Справа № 477/1166/17
Провадження № 1-кп/477/21/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2018 року Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі: головуючої по справі - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,
представника потерпілих ОСОБА_9 ,
12 травня 2016 року, близько 05:30 години, у світлий час доби, водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1 , рухався по автодорозі М-14 «Одеса - Мелітополь - Новоазовськ», з боку м. Миколаєва у напрямку м.Херсону, по сухій асфальтованій проїзній частині, із пасажирами ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
В цей час у зустрічному напрямку рухався автомобіль «Toyota Higlander» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_12 .
Під час руху у вказаному напрямку, біля повороту на вул. 86 Гвардії, в с. Шевченкове Вітовського району Миколаївської області, водій ОСОБА_3 , в порушення вимог п.п.2.3 «б», 10.1 та вимог горизонтальної дорожньої розмітки 1.3 розділу 34 ПДР України, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки для руху іншим учасникам дорожнього руху, здійснив маневр виїзду на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем «Toyota Higlander» номерний знак НОМЕР_2 , який у цей час рухався у зустрічному напрямку.
В результаті дорожньо - транспортної пригоди пасажири автомобіля «Daewoo Lanos» ОСОБА_7 та ОСОБА_11 отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження за ознакою довготривалого розладу здоров`я, а ОСОБА_6 - тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав та пояснив, що в час та місці зазначені у обвинувальному акті керував автомобілем та віз пасажирів за наймом з м.Києва до м.Херсону. Їхали вночі, в умовах дощу. При під`їзді до м.Миколєва зупинилися на заправці для відпочинку, але вирішили продовжити рух до м.Херсону. Перед поворотом на с. Шевченкове Вітовського району Миколаївської області він побачив як на його смугу руху виїхав автомобіль Тойота, що рухався у зустрічному напрямку, та для уникнення зіткнення він виїхав на зустрічну смугу, але в цей час автомобіль Тойота повернувся на свою смугу, що мало місце у безпосередній близькості даних автомобілів, внаслідок чого він ОСОБА_13 не встиг повернутися на свою смугу руху та відбулось зіткнення даних автомобілів.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 12.05.2016 року, разом із сестрою ОСОБА_7 та племінником ОСОБА_11 був пасажиром автомобілю під керуванням ОСОБА_3 Рухались з Києва до м.Херсону. Біля 22 години, зупинилися на заправці перед м.Миколаєвом. Сестра ОСОБА_14 запропонувала водію відпочити, однак той зазначив, що добре себе почуває та відпочинку не потребує, та вони продовжили рух. Самого зіткнення та обставин зіткнення не бачив, оскільки за навігатором визначав дорогу для їх руху за допомогою мобільного телефону. Від удару втратив свідомість та лише пам`ятає як сторонні особи гасили їх автомобіль від пожежі. Внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження, був доставлений до лікарні з діагнозом політравма третього ступеню та проходив лікування, у зв`язку з чим заявив та підтримує цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди на його користь.
Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні також пояснила, що перебувала у м.Києві у зв`язку із лікуванням її сина ОСОБА_11 12.05.2016 року за ними приїхав її брат ОСОБА_6 на автомобілі під керуванням ОСОБА_3 . Виїхали з м.Києва приблизно о 09 годині. По дорозі декілька раз зупинялись. Біля 22 години, зупинилися на заправці та вона поцікавилася станом почуття водія, на що той відповів, що почувається добре, після чого продовжили рух. В машині дрімала, а тому самого зіткнення та його обставин не бачила. Відчула удар, після чого втратила свідомість і прийшла до тями вже в реанімації лікарні. Внаслідок ДТП отримала тілесні ушкодження, проходила тривале лікування, у зв`язку з чим заявила та підтримує цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди.
Потерпілий ОСОБА_11 також пояснив, що як пасажир автомобілю під керуванням ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження внаслідок ДТП даного автомобілю із автомобілем Тойота. В ході руху за дорожньою обстановкою не слідкував, дрімав, тому самого удару та подій що йому передували не бачив. Внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження, був доставлений до лікарні та проходив лікування, у зв`язку з чим заявив та підтримує цивільний позов.
