АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/1431/17 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №610/405/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.122, ч.1 ст.125 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Балаклійського відділу Лозівської місцевої прокуратури Харківської області на вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 27 березня 2017 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.1 ст.122, ч.1 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:
Зазначеним вироком,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженець м.Балаклія Харківської області, громадянин Росії, не одружений, не працюючий, з базовою загальною середньою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,-

засуджений за ч.1 ст.122 КК України до 1 (одного) року 6 (шість) місяців обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності з п.2 ч.1 ст.76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
У відповідності з п.2 ч.2 ст.76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_7 засуджений за ч.1 ст.125 КК України до 100 годин громадських робіт.

На підставі ст.70 КК України ОСОБА_9 шляхом поглинання менш тяжкого злочину більш тяжким призначено покарання 1 рік 6 місяців обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбуття призначеного покарання, якщо протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності з п.2 ч.1 ст.76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
У відповідності з п.2 ч.2 ст.76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вироком встановлено, що 14 січня 2017 року, приблизно о 14 годині ОСОБА_7 знаходячись по вул..Дружби, 36 м.Балаклія Харківської області, на грунті виниклих неприязних стосунків з ОСОБА_10 наніс головою удар в область обличчя ОСОБА_10 , а потім правою рукою в ліву частину обличчя, чим причинив ОСОБА_10 легкі тілесні ушкодження.
Крім того, ОСОБА_7 14 січня 2017 році приблизно о 14. 05 годині перебуваючи по АДРЕСА_1 , на грунті виниклих неприязних відносин з ОСОБА_11 , наніс 3 удари в область обличчя ОСОБА_11 . Після чого ОСОБА_7 наніс лежачому на спині ОСОБА_11 біля 5 ударів рукою в обличчя і удар ногою в область правого плеча. Внаслідок вказаний дій ОСОБА_11 отримав закритий перелом верхнього краю правої лопатки, що відноситься до ушкоджень середнього ступеня тяжкості. за критерієм тривалості розладу здоров`я.
В апеляційній скарзі прокурор ставить питання про зміну вироку у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Зазначив, що судом допущено неправильне застосування ст.70 КК України, а саме, після призначення покарання за ч.1 ст.122 КК України суд застосував ст.ст.75,76 КК України, після чого призначив покарання за ч.1 ст.125 КК України та шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначив остаточне покарання на підставі ст.70 КК України та застосував ст.75 КК України повторно, що є істотним порушенням кримінального закону, а саме вимог ст.70 КК України. Вказав, що при застосуванні ст.70 КК України суд не послався на ч.1 даної статті, яку фактично було застосовано. Просить вирок змінити, виключивши з резолютивної частини вироку суду після призначення покарання за ч.1 ст.122 КК України 1 рік 6 місяців обмеження волі слова: «На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. У відповідності з п.2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи. У відповідності з п.2 ч.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.»; в частині застосування ст..70 КК України вказати: «на підставі ч.1 ст.70 КК України».

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, не досліджувалися докази щодо фактичних обставин справи, а сам обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.125 КК України, зазначивши, що згоден з обставинами, викладеними в обвинувальному акті.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок стосовно ОСОБА_7 в межах поданої апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, є обґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Судом першої інстанції цих вимог закону не дотримано.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження суд, після призначення покарання за ч.1 ст.122 КК України застосував ст.ст.75, 76 КК України, після чого призначив покарання за ч.1 ст.125 КК України та шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначив остаточне покарання на підставі ст..70 КК України та застосував ст. ст.75, 76 КК України повторно, що суперечить вимогам закону.

Наведена неправильність застосування закону України про кримінальну відповідальність, відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України, є підставою для зміни вироку суду.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 27 березня 2017 року стосовно ОСОБА_7 - змінити.
Виключити з резолютивної частини вироку суду після призначення покарання за ч.1 ст.122 КК України 1 рік 6 місяців обмеження волі слова: «На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. У відповідності з п.2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи. У відповідності з п.2 ч.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.»
Врешті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:
Судді: