеляційного суду Луганської області від 03.12.2010 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки і 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню не обирався.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання після набрання вироком законної сили та звернення його до виконання.
Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 395 грн. 48 коп. на користь держави.

Речовий доказ камеру відеоспостереження, яка належить потерпілій та зберігається у представника потерпілої ОСОБА_7 повернути потерпілій ОСОБА_8 .

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.
Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копію судового рішення надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1