1-кп/357/3/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.03.2018 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
Захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судового засідання №2 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, судове провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі, Грузія, громадянина Грузії, з неповною середньою освітою, зі слів має сім`ю без реєстрації шлюбу та бере участь у вихованні двох малолітніх дітей, не працюючий, зі слів проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 04 серпня 2016 за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України до 120 годин громадських робіт, які не відбув, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

в с т а н о в и в:
04 серпня 2016 року ОСОБА_4 , засуджений Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, до кримінального покарання у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.

Відповідно до ст. 36 КВК України покарання у виді громадських робіт відбувається за місцем проживання засудженого. Громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від основної роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування. Виконання покарання у виді громадських робіт здійснюється на основі участі засуджених у суспільно корисній праці і контролю за їхньою поведінкою відповідно до вимог цього Кодексу. Контроль за виконанням покарання у виді громадських робіт покладається на уповноважений орган з питань пробації. Судове рішення приводиться до виконання не пізніше десятиденного строку з дня набрання судовим рішенням законної сили або звернення його до виконання.

12 вересня 2016 року на виконання до Білоцерківського МРВ КВІ надійшло розпорядження та вирок відносно засудженого ОСОБА_4 .

28.09.2016 року в Білоцерківському МРВ КВІ ОСОБА_4 зручено направлення вих. №25/4761 від 28.09.2016, на відбування покарання до Узинського КП «ВУ ЖКГ-1», для відпрацювання встановленого судом строку громадських робіт та роз`яснено, що у разі ухилення від відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України та роз`яснено порядок та умови відбування покарання у вигляді громадських робіт, а саме: він зобов`язаний додержуватись встановлених законодавством порядку та умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначеному об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтися за викликом до кримінально- виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання, з`являтися до інспекції у встановлені дні на реєстрацію, без дозволу інспекції не виїжджати за межі України, про що останній дав письмову підписку.

04.10.2016 року засуджений ОСОБА_4 не з`явився на реєстрацію до МРВ КВІ без поважних причин.

05.10.2016 до Білоцерківського МРВ КВІ надійшов лист з Узинського КП «ВУ ЖКГ-1» за вих. № 07-06/335, де вказано, що ОСОБА_4 з 29.09.2016 хворіє, через що, не може приступити до відбування покарання, по одужанню зобов`язується надати довідку.

05.10.2016 року ОСОБА_4 було винесено застереження у вигляді письмового попередження за не явку на реєстрацію без поважної причини та не вихід до об`єкту відбування покарання та повторно роз`яснений порядок відбування покарання у вигляді громадських робіт, роз`яснені наслідки не виконання вироку суду та ухилення від відбування покарання.

Згідно з довідкою Узинського КП «ВУ ЖКГ-1» № 07-06/381 від 01.11.2016 року засуджений ОСОБА_4 в період з 28.09.2016 року по 01.11.2016 року до відпрацювання громадських робіт не приступив, до КП «ВУ ЖКГ- I» не з`являвся.

Крім того, ОСОБА_4 будучи належним чином ознайомленим з умовами та порядком відбування покарання у вигляді громадських робіт, знову допустив порушення не з`явившись для реєстрації 04.10.2016 року та 01.11.2016 без поважних причин.

На підставі ч.3 ст.40 КВК України ОСОБА_4 допустив порушення порядку та умов відбування покарання, що виразилося в неявках на реєстрацію без поважних причин, допустив невихід більше двох разів протягом місяця до об`єкту відбування покарання, а саме з 29.09.2016 року не відбуває покарання по теперішній час.

Отже, починаючи з 29.09.2016 ОСОБА_4 , діючи з мотивів зневаги до судового вироку, з метою ухилення від відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт, без поважних причин на роботу до Узинського КП «ВУ ЖКГ-1» не з`являється і таким чином, не відбув покарання у виді 120 годин громадських робіт.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження, а саме: обвинувачений, прокурор, захисник не заперечують, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду не виникло, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, визнав повністю. При цьому дав суду показання, що дійсно вироком Білоцерківського міськрайонного суду 04.08.2016 року його засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, до 120 годин громадських робіт. Його було ознайомлено з порядком відбування громадських робіт, однак він, вважаючи, що домився в Узинському КП ВУЖКГ про їх фактичне не проходження поїхав на заробітки звідкіля повернувся у серпні 2017 року. Шкодує про свій вчинок. Просить суд суворо не карати, врахувати наявність на його фактичному утриманні двох неповнолітніх дітей.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 , вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 389 КК України, тобто ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Призначаючи вид та розмір покарання ОСОБА_4 . Огли суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є злочином невеликої тяжкості, наслідки які настали від вчинення злочину у вигляді невідбуття призначеного покарання. Дослідженням особи обвинуваченого, з`ясовано, що на час вчинення злочину обвинувачений має добрий стан здоров`я, має базову середню освіту, на час вчинення злочину не навчався та проживав за рахунок тимчасових джерел заробітків, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебував. Виходячи зі ставлення обвинуваченого до вчиненого суд приходить до висновку, що у обвинуваченого дещо занижене почуття обов`язку та відповідальності.

За місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо.

Суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, щире каяття.

Крім того відповідно до ч.2 ст. 66 КК України суд визнає як пом`якшуючу покарання обставину визнання вини обвинуваченим.
Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочину.
З огляду на викладене суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним нових злочинів, йому необхідно і достатньо призначити покарання у виді арешту в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 389 КК України.

На час ухвалення вироку підстав застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 349, 368, 370, 373, 374, 394, 485, КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.389 КК України і призначити покарання за вказаною статтею у виді арешту строком 1 місяць.
На підставі ст. 71 КК України приєднати повністю до призначеного покарання невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.08.2016 року і визначити остаточне покарання у виді арешту строком 1 (один) місяць 15 (п`ятнадцять) днів.
Строк відбування покарання рахувати з дня фактичного затримання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не застосовувати.
Речові докази у справі відсутні.
Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд. Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, не може бути оскарженим в апеляційному порядку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.
Суддя ОСОБА_1