Покази обвинуваченого щодо обставин, які передували ДТП спростував свідок ОСОБА_12 , який в судовому засіданні пояснив, що в травні 2016 року керував транспортним засобом Тайота НОМЕР_2 . Їхав з м.Херсона в бік м.Миколаєва, до м.Києва. Близько 05-45 години в`їхав у с.Шевченкове. Дорога була чистою та сухою. По його смузі руху мали місце вибоїни, у зв`язку з чим рухався з невеликою швидкістю. У зустрічній смузі рухався автомобіль Део Ланос із досить великою швидкістю, припускає більше 100 км/год. На невеликій від нього відстані, він побачив, що автомобіль Ланос різко змінив напрямок руху на його, тобто виїхав на зустрічну для себе смуху руху, після чого відбулося зіткнення їх автомобілів під кутом, від чого його транспортний засіб розвернуло у зворотньому напрямку. Від удару отримав тілесні ушкодження, вийшов з машини, та разом із пасажирами свого автомобілю став надавати допомогу пасажирам автомобілю Део Ланос, оскільки сам водій автомобілю Део - Хамрук відбіг на значну відстань та вигукував про можливість вибуху через наявність в автомобілі газових балонів. Допомогу своїм пасажирам не надав.
Пояснення свідка узгоджуються з висновками авто-технічної експертизи по дослідженню обставин ДТП № 1044 від 16.02.2017 р., згідно якої дії водія автомобіля «Daewoo Lanos», що передували ДТП, не відповідали вимогам п.10.1 та дорожній розмітці 1.3 ПДР України (а.с. 195 т. 1).
За висновком експерта, пояснення водія ОСОБА_3 щодо швидкості його руху та здійснення маневру гальмування із виїздом на зустрічну смугу руху, що було обумовлено виїздом на його смугу автомобілю Тойота, за наслідками дослідженої слідової інформації, що характеризує обставини ДТП та за принципом технічної спроможності та можливості настання самого ДТП за версією, наведеною у показах останнього, є з технічної точки зору неспроможними, а тому не були прийняті експертом для дослідження.
Відповідно до висновку експерта, водій автомобілю Daewoo належним і своєчасним виконанням вимог п. 10.1 та дорожньої розмітки 1.3 ПДР мав би технічну можливість запобігти даній ДТП. Дії водія даного транспортного засобу, що передували ДТП, з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку з ДТП.
Водій автомобілю «Toyota Higlander» своїми одноосібними діями не мав технічної можливості запобігти ДТП та його дії не перебувають у причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою.
Згідно висновку транспортно - трасологічної експертизи №444 від 21.10.2016 р. (а.с. 215 т.1), кут між поздовжніми осями транспортних засобів «Daewoo Lanos» р.н. НОМЕР_1 та «Toyota Higlander» р.н. НОМЕР_2 в момент їх первісного контактування склав близько 40-45 градусів. автомобіль «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 , отримав пошкодження практично всієї правої бічної частини, починаючи від його передньої середньої частини і закінчуючи передніми правими дверима салону.
Автомобіль «Toyota Higlander» реєстраційний номер НОМЕР_2 має пошкодження, що зосереджені на його передній правій і середній частині з деяким подальшим захопленням правої передньої частини.
Дані зафіксованої слідової інформації однозначно трактують про те, що місце зіткнення розташовується в тому місці, де при обліку ширини і бази даних автомобілів Тойота та Daewoo зафіксоване тертя (отм.4) і припиняється слід гальмування Daewoo.
Тобто зіткнення автомобілів відбулося на смузі руху автомобіля Тойота, практично на кордоні з правим узбіччям, зустрічним для Daewoo Lanos (водія Хамрук).
Деякий розворот і переміщення передньої частини автомобіля Тойота вправо свідчать про те, що в момент перед зіткнення даний автомобіль стояв або рухався з дуже малою швидкістю.
Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, ДТП мало місце на автодорозі М-14 сполучення «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ», поблизу с. Шевченкове Вітовського району Миколаївської області, за участю автомобіля «Daewoo Lanos» р.н. НОМЕР_1 та «Toyota Higlander» р.н. НОМЕР_2 , в населеному пункті. Дорожнє покриття на момент ДТП асфальтне, сухе, чисте, без пошкоджень. Денна пора доби, ділянка дороги пряма, горизонтальна. ДТП полягало в зіткненні вказаних автомобілів, які рухались в зустрічних один для одного напрямках (а.с. 152-160 т. 1). Місце зіткнення - на смузі руху автомобілю «Toyota Higlander» р.н. НОМЕР_2 , тобто зустрічної для «Daewoo Lanos» (згідно схеми ДТП до протоколу огляду а.с. 161 т.1).
Згідно висновку судової експертизи технічного стану автомобіля «Toyota Higlander», реєстраційний номер НОМЕР_2 , № 443 від 17.10.2016р. (а.с. 189 т. 1) на момент ДТП ходова частина, рульове керування, робоча гальмівна система даного автомобіля знаходились в працездатному стані.
