Справа № 743/104/18
Провадження №1-кп/743/29/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2018 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

представника органу пробації ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Ріпки кримінальне провадження № 0000592, про обвинувачення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Любеч Ріпкинського району Чернігівської області,громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, не військовозобовязаного, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , інваліда ІІІ групи, раніше судимого:

01.11.2017 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч.3 ст.297, ст.69 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт, покарання не відбув;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.3 ст.297 КК України;

В С Т А Н О В И В :

У липні 2017 року, в денний час, ОСОБА_8 , діючи повторно, знаходячись на території кладовища по вул.Добринінській в смт.Любеч Ріпкинського району Чернігівської області, умисно, з мотивів неприязних відносин, з використанням металевої фомки, пошкодив металеву огорожу на місці поховання ОСОБА_9 , чим скоїв наругу над могилою.
23.12.2017 року близько 06 години ОСОБА_8 , знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_4 один удар в область голови, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток спинки носа та носової переділки з синцями та забиттям мяких тканин обличчя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя, та вкусив ОСОБА_4 за губу, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді садна верхньої губи, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоровя чи незначної стійкої втрати працездатності.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою винність у вчиненні злочинів визнав повністю та показав, що раніше він був засуджений за наругу над могилами жителів смт.Любеч до покарання у виді громадських робіт і вказане покарання продовжує відбувати за місцем проживання. Вказані злочини ОСОБА_8 вчинив у травні 2017 року з корисливих спонукань, а саме з метою здачі огорожі на металобрухт. В подальшому, у липні 2017 року, обвинувачений безпричинно, із хуліганських спонукань, будучи тверезим, вчинив наругу над могилою ОСОБА_10 , однак за цей злочин до відповідальності притягнутим не був. Згодом, