Справа №403/254/18 провадження № 1-в/403/41/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 квітня 2018 року смт.Устинівка
Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , представника ДУ «Устинівського виправного центру № 37» ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Устинівка заяву про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вознесінка Мелітопольського
району Запорізької області, адреса місця проживання,
зареєстрована у встановленому законом порядку:
АДРЕСА_1 , громадянина України, адреса фактичного місця
проживання до засудження:
АДРЕСА_2 , до засудження: не працюючого, не одруженого, маючого повну загальну середню освіту,
засудженого: 07.11.2014 року Краснолиманським міським судом Донецької області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.
Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 23.01.2017 року замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме: обмеженням волі строком на 01 рік 11 місяців 26 днів. Ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 24.03.2017 року зараховано в строк покарання за правилами, передбаченими ст.72 КК України (одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі) час слідування під вартою до Устинівського виправного центру №37 з 31.01.2017 року по 10.03.2017 року

В С Т А Н О В И В :

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що він відбув дві третини строку покарання, довів своє виправлення, хворіє на невиліковну хворобу, має неповнолітню дитину-інваліда та дружину-інваліда, які потребують його допомоги.
Враховуючи думку прокурора, яка не заперечувала проти задоволення заяви засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення, оскільки останній відбув більшу частину покарання, має заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, залучений до праці, чим довів своє виправлення; пояснення представника установи виконання покарань, який вважав за можливе задоволити заяву засудженого, оскільки він довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а допущення порушення порядку відбування покарання було наслідком отримання засудженим підтвердження про наявність у нього невиліковної хвороби; пояснення засудженого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні підтримав подану ним до суду заяву, зазначивши, що щиро розкаюється у вчиненому злочині, своєю працею та поведінкою довів виправлення, має намір повернутися до нормального життя та працевлаштуватися, хворіє на хворобу, яка потребує постійного лікування; дослідивши додані до подання матеріали, суд приходить до висновку, що заява засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.537, п.1 ч.2 ст.539 КПК України під час вирішення питання, пов"язаного з виконанням вироку, місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ч.4 ст.12 КК України злочин, вчинений засудженим ОСОБА_5 та передбачений ч.2 ст.185 КК України, класифікується як злочин середньої тяжкості.
Згідно п.6 ч.1 ст.152 КВК України підставою звільнення від відбування покарання є умовно-дострокове звільнення.
Відповідно до ч.2, п.1 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення може бути застосовано до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі; якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та відбув не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин середньої тяжкості.
Згідно п.2 Постанови Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» (далі Постанови) умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п.17 Постанови при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений за вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 07.11.2014 року за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі з подальшою заміною невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м"яким - обмеженням волі строком на 01 рік 11 місяців 26 днів.
Відповідно до довідки Державної установи «Устинівського виправного центру № 37» Міністерства юстиції України (далі ДУ «Устинівський виправний центр № 37) засуджений ОСОБА_5 станом на 26.04.2018 року має фактично відбутий строк покарання 3 роки 04 місяці 07 днів. Невідбутий строк покарання складає 6 місяців 18 днів. Початок строку відбуття покарання засудженому рахується з 19.12.2014 року і кінець строку визначено 14.11.2018 року.
Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 23.01.2017 року засудженому ОСОБА_5 замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме: обмеженням волі строком на 01 рік 11 місяців 26 днів. Ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 24.03.2017 року засудженому зараховано в строк покарання за правилами, передбаченими ст.72 КК України (одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі) час слідування під вартою до Устинівського виправного центру №37 з 31.01.2017 року по 10.03.2017 року.
З огляду на викладене, засуджений ОСОБА_5 відбув більше половини строку покарання, призначеного йому за вироком суду.
Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 суд враховує також вимоги ч.8 ст.154 Кримінально-виконавчого кодексу України, відповідно до яких особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.
Судом встановлено, що ухвала Ленінського районного суду м.Кіровограда про заміну засудженому ОСОБА_5 позбавлення волі більш м"яким покаранням - обмеженням волі, була винесена 23.01.2017 року та набрала законної сили 31.03.2017 року.
Із заявою про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засуджений ОСОБА_5 згідно даних реєстрації вхідної кореспонденції звернувся до суду 18.04.2018 року, тобто більше ніж через один рік з дня винесення та набрання законної сили вказаною вище ухвалою суду.
Згідно ст.6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Разом з тим, критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов"язків. Чесним ставленням до праці є постійна стараність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання.
Відповідно до ст.9 КВК України засуджені зобов`язані: неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб; виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації установи виконання покарань; ввічливо ставитися до персоналу, а також до інших засуджених.
За сумлінну поведінку і ставлення до праці до осіб, засуджених до обмеження волі, можуть застосовуватись, крім іншого, такі заходи заохочення, як подяка та дострокове зняття раніше накладеного стягнення (ст.67 КВК України).
Відповідно до ч.1 ст.60 КВК України засуджені до обмеження волі залучаються до суспільно корисної оплачуваної праці за строковим трудовим договором, як правило, на виробництві виправних центрів, а також на договірній основі на підприємствах, в установах чи організаціях усіх форм власності за умови забезпечення належного нагляду за їхньою поведінкою.
Згідно характеристики засудженого ОСОБА_5 останній з 22.12.2014 року перебував в слідчому ізоляторі м.Артемівськ Донецької області, порушень режиму утримання не допускав, заходи заохочення до засудженого не застосовувались.
За період відбування засудженим ОСОБА_5 покарання в Кіровоградській виправній колонії управління ДПтСУ в Кіровоградській області (№6), починаючи з 05.02.2015 року, до останнього за зразкову поведінку, сумлінне ставлення до праці правами начальника установи та начальника відділення були застосовані заходи заохочення у виді 7 подяк.
