Ухвала
Іменем України
5 січня 2018 р.

м. Київ
справа № 317/3309/15-к

провадження № 51-170 ск18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду (друга палата):

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 25 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 28 березня 2017 року,
встановив:
Вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 25 листопада 2016 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 28 березня 2017 року вирок місцевого суду залишено без змін.
5 липня 2017 року на адресу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга захисника ОСОБА_4 у якій остання порушує питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 липня 2017 року вказану касаційну скаргу залишено без руху.
Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року, що набрав чинності 15 грудня 2017 року, внесено зміни до Кримінального процесуального кодексу України та визначено, що судом касаційної інстанції є Верховний Суд.
На виконання пункту 4 параграфу 3 Розділу 4 вказаного Закону касаційна скарга захисника передана до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду та розглядається спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цим Законом.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Наведене обґрунтування вимог захисником викладено без урахування вимог ст. 433 КПК України, яка визначає межі перегляду судом касаційної інстанції, та положень ч. 1 ст. 438 КПК України, якою регламентовано, що підставами для скасування або зміни судових рішень у касаційному суді є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
При цьому, при вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 ст. 438 КПК України підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК України.

Натомість, як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник, вказує на однобічність та неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судових рішеннях, фактичним обставинам кримінального провадження, що згідно ст. 438 КПК України, не є підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції.
Крім того, всупереч вимог ч. 3 ст. 427 КПК України захисником не зазначено в касаційній скарзі, чи бажає вона брати участь у касаційному розгляді.
У порушення ч. 4 ст. 427 КПК України, захисником не додано до скарги оформлених належним чином документів, які передбачені ч. 1 ст. 50 КПК України, що підтверджують її повноваження.
У порушення вимог ч. 5 ст. 427 КПК України, до скарги не долучено копій оскаржуваних судових рішень, які мають бути завірені належним чином, як це передбачено п. 13.7. Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді, затвердженої наказом № 173 Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року (прошнуровані, пронумеровані, скріплені печаткою суду).
У прохальній частині касаційної скарги захисник просить скасувати вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного суду, та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Таким чином, прохання захисника до суду касаційної інстанції сформульоване не у відповідності до ст. 436 КПК України, яка визначає повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Також, посилаючись у скарзі, як на підставу для перевірки судових рішень, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, одночасно захисник ставить питання про перевірку судових рішень у зв`язку із суворістю призначеного покарання, чим допускає суперечності при обґрунтуванні своєї скарги, оскільки скасування чи зміна судових рішень через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, та скасування чи зміна судових рішень через суворість призначеного покарання є взаємовиключними обставинами.
Вказані порушення перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Згідно звимогами ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху.
Дана касаційна скарга може бути розглянута за умови усунення зазначених недоліків протягом 10 днів з дня одержання копії даної ухвали.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 залишити без руху та встановити їй строк для усунення недоліків десять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3