Рульове керування, ходова частина автомобіля та робоча гальмівна система автомобіля «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 також знаходились в працездатному стані на момент ДТП, що підтверджується висновком експерта № 442 від 19.10.2016р.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №206 від 31.08.2016р. (1725 т.1) встановлено, що ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, забиття головного мозку середньої тяжкості, субарахноїдального крововилива, забійної рани лобно - тім`яної області з права, багаточисленних осколкових переломів верхньої щелепи, двостороннього перелому нижньої щелепи.
Дані тілесні ушкодження відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №303 від 23.12.2016р. (а.с. 170 т.1) встановлено, що ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді попереково - зубчатого перелому середньої треті лівої плечової кістки зі зміщенням, перелому латерального мищелка лівої стегнової кістки без зміщення, та забійних ран голови та обличчя.
Дані тілесні ушкодження відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №194 від 04.10.2016 р. (а.с. 175 т. 1) встановлено, що ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді забиття головного мозку, забійної рани голови, відкритого перелому нижньої щелепи з права, закритої травми грудної клітини, перелому правої лопатки, тупої травми живота з ушкодженням селезінки, нижньої порожнистої вени, розриву брижейки сигмовидної кишки, внутрішньочеревного крововиливу, відриву жовчного міхура, перелому крила лівої клубової кістки, осколкового перелому дистального метаепіфіза правої стегнової кістки проксимального матаепіфіза правої великогомілкової кістки зі зміщенням, травматичного шоку третього ступеню.
Дані тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
Аналізуючи зібрані та досліджені по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тобто в порушенні Правил дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження, ОСОБА_7 та ОСОБА_11 - середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Обираючи міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, скоєне ним кримінальне правопорушення не є умисним, обставини, що обтяжують покарання не встановлені та вважає, що з метою виправлення обвинуваченого та запобігання скоєнню інших кримінальних правопорушень є необхідним призначення йому покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання відповідно до ст.ст.75, 76 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про застосування відносно нього ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» та просив звільнити його від покарання, оскільки має неповнолітню дитину.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання на підставі ст.1 п. «в» Закону України « Про амністію у 2016 році».
Представник потерпілих заперечував щодо застосування відносно обвинуваченого амністії.
Вирішуючи питання про застосування амністії, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.
Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. №1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.
Згідно з п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі та від інших видів покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, та злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
Відповідно до ст.10 зазначеного Закону України питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Застосування амністії не допускається, якщо обвинувачений (підсудний) або засуджений заперечує проти цього.
Згідно ст. 13 Закону України «Про амністію у 2016 році» його дія поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.
Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про застосування амністії в Україні», особи, на яких поширюється дія закону про амністію, можуть бути звільнені від відбування як основного, так і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, в частині вироку, яка не була виконана на день набрання чинності
законом про амністію.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив необережний злочин, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» (07.09.2017 року) і має сина ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не виповнилося 18 років, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 208 т. 1).
За даними служби у справах дітей адміністрації Корабельного району м.Миколаєва від 06.11.2017 року, батьківських прав ОСОБА_3 не позбавлявся.
Таким чином, ОСОБА_3 відноситься до осіб, які підпадають під дію п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Обставини, передбачені ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які б виключали можливість застосування амністії до ОСОБА_3 , судом не встановлені.
Клопотання про застосування положень про амністію ініціював сам засуджений, під час судового засідання наполягав на його задоволенні.
Враховуючи вимоги, які викладені в ст. 10 Закону України «Про амністію в 2016 році», то суд зобов`язаний з`ясовувати наявність згоди на застосування цього акту саме у особи, щодо якої вирішується це питання. Надання ж згоди на застосування положень законодавства про амністію з боку потерпілих не є обов`язковою.
За вказаного заперечення представника потерпілих щодо застосування до обвинуваченого акту амністії не є підставою для відмову у цьому обвинуваченому.
Враховуючи вище наведене, суд вважає необхідним клопотання обвинуваченого про його звільнення від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» задовольнити.
Щодо заявлених до обвинуваченого та Страхової компанії «Глобус» цивільних позовів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 у зв`язку з отримання тілесних ушкоджень, та ОСОБА_16 - у зв`язку з пошкодженням її майна (автомобілю Тойота), то правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не лише безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.
Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).
Так, 13 вересня 2015 року між ОСОБА_3 та Товариством з додатковою відповідальністю «Глобус» укладено договір страхування Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 140 т.1), та за умовами якого, у разі настання страхового випадку за участю застрахованого транспортного засобу «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1 , розмір страхового відшкодування за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить до 100 000 грн., а майну 50 000 грн. Розмір франшизи (суми, що покривається за рахунок страхувальника) сторонами визначено в загальній сумі 1000 грн.