Як вбачається з ухвали Ленінського районного суду м.Кіровограда від 23.01.2017 року засуджений ОСОБА_5 за час перебування в Кіровоградській виправній колонії №6 був працевлаштований на деревообробній дільниці установи, позитивно себе зарекомендував; відпрацював 204 години по благоустрою установи.
Як вбачається з характеристики засудженого ОСОБА_5 , за період відбування покарання в ДУ «Устинівському виправному центрі № 37», починаючи з 10.03.2017 року засуджений ОСОБА_5 допустив одне порушення режиму утримання, яке було достроково зняте правами начальника установи 05.04.2018 року, а за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку до засудженого правами начальника установи були застосовані заходи заохочення у виді подяки від 13.11.2017 року та зняття раніше накладеного стягнення 05.04.2018 року.
При цьому надаючи оцінку застосованому до засудженого ОСОБА_5 заходу стягнення у виді поміщення до дисциплінарного ізолятора ДУ «Устинівського виправного центру №37», суд враховує не лише його зняття у передбаченому законом порядку, але й письмову вказівку начальника Устинівського відділу Олександрійської місцевої прокуратури від 24.11.2017 року, відповідно до якої встановлено неналежне ставлення співробітників ДУ «Устинівський виправний центр №37» до виконання посадових обов`язків та відсутність належного контролю за роботою підлеглих з боку керівництва установи з вимогою негайного вжиття заходів щодо усунення порушень вимог чинного законодавства України шляхом звільнення з приміщення дисциплінарного ізолятора засудженого ОСОБА_5 ..
Згідно постанови про поміщення засудженого в дисциплінарний ізолятор від 20.11.2017 року, засуджений ОСОБА_5 був звільнений за вказівкою прокурора 24.11.2017 року.
Відповідно до характеристики засудженого ОСОБА_5 , наданої ДУ «Устинівський виправний центр №37», останній проявляє дбайливість до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи; у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний; приймає участь у виховних заходах, які проводяться у відділенні; розкаюється у вчиненому злочині; підтримує зв"язки з рідними та будує позитивні плани на майбутнє.
Згідно довідки оперативної групи Устинівського виправного центру № 37 від 19.04.2018 року засуджений ОСОБА_5 конфліктних та боргових відносин з іншими засудженими не має. Намірів скоїти злочин не виношує, негативних проявів за час перебування в установі з його боку не було.
Згідно строкового трудового договору від 20.05.2017 року засуджений перебуває у трудових відносинах з ДУ «Устинівський виправний центр №37».
Відповідно до довідки, виданої Державним підприємством "Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України № 37", засуджений ОСОБА_5 з травня 2015 року працевлаштований на виробничому об`єкті молочно-товарній фермі із виплатою заробітної плати відповідно до кваліфікаційних характеристик виконаних робіт, норма виробітку за березень місяць становить 115%.
Таким чином судом встановлено, що протягом всього строку відбування засудженим ОСОБА_5 покарання, процес його виправлення та перевиховання є стабільним та послідовним, про що свідчать застосовані до нього заходи заохочення у виді подяк за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку: 20.04.2015 року, 27.07.2015 року, 10.10.2015 року, 19.01.2016 року, 12.04.2016 року, 27.07.2016 року, 26.10.2016 року, 13.11.2017 року та 05.04.2018 року, а також у виді однієї подяки від 26.10.2016 року та 13.11.2017 року, а також одного зняття раніше накладеного стягнення від 05.04.2018 року, засуджений на даний час в повній мірі виконує обов"язки, покладені на засуджених, та залучається до суспільно-корисної оплачуваної праці на виробництві виправного центру.
Згідно витягу з протоколу №2 від 25.01.2018 року засідання комісії Устинівського виправного центру №37 засудженому ОСОБА_5 було відмовлено у внесенні до суду подання про його умовно-дострокове звільнення у зв"язку з непогашеним стягненням.
Відповідно до постанови № 4 від 26 квітня 2018 рокуспостережної комісії при Устинівській районній державній адміністрації Кіровоградської області, прийнято рішення клопотати перед судом про застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
На підставі викладеного, з урахуванням того, що засуджений ОСОБА_5 відбув більше половини строку покарання, призначеного йому за вироком суду, вчинений ним злочин є злочином середньої тяжкості, що не спричинив тяжких наслідків інтересам суспільства чи конкретної особи, своєю поведінкою та ставленням до праці засуджений отримав заохочення у виді восьми подяк та одного зняття раніше накладеного стягнення, а допущений під час перебування в ДУ «Устинівський виправний центр №37» захід стягнення на даний час знятий і в подальшому засуджений не допускав порушень режиму відбування покарання, суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 у зв"язку з тим, що, на момент його звернення до суду, мету покарання було досягнуто, засуджений довів своє виправлення і заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання у виді обмеження волі.
Керуючись ст.81 Кримінального кодексу України, ст.158 Кримінально-виконавчого кодексу України, ст.ст.369, 372, 392, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд, - У Х В А Л И В:
Заяву засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання задоволити.
Засудженого ОСОБА_5 звільнити умовно-достроково на 06 (шість) місяців 18 (вісімнадцять) днів від відбування покарання за вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 07.11.2014 року, за яким він був засуджений за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі, із подальшою заміною невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м"яким - обмеженням волі строком на 01 рік 11 місяців 26 днів відповідно до ухвали Ленінського районного суду м.Кіровограда від 23.01.2017 року.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Кіровоградської області через Устинівський районний суд Кіровоградської області протягом семи днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Устинівського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1