Справа № 183/80/18
№ 1-кп/183/547/18

У Х В А Л А
11 квітня 2018 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 263 КК України, -
прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_6
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів, оскільки на теперішній час не змінились ризики, передбачені пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК України, які враховувались судом під час обрання вказаного запобіжного заходу. Обвинувачений ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні ряду злочинів, один з яких відноситься до категорії тяжких, в звязку з чим, може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Потерпілий ОСОБА_5 підтримав клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.
Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , в судове засідання не з`явилися, просили суд судовий розгляд проводити без їх участі.
Захисник не заперечував проти продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_3 не запречував проти продовження йому строку тримання під вартою.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.
На підставі частин 1, 2 статті 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частиною ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобовязаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження обвинувального акта.
Вирішуючи заявлене прокурором клопотання про продовження раніше обраного обвинуваченому запобіжного заходу суд враховує, що на даний час не допитані свідки обвинувачення.
Суд приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_3 має постійне місце проживання.
В той же час, ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні ряду злочинів, один з яких відноситься до категорії тяжких, в провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.2 ст. 190 КК України, в звязку з чим, суд приходить до переконання, що наявні ризики, передбачені пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. При цьому суд враховує, що судове рішення щодо обрання та (або) продовження запобіжного заходу повинно забезпечити не тільки права підозрюваного чи обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про необхідність застосування до обвинуваченого виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для нейтралізації зазначених вище ризиків, що узгоджується з правовими позиціями ЄСПЛ.
Таким чином, враховуючи вказані вище обставини та особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу на даний час не зможе забезпечити належного виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, передбаченим пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК України, в звязку з чим, з метою об`єктивної можливості забезпечення розгляду кримінального провадження необхідно продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 263 КК України, продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 09 червня 2018 року включно.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1