Відповідно до ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, тобто винною особою.
Згідно ст.1194 ЦК України, особа яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.
Крім цього, з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_16 , з урахуванням вимог ст.22, 187, 188, 1194 ЦК України підлягають стягненню витрати на ремонт транспортного засобу, в межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) на суму 284189,52 грн., що підтверджені висновком (а.с. 38-63 т. 1) щодо вартості матеріальних збитків № 245/6-16 (всього 334189,52 грн., з вирахуванням розміру суми, що стягнуто зі страхової компанії, а також суми франшизи, що не заявлена до стягнення з обвинуваченого).
При цьому судом не враховані витрати потерпілого на придбання продуктів харчування, адже ОСОБА_6 не надано доказів лікарського призначення йому спеціального харчування. Також, з урахуванням положень ст. 22 ЦК України та положень ст.ст. 23, 24 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не підлягають стягненню витрати на придбання господарських товарів (мила, порошку для прання, пакети для сміття, тощо).
При цьому судом не віднесено на рахунок страхового відшкодування витрати потерпілої на придбання DVD диску, термометру, мила, благодійні внески, адже відшкодуванню підлягають лише витрати на лікування за призначенням лікаря та саме витрати з безпосередньо спричинених тілесних ушкоджень.
До того ж, судом не віднесено на рахунок Товариства Глобус витрати потерпілої на придбання продуктів харчування, адже відшкодуванню підлягають лише витрати із спеціального харчування, що викликано станом здоров`я потерпілої.
Заявлений та підтриманий в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_11 цивільний позов про стягнення з Товариства Глобус на його користь матеріальних витрат на лікування, на підставі ст.ст. 22, 23, 24 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд вважає необхідним задовольнити на суму документально підтверджених витрат саме на лікування в розмірі 2218 грн. 34 коп. ( 2468 грн. 34 коп. витрати на лікування за вирахуванням суми франшизи 250 грн.)
При цьому судом не віднесено на рахунок Товариства Глобус витрати потерпілого на придбання продуктів харчування, придбаних потерпілим в ТОВ Фудмережа, адже відшкодуванню підлягають лише витрати із спеціального харчування, що викликано станом здоров`я потерпілого, а також до страхових виплат не віднесені витрати з придбання посуду та засобів гігієни (ст.22 ЦК України, ст.ст. 23, 24 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Щодо посилання Товариства «Глобус» у його письмових запереченнях на передчасність даного позову, а саме: необхідність його заявлення після набрання обвинувальним вироком законної сили, а також стосовно посилання про можливість розгляду таких вимог лише в цивільному судочинстві, адже виникнення відносин із відшкодування шкоди в даному випадку обумовлене договірними зобов`язаннями, та не випливає з пред`явленого обвинувачення, то з таким твердженням суд не погоджується за наступного.
Так, ч. 1 ст.128 КПК України передбачено право особи, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, на пред`явлення позову під час кримінального провадження до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
З огляду на викладене, а також положення ч.7 цієї ж статті, Законом передбачено право особи на подання цивільного позову як під час кримінального провадження за умови завдання шкоди кримінально караним діянням, так і в порядку цивільного судочинства.
Як роз`яснив у своїй Постанові № 6-2808цс15 від 20.01.2016 р. Верховний Суд України, завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника в договірному зобов`язанні ним є страховик.
Щодо посилань страхувальника про висунуті вимоги, що не випливають з пред`явленого обвинувачення, то за умовами Договору страхування (від 13 вересня 2015 року) саме цивільно-правова відповідальність обвинуваченого ОСОБА_3 була застрахована та підставою відповідальності є настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу.
Обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 стосується кримінального караного порушення правил безпеки дорожнього руху, що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди та потягло завдання середньої тяжкості та тяжкі тілесні ушкодження потерпілим, і є одночасно страховим випадком та підставою для настання умов виконання договору страхування із здійснення страхових виплат потерпілим, що відповідає роз`ясненням, викладеним у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» та постанові Пленуму Верховного Суду України, № 13 від 02.07.2004 року «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів».
Стосовно стягнутих на користь потерпілих сум, то суд виходив виключно з розміру прямих збитків (на користь ОСОБА_16 вартості відновлення пошкодженого автомобілю, на користь потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 вартості витрат з лікування), без урахування сум, що не зумовлені лікуванням (придбання ДВД диску, продуктів не спеціалізованого харчування, тощо) та без врахування квитанцій, якість яких не надає можливість встановити підстави здійснених витрат.
