АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/791/13/18 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: застосування запобіжного заходу Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 січня 2018 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:
Головуючого: ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4
При секретарі: ОСОБА_5
З участю прокурора: ОСОБА_6
Захисників- адвокатів: ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8
Підозрюваного: ОСОБА_9
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Херсона, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.189 КК України, -
в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 07 грудня 2017 року задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії ухвали до 04.02.2018 року включно. Розмір застави не визначено.
В апеляційній скарзі захисника адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 07.12.2017 року про обрання відносно ОСОБА_9 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 , свідки та потерпілий не допитувались, слідчий суддя не досліджував фактичні данні, які викладені у протоколах допиту цих осіб, а тому не зрозуміло, чим керувався слідчий суддя, роблячи висновок про обгрунтованість підозри. На його думку, відповідно до обставин справи, потерпілий позавізуальними впізнанням особи від 05.12.2017 року впізнав ОСОБА_9 , як чоловіка який був присутній коли у нього вимагали гроші та позбавили волі, але особисто ніяких незаконних дій відносно нього не вчиняв, проте зазначені обставини ні слідчим, не судом перевірені не були.
Крім того, слідчий суддя не обгрунтував висновків щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Зазначає, що при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, чого слідчий суддя не зробив. Крім того, слідчий суддя об`єктивно не врахував особу підозрюваного ОСОБА_9 (має постійне місце проживання та реєстрації, являється приватним підприємцем, позитивно характеризується, проживає разом з матір`ю та молодшим братом, що свідчить про міцність соціальних зв`язків, страждає хронічними захворюваннями та стоїть на дисансерному обліку у лікаря гастроентеролога), ці обставини свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_9 не буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, не буде вчиняти інші кримінальні правопорушення та впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, які підлягають допиту.
Заслухавши суддю-доповідача, думку захисників, підозрюваного, прокурора, в судових дебатах сторони залишились на попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги захисника, колегія суддів приходить до наступного.
У відповідності до ст.29 Конституції України та ст.ст.176,177,178 КПК України, право на свободу та особисту недоторконість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід врахувати те, що обираючи запобіжний захід-тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідно до ст.183 КПК України є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належної поведінки. Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя зобов`язаний оцінити всі обставини, передбачені ст.178 КПК України.
06.12.2017 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.189 КК України (а.п.29-30).
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами на які послався слідчий суддя в ухвалі, зокрема: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 (а.п.9-11); протоколами позавізуального впізнання особи від 05.12.2017 року (а.п.7-8, а.п.12-13, а.п.14-15. а.п 16-17, а.п. 18-19) ; протоколом огляду місця події від 05.12.2017 року (а.п.7-8).
Як вбачається із матеріалів провадження та вищезазначених доказів, ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до семи років, офіційно не працевлаштований, постійний заробіток та законні джерела доходу у останнього відсутні, підтримає стосунки з особами раніше судимими (згідно з характеристики), утриманців не має, будь-які інші соціальні звязки, які б стримували його від переховування від органу досудового розслідування та суду відсутні, раніше не судимий, тому у сукупності дає обґрунтовані підстави вважати, що у разі не застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який дійсно зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, він буде переховуватись від органів досудового розслідування й суду, може продовжити злочинну діяльність, перешкоджати встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні шляхом незаконного впливу на свідків та потерпілого, який прямо вказав на підозрюваного ОСОБА_9 , який вчинив кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність існування ризиків, передбачени ч.1 ст.177 КПК України.
Колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано дійшов до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, і ці ризики на момент розгляду клопотання слідчого про застосування обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 не зменшилися, тому доводи захисника в цій частині не знайшли свого підтвердження.
Дані про особу на які посилається захисник в апеляційній скарзі, не можуть бути в даному випадку підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки обґрунтована підозра ОСОБА_9 підтверджується наявними у кримінальному провадженні матеріалами.
Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 , свідки та потерпілий не допитувались, а також потерпілий позавізуальними впізнанням особи від 05.12.2017 року впізнав ОСОБА_9 , як чоловіка який був присутній коли у нього вимагали гроші та позбавили волі, але особисто ніяких незаконних дій відносно нього не вчиняв, проте зазначені обставини ні слідчим, не судом перевірені не були, на думку колегії суддів є необгрунтованими.
Слідчий суддя на стадії досудового розслідування не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акту, а не під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, а тому доводи захисника не ґрунтуються на законі. Саме застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого.
Слідчий суддя, розглядаючи подане клопотання, дотримався вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в пер едбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Відповідно до ч.4 п.1 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що слідчим суддею прийняте рішення, яке відповідає вимогам КПК України, і підтверджується наявними у кримінальному провадженні матеріалами.
Зважаючи на викладене, апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 404, 405,407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 07 грудня 2017 року відносно ОСОБА_9 залишити без зміни.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий (підпис) ОСОБА_2
Судді : (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Копія ухвали оформлена 18 січня 2018 року
Ухвала набрала законної сили 18 січня 2018 року
Суддя Апеляційного суду
Херсонськоїобласті ОСОБА_2