Провадження № 11-сс/792/399/17
Справа № 676/5187/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія:ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 вересня 2017 року м. Хмельницький
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду Хмельницької області
в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 7 вересня 2017 року,

в с т а н о в и л а :
Цією ухвалою задоволено, погоджене із прокурором Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури, клопотання слідчого СВ Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 про застосування стосовно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Руда Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 25 червня 2013 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області за ст. 296 ч. 2 КК України на 1 рік позбавлення волі,
запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, з 6 вересня 2017 року по 4 листопада 2017 року включно.

В задоволенні клопотання захисника та підозрюваного про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовлено.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 в поданій апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід.

Ухвалу вважає незаконною, необгрунтованою та немотивованою.

Слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_8 не знав про існування підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та оголошення його у розшук.
Хибним є висновок суду про те, що ОСОБА_8 пред`явлено підозру 29 жовтня 2016 року, оскільки така була вручена йому лише 6 вересня 2017 року. Вказане, на думку апелянта, є порушенням вимог ч. 1 ст. 278 КПК України, де зазначено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Однак, жодних подібних дій органом досудового розслідування вчинено не було, відсутні докази на підтвердження виклику ОСОБА_8 до відділу поліції з метою вручення йому повідомлення про підозру, і як наслідок, незаконно оголошено у розшук.
Поза увагою слідчого судді залишилось те, що у постанові слідчого про оголошення розшуку підозрюваного від 29 жовтня 2016 року зазначено про повідомлення про підозру в цей самий день ОСОБА_10 замість ОСОБА_8 .
Стверджує, що ОСОБА_8 з 29 жовтня 2016 року по 6 вересня 2017 року не переховувався від органів досудового розслідування, проживав на території м. Кам`янець-Подільського Хмельницької області, із періодичним виїздом до м. Києва з метою оздоровлення та проходження лікування, оскільки хворіє на цукровий діабет.
При постановленні оскаржуваної ухвали слідчим суддею було порушено право на справедливий суд, судове рішення ухвалено незаконним складом суду, не враховано вимоги ст. 132 КПК України.

Висновок суду про те, що розпочалось досудове розслідування, апелянт вважає хибним, оскільки таке триває з 29 жовтня 2016 року і протягом цього часу будь-яких переконливих доказів на підтвердження підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, слідством не здобуто.

На думку захисника, ризики впливу підозрюваного на свідків, потерпілого, на які посилається суд в оскаржуваній ухвалі, на даний час втратили свою актуальність, а тяжкість покарання, яка загрожує підозрюваному, у разі визнання його винним, не може бути підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Слідчим суддею не встановлено, достатньо повно і переконливо не наведено в ухвалі наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, думку прокурора та слідчого про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, 29 жовтня 2016 року ОСОБА_8 винесено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Згідно з даною підозрою ОСОБА_8 29 жовтня 2016 року приблизно о 1 год. 00 хв., перебуваючи неподалік кафе-бару «Плейбой» по просп. Грушевського в м. Кам`янець-Подільському Хмельницької області, випадково зустрів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Останні попросили його перепаркувати автомобіль, оскільки той заважав виїзду їх автомобіля. Внаслідок цього між ними виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_8 умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, дістав з-під переднього водійського сидіння предмет продовгуватої форми, обмотаний у тканину, підійшов до ОСОБА_11 та, тримаючи вказаний предмет, наніс ним п`ять ударів в область голови та три удари кулаком в обличчя потерпілого. Внаслідок нанесення ОСОБА_8 ударів, потерпілому ОСОБА_11 були заподіянні тілесні ушкодження виді відкритої черепно-мозкової травми, лінійного перелому склепіння черепа, вдавленого перелому верхньої щелепи, перелому кісток носу, перелому латеральної стінки лівої орбіти, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх заподіяння.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено 29 жовтня 2016 року до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0002002, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

29 жовтня 2016 року слідчий звернувся до суду із клопотаннями про дозвіл на затримання ОСОБА_8 з метою приводу та про застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалами слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 жовтня 2016 року зупинено розгляд клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 до його розшуку та надано дозвіл на його затримання, з метою приводу до суду для участі в розгляді вказаного клопотання.

29 жовтня 2016 року постановою слідчого СВ Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області підозрюваного ОСОБА_8 оголошено у розшук.

6 грудня 2016 року постановою слідчого СВ Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області досудове розслідування кримінального провадження № 0002002 від 29.10.2016 року зупинено.

13 травня 2017 року слідчий СВ Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області повторно звернувся до суду із клопотанням про надання дозволу на затримання ОСОБА_8 з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 травня 2017 року вказане клопотання було задоволено.

6 вересня 2017 року підозрюваного ОСОБА_8 затримано на підставі ухвали слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 травня 2017 року.

Тоді ж постановою слідчого СВ Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002002 від 29.10.2016 року відновлено.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Подане до суду першої інстанції клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного ОСОБА_8 відповідає вимогам ст. 184 КПК України, погоджене з прокурором. В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри, тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 , наявність судимостей за вчинення злочинів проти життя та здоров`я, злочинів проти власності, відсутність постійного місця роботи та джерела доходу, переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, а також можливість вчинити інші кримінальні правопорушення.
З матеріалів судового провадження вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином перевірялись слідчим суддею. При цьому був опитаний ОСОБА_8 , вислухана думка прокурора, захисника, відібрані пояснення у слідчого, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Окрім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 слідчий суддя врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років; особу підозрюваного ОСОБА_8 , який схильний до вчинення кримінальних правопорушень, оскільки раніше судимий, безробітний, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, тривалий час перебував у розшуку. Тому, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про те, що існують ризики можливого переховування від органів досудового розслідування і суду та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Як у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду кримінального провадження прокурор та слідчий довели, що застосування стосовно ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_8 не знав про існування підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та оголошення його у розшук, не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження та наявних доказах.

Так, згідно з пояснень свідка ОСОБА_14 , яка є директором нічного клубу «Плейбой», де сталась дана подія, вбачається, що 29 жовтня 2016 року приблизно о 12 год. 00 хв. до неї телефонував ОСОБА_8 та просив пробачення за вчинений ним злочин.

Свідок ОСОБА_15 7 червня 2017 року під час допиту повідомив, що за останні кілька місяців ОСОБА_8 телефонував до нього з різних мобільних номерів. Окрім того, зазначив, що йому відомо про переховування ОСОБА_8 від поліції.

Відсутність підозрюваного за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 , де проживає його матір, протягом тривалого часу також є підтвердженням його переховування від органу досудового розслідування та намагання таким чином уникнути відповідальності за вчинене.

Допитаний у якості свідка 14.11.2016 року Циківський сільський голова пояснив, що 11 листопада 2016 року на території домогосподарства АДРЕСА_1 , де зареєстрований ОСОБА_8 , побачив автомобіль марки BMW 5, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , а також зазначив, що йому відомо про переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_8 пред`явлено підозру з порушенням вимог ст. 278 КПК України, оскільки вручено її лише 6 вересня 2017 року, а органом досудового розслідування не вчинено жодних дій для вчасного вручення і як наслідок, незаконно оголошено у розшук, не заслуговує на увагу, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Згідно з ч. 2 ст. 135 КПК України у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
На виконання вимог вказаних норм закону, слідчим слідчого СВ Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області 29 жовтня 2016 року, у зв`язку з відсутністю ОСОБА_8 за місцем реєстрації, повідомлення про підозру було вручено Циківському сільському голові для передання підозрюваному, що підтверджується підписом голови та відбитком печатки сільської ради на повідомленні про підозру, наявного в матеріалах кримінального провадження. І лише 6 вересня 2017 року, після проведення ряду негласних слідчо-розшукових дій та встановлення знаходження ОСОБА_8 , йому у той же день було вручено повідомлення про підозру.

Щодо того, що у постанові слідчого про оголошення розшуку підозрюваного від 29 жовтня 2016 року зазначено про повідомлення про підозру в цей самий день ОСОБА_10 замість ОСОБА_8 , то вказане не є беззаперечною підставою для скасування ухвали слідчого судді. Окрім того, як пояснив слідчий у судовому засіданні апеляційного суду, у постанові про оголошення розшуку допущено описку.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_8 з 29 жовтня 2016 року по 6 вересня 2017 року не переховувався від органів досудового розслідування, проживав на території м. Кам`янець-Подільського Хмельницької області, із періодичним виїздом до м. Києва з метою оздоровлення та проходження лікування, оскільки хворіє на цукровий діабет, не підтверджено належними та допустимими доказами. Так, доказів того, що ОСОБА_8 змушений був перебувати у м. Києві з поважних причин, у тому числі на лікуванні, стороною захисту не надано.

Доводи про те, що слідчим суддею не враховано вимоги ст. 132 КПК України, спростовуються змістом оскаржуваної ухвали.

Твердження апелянта про порушення права на справедливий суд та постановлення ухвали слідчого судді незаконним складом суду, є безпідставним.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що зазначені гарантії у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод слідчим суддею були порушенні, апелянтом не зазначено.

Доводи апеляції про те, що досудове розслідування триває з 29 жовтня 2016 року і ризики впливу підозрюваного на свідків, потерпілого на даний час втратили свою актуальність, не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Так, постановою слідчого СВ Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області від 6 грудня 2016 року досудове розслідування кримінального провадження № 0002002 від 29.10.2016 року зупинено. Отже, слідчі дії, необхідні для встановлення істини у справі, не проводились.

І лише 6 вересня 2017 року постановою слідчого СВ Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області досудове розслідування було відновлено, у зв`язку з появою підозрюваного, а отже, відновилась можливість у проведенні слідчих дій. А тому, в органу досудового розслідування може виникнути необхідність у повторному допиті свідків, потерпілого чи проведенні інших слідчих дій за їх участю

Щодо невстановлення слідчим суддею ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 , то зазначене спростовується наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Так, будучи раніше судимим за злочини проти власності, проти життя та здоров`я, маючи не погашену судимість, підозрюваний вчинив нове кримінальне правопорушення, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та можливість продовжувати злочинну діяльність. Окрім того, поведінка ОСОБА_8 після події, яка мала місце 29 жовтня 2016 року, зокрема його переховування, перебування тривалий час у розшуку, є підтвердженням існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Інші доводи апеляційної скарги не можна визнати переконливими, оскільки вони не містять доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції та впливали на законність судового рішення.
За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 7 вересня 2017 року про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника адвоката ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду ОСОБА_2