Щодо заявлених вимог про відшкодування моральної шкоди в повному обсязі з обвинуваченого ОСОБА_3 , то особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України). Роз`яснення щодо абсолютного права потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем надав Верховний Суд України у своїй Постанові 6-2808цс15 від 20.01.2016 р.
З огляду на положення ст.ст.12, 14 ЦК України, спеціального суб`єкту відповідальності за завдану шкоду (ч.2 ст. 1167 ЦК), не може бути обмежене право потерпілого з вибору повної вимоги до боржника, чи змішаної до боржника та страховика в межах 5% від суми завданої шкоди.
З урахуванням наведеного, принципу розумності, справедливості та співмірності, заявлений та підтриманий потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов про відшкодування моральної шкоди у розмірі 600 000 грн., спричиненої наслідками лікування та перебування у лікувальному закладі, у зв`язку з чим потерпілий не міг вести звичний спосіб життя, вимушений був терпіти біль та позбавлений можливості користуватися всіма благами та перевагами під час лікування, на теперішній час з вини обвинуваченого він став інвалідом ІІ групи (а.с. 68 т. 1), на підставі ст.1167 Цивільного кодексу України, підлягає задоволенню на суму 50 000 грн., яку суд вважає достатньою компенсацією спричинених моральних страждань потерпілому ОСОБА_6 .
Заявлений та підтриманий потерпілою ОСОБА_7 цивільний позов про відшкодування моральної шкоди у розмірі 200 000 грн., спричиненої наслідками лікування та перебування у лікувальному закладі, у зв`язку з чим потерпіла не могла вести звичний спосіб життя, вимушена була терпіти біль та позбавлена можливості, користуватися всіма благами та перевагами підчас лікування, через аварію, вона швидко втомлюється, відчуває постійну тривогу, на підставі ст.1167 Цивільного кодексу України, підлягає задоволенню на суму 20 000 грн., яку суд вважає достатньою компенсацією спричинених моральних страждань потерпілій ОСОБА_7 .
Заявлений та підтриманий потерпілим ОСОБА_11 цивільний позов про відшкодування моральної шкоди у в сумі 50 000 грн., спричиненої наслідками лікування та перебування у лікувальному закладі, у зв`язку з чим потерпілий не міг вести звичний спосіб життя, вимушений був терпіти біль та позбавлений можливості користуватися всіма благами та перевагами підчас лікування, на підставі ст.1167 Цивільного кодексу України, підлягає задоволенню на суму 20 000 грн., яку суд вважає достатньою компенсацією спричинених моральних страждань потерпілому ОСОБА_11 .
Позовна заява прокурора в інтересах держави в особі Миколаївської обласної дитячої клінічної лікарні Миколаївської обласної ради, підтримана останнім під час розгляду справи про відшкодування обвинуваченим ОСОБА_3 витрат на лікування потерпілого ОСОБА_11 на суму 8397,49 грн., відповідно до вимог ст. 1206 ЦК України, підлягає задоволенню в повному обсязі.
Долю речових доказів вирішити відповідно до приписів ст. 100 КПК України.
На підставі ст. 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави процесуальні витрати із залучення експертів в загальному розмірі 7045 грн. 90 коп.
Керуючись ст. ст. 366, 367, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.
На підставі статей 75, 76 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк два роки.
На підставі ч.1 ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 не обиралася.
Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом основного та додаткового покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року №1810-VIII.
Речові докази по справі автомобіль «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1 , що переданий на зберігання ОСОБА_3 ; автомобіль «Toyota Higlander» реєстраційний номер НОМЕР_2 , що переданий на зберігання власнику, залишити їм за належністю.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , особовий код платника податків НОМЕР_4 , мешканця АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_16 ( АДРЕСА_3 ) у відшкодування матеріальної шкоди 284 189 (двісті вісімдесят чотири тисячі сто вісімдесят дев`ять) грн.52 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , особовий код платника податків НОМЕР_4 , мешканця АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ( АДРЕСА_4 , паспортні дані НОМЕР_5 , виданий Горностаївським РВ УМВС України в Херсонській області 26.09.1997 року) у відшкодування моральної шкоди 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , особовий код платника податків НОМЕР_4 , мешканця АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ( АДРЕСА_5 , паспортні дані НОМЕР_6 , виданий Горностаївським РВ УМВС України в Херсонській області 18.11.2014 року) у відшкодування моральної шкоди 20 000 (двадцять тисяч) грн.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , особовий код платника податків НОМЕР_4 , мешканця АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ( АДРЕСА_5 , паспортні дані НОМЕР_7 , виданий Горностаївським РВ УМВС України в Херсонській області 10.08.1999 року) у відшкодування моральної шкоди 20 000 (двадцять тисяч) грн.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Суддя ОСОБА_1