Справа № 473/161/18
Номер провадження 1-в/473/27/2018
УХВАЛА
іменем України
"30" січня 2018 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурор ОСОБА_3 ,

засуджений ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська в режимі відео конференції клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким (обмеження волі) засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, освіта вища, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 31.10.2016 року за ч.3 ст.187 КК України до 7-ми років позбавлення волі з конфіскацією майна; зараховано до строку покарання строк попереднього ув`язнення відповідно до ч.5 ст.72 КК України період з 10.04.2015 року по день набрання вироком законної сили; ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 07.03.2017 року вирок Малиновського районного суду м.Одеси від 31.10.2016 року залишено без змін, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким (обмеження волі), яке засуджений в судовому засіданні підтримав.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти заміни ОСОБА_4 покарання на більш м`яке, а саме на обмеження волі, оскільки останній не став на шлях виправлення.

Представник ДУ «Вознесенська ВК №72» в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої просить розглядати клопотання ОСОБА_4 у його відсутність, проти застосування відносно останнього пільги, передбаченої ст.82 КК України, заперечує, оскільки засуджений не став на шлях виправлення, має 1 заохочення і 1 стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку, на даний час не працевлаштований, бажання працювати не має.

На підставі матеріалів особової справи засудженого встановлено, що ОСОБА_4 був засуджений вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 31.10.2016 року за ч.3 ст.187 КК України до 7-ми років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Згідно із наданою характеристикою Державної установи «Вознесенська ВК-72» початок строку відбування покарання засудженим ОСОБА_4 - 10.04.2015 року, кінець 13.05.2020 року.

Засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 14.04.2015 року. Під час тримання у СІЗО №21 м.Одеси допустив одне порушення режиму утримання, мав одне стягнення, заохочень не мав.

З 24.04.2017 року відбуває покарання у ДУ «Вознесенська ВК №72» у Миколаївській області.

Загалом за весь період відбування покарання ОСОБА_4 характеризується посередньо. має 1 заохочення та 1 стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку.

Згідно наказу ОСОБА_4 працевлаштований у майстерні установи, але останнім часом відношення до праці є пасивним, на роботу не виходить. У суспільно-корисному житті відділення та програмах диференційованого виховного впливу на засуджених до позбавлення волі участі не приймає за власним небажанням. До робіт з благоустрою установи ставиться зневажливо, не усвідомлює їх необхідності. Веде пасивний, пристосовницький спосіб життя. Потребує контролю з боку персоналу установи.

Загалом за характером спокійний та врівноважений, намагається дотримуватися правомірних взаємовідносин з персоналом, у відношенні до засуджених неконфліктний.

Вирішуючи клопотання засудженого, суд враховує, що відповідно до ст.82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Стаття 6 в ч.1 та ч.3 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Таким чином, аналіз положень ст.6 КВК та ст.82 КК України свідчить про те, що єдиною і достатньою підставою заміни невідбутого покарання більш м`яким є досягнення однієї з цілей покарання - виправлення засудженого.

Відповідно до витягу з протоколу №2 засідання комісії від 23.01.2018 року ДУ «Вознесенської ВК №72» було ухвалено відмовити засудженому ОСОБА_4 в умовно-достроковому звільненні, переведенні до дільниці соціальної реабілітації, обмеженні волі, як такого, що не довів свого виправлення.

Оскільки засуджений ОСОБА_4 за період відбування покарання характеризується посередньо, має одне заохочення та одне стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку, участі у суспільно-корисному житті відділення та програмах диференційованого виховного впливу на засуджених до позбавлення волі не приймає, не працевлаштований, потребує контролю з боку персоналу установи, що свідчить про те, що засуджений не став на шлях виправлення, тому до останнього не може бути застосовано пільги, передбаченої ст.82 КК України.

Керуючись ст.82 КК України, на підставі п.3 ч.1 ст.537, ст.539 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким (обмеження волі) засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Апеляції на ухвалу суду можуть бути подані протягом семи днів з моменту її проголошення через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до апеляційного суду Миколаївської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: (підпис) ОСОБА_1

Згідно оригіналу: Суддя: