АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/606/17 Справа № 703/2008/17 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25 вересня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчої Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , та змінено

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Іванівка Новоукраїнського району Кіровоградської області, українцю, громадянину України, неодруженому, непрацюючому, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, а саме:

- 26 березня 2008 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини особистого майна;

- 4 вересня 2008 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч.2 ст. 186 до 4 років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання за даним вироком та вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26 березня 2008 року остаточно визначено до відбуття 7 років 3 місяці позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини особистого майна, звільнений 30 квітня 2013 року на підставі ст. 81 КК України згідно ухвали Придніпровського районного суду Черкаської області умовно достроково на невідбутий строк 2 роки 1 місяць 14 днів,-

запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання в межах строку досудового розслідування, а саме по 26 жовтня 2017 року включно з носінням електронного засобу контролю ,-

в с т а н о в и л а :
Смілянським ВП ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001500 від 25.06.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ч.3 ст. 153 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 у невстановлений день та час, у період з листопада 2014 року по 25 червня 2017 року, знаходячись за місцем свого проживання в кв. АДРЕСА_2 , достовірно знаючи про малолітній вік падчерки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи, що остання не зможе протистояти його протиправним діям в силу її малолітнього віку, використовуючи її безпорадний стан, задовольнив статеву пристрасть неприродним способом.

В діях ОСОБА_8 досудовим слідством вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 153 КК України, як насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом, вчинене щодо малолітньої, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 червня 2017 року за №0001500.

26 червня 2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 153 КК України.

Крім того, ОСОБА_8 в невстановлений слідством день та час, в період з 18 по 22 червня 2017 року, знаходячись за місцем свого проживання в кв. АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, достовірно знаючи про малолітній вік падчерки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи, що остання не зможе протистояти його протиправним діям в силу її малолітнього віку, наніс удари ремінцем по спині, сідницях, по правому та лівому стегнах, та долонею правої руки по потиличній частині голови, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді крововиливів грудної клітки, правого стегна, лівої сідниці, садна колінних суглобів, які за висновком судово медичного експерта №02-01/1112 від 26 червня 2017 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В діях ОСОБА_8 досудовим слідством вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 серпня 2017 року за №0001834.

18 серпня 2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Цього ж дня, кримінальні провадження №0001500 та №0001834 об`єднані в одне провадження та присвоєно №0001500.

25 червня 2017 року о 20 годині 50 хвилин в приміщенні Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

27 червня 2017 року ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 23 серпня 2017 року.

19 серпня 2017 року керівником Смілянської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_12 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжений до трьох місяців, тобто до 26 вересня 2017 року.

23 серпня 2017 року згідно ухвали Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 25 вересня 2017 року.

21 вересня 2017 року першим заступником прокурора Черкаської області начальником управління ОСОБА_13 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001500 до чотирьох місяців, тобто до 26 жовтня 2017 року.

В своєму клопотанні, яке подано до місцевого суду 21 вересня 2017 року, слідча Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 просила продовжити ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою посилаючись на те, що у даному кримінальному провадженні виконано всі слідчі дії, спрямовані на отримання та перевірку отриманих доказів у ньому. Однак, закінчити розслідування у трьохмісячний строк немає можливості, оскільки необхідно: завершити допит потерпілої під час досудового розслідування в судовому засіданні; провести інші слідчі дії, необхідність у проведенні яких може виникнути в ході досудового слідства; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25 вересня 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчої Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , та змінено ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання в межах строку досудового розслідування, а саме по 26 жовтня 2017 року включно, з носінням електронного засобу контролю, з покладенням обов`язків, передбачених п. 1,2,3 ч.5 ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні порушує питання про скасування ухвали слідчого судді через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, просить постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Апелянт зазначає, що слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_8 раніше судимий, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання від 10 до 15 років позбавлення волі, у зв`язку з чим, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Заслухавши суддю - доповідача, думку прокурорів, які підтримали апеляційну скаргу прокурора в кримінальному провадженні та просили її задовольнити в повному обсязі, думки підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , про законність та обґрунтованість рішення слідчого судді та відсутність підстав для задоволення апеляційних вимог прокурора, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Так, при зміні ОСОБА_8 запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання слідчий суддя посилається на те, що в повідомленні про підозру ОСОБА_8 не розкрито об`єктивну сторону злочину, яка входить до предмету доказування, а саме не зазначено дії, які ОСОБА_8 вчиняв по відношенню до малолітньої ОСОБА_11 , на підставі яких слідчий дійшов висновку про задоволення статевої пристрасті неприродним шляхом, у зв`язку з чим пред`явлена підозра ОСОБА_8 є необґрунтованою та такою, що повідомлена передчасно, без з`ясування всіх обставин події.

Однак колегія суддів не може погодитися з вказаним висновком суду першої інстанції, оскільки під час обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею було враховано всі обставини передбачені ст. 177, 178 КПК України, в тому числі, і наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 153 КК України. З вказаним висновком погодилася, і колегія суддів апеляційного суду при залишенні без змін ухвали слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23.08.2017 року, якою продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , про що свідчить ухвала апеляційного суду від 11 вересня 2017 року.

В свою чергу відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За змістом ч.1,2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Ухвала слідчого судді про обрання або відмову в обранні запобіжного заходу повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 177, 178,183 КПК України.

Згідно ч.3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.

Вивчивши клопотання слідчого та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів встановила наявність передбачених законом обставин, які пов`язують необхідність застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 , проте, в даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який просить продовжити слідчий, на думку колегії суддів, враховуючи обставини справи та особу підозрюваного, є занадто суворим.

Як встановлено апеляційним судом, в матеріалах кримінального провадження містяться докази, що свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, один з яких відноситься до категорії особливо тяжких, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, він раніше неодноразово судимий, ніде офіційно не працює, має постійне місце проживання. В свою чергу, ОСОБА_8 перебуваючи на особистому зобов`язанні, з`являвся до слідчого та суду на першу його вимогу, що свідчить про відсутність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України. Також апеляційним судом встановлено, що по даному кримінальному провадженню до суду вже направлено обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , а тому в разі невиконання ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків, суд у відповідності до вимог ст. 331 КПК України, матиме змогу змінити останньому запобіжний захід на більш тяжкий.

В клопотанні слідчого про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 не викладені обставини на підставі яких він дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у клопотанні з посиланням на матеріали, що підтверджують ці обставини, відсутні обґрунтування в клопотанні неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, та може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Колегія суддів вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, буде достатнім, і забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків та належну його процесуальну поведінку.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25 вересня 2017 року підлягає до скасування з постановленням нової ухвали, якою необхідно у задоволенні клопотання слідчої Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 відмовити, та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, заборонивши йому залишати місце проживання: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 179, 194, 392, 393, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25 вересня 2017 року задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25 вересня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчої Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , та змінено ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання в межах строку досудового розслідування, а саме по 26 жовтня 2017 року включно з носінням електронного засобу контролю, - скасувати.

Винести нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчої Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці , заборонивши йому залишати місце проживання: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язок утримуватись від спілкування у будь-якій формі зі свідками, потерпілою.

Зобов`язати ОСОБА_8 з`являтися до слідчого, прокурора, суду за кожною їх вимогою.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом у якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Зобов`язати ОСОБА_8 негайно прибути до місця відбування визначеного судом запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :