У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2017 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором, про застосування відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, одруженого, який має на утриманні одну малолітню дитину, зі слів працює неофіційно, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України

запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, -
В С Т А Н О В И В:
З клопотання та матеріалів кримінального провадження вбачається, що СУ ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000225, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України, відомості про який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.02.17 року.

Згідно клопотання, в ході досудового розслідування встановлено, що 26 лютого 2017 року, близько 21 години 00 хвилин, в населеному пункті с.Верхнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області, водій ОСОБА_5 , керуючи ввіреним йому технічно-справним транспортним засобом, а саме автомобілем марки «ВАЗ» моделі «211540», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Річанська, зі сторони с.Водиця, у напрямку центру с.Верхнє Водяне, та проїжджаючи ділянку дороги поблизу будинку №33, діючи всупереч вимогам п.п. 1.3. та 12.3. Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не забезпечив безпеку дорожнього руху, з моменту виникнення небезпеки для руху, яку він об`єктивно був спроможний виявити, не вживав заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та допустив наїзд на пішохода, гр. ОСОБА_6 , який в той час рухався по правому краю проїзної частини, в попутному напрямку руху транспорту. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід гр. ОСОБА_6 згідно висновку судово-медичної експертизи №32 від 27.03.2017 отримав тілесні ушкодження у вигляді: перелому лівої велико та мало гомілкових кісток; синця по задній поверхні лівої гомілки в середній третині; забою м`яких тканин грудної клітки; перелому 2-9 ребер з права по середньо-підпаховій лінії 5-7 ребер по лопаточній лінії; тотального крововиливу в паренхіму легень, правобічного гемотораксу; забійної рани правої скроневої ділянки; перелому правої ключиці та правої плечової кістки, що ускладнилося травматичним шоком, який і став безпосередньою причиною смерті його. За ступенем тяжкості вказані тілесні ушкодження, згідно п.2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, що небезпечні для життя в момент їх спричинення, і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням його смерті. Таким чином, водій ОСОБА_5 порушив вимоги п.п. 1.3. та 12.3. Правил дорожнього руху України, якими визначено: п.1.3. - Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими; п.12.3. - У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. Невиконання водієм ОСОБА_5 вказаних вимог п.п. 1.3. та 12.3. Правил дорожнього руху України, знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками, зокрема отриманням гр. ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, що потягли за собою його смерть. Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого.

Як вбачається з клопотання та долучених документів, 24 жовтня 2017 року гр. ОСОБА_5 у встановленому ст.ст. 42, 276, 277, 278 Кримінального процесуального кодексу України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України. Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме рапортом оперативного чергового ЧЧ Рахівського ВП Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 (ЖЄО №1017 від 26.02.17), протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.02.17 та схемою до нього, протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_8 , висновком судово-медичної експертизи трупа гр. ОСОБА_6 за №32 від 27.03.17, висновком авто-технічної експертизи технічного стану транспортних засобів - автомобіля марки «ВАЗ» моделі «211540», реєстраційний номер НОМЕР_1 від за №142 від 22.04.17, висновком транспортно-трасологічної експертизи від за №10/130 від 11.10.17, протоколом слідчого експерименту зі свідком очевидцем ОСОБА_8 від 18.10.17 та висновком авто-технічної експертизи за №10/134 від 20.10.17. Приймаючи до уваги вищевикладене та те, що підозрюваний ОСОБА_5 , безробітній, має закордонний паспорт, перебуваючи на волі з метою переховування від органів досудового розслідування та суду може виїхати за межі України чим самим ухилятися від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадження, скоїв тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, а застосування більш м`яких запобіжних заходів особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава, будуть не достатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту, а тому, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні гр. ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч.2 ст. 286 КК України, дає підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю, а тому слідчий просить суд клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили таке задовольнити з огляду на вищевикладені обставини.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що вину визнає, щиро розкаюється, просив обрати відносно нього більш м"який запобіжний захід, оскільки має на утриманні малолітню хвору дитину та матір - інваліда третьої групи, у зв"язку з чим цілодобовий домашній арешт позбавить його можливості заробити кошти для існування своєї сім"ї. Зазначив, що неофіційно працює на будівництвах.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні просив обрати відносно ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку прокурора, пояснення слідчого, підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, який відноситься до категорії тяжких та за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, офіційно ніде не працює, не має постійного джерела доходів, має на утриманні малолітню - дитину- інваліда та матір - інваліда 3 групи, яка проживає з ним, наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, що свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити. частково.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, одруженого, який має на утриманні одну малолітню дитину, зі слів працює неофіційно, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, та заборонити залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду - в нічний період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язок

- прибувати до слідчого та прокурора та суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .

Контроль за виконанням обраного запобіжного заходу доручити начальнику Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом до 21 грудня 2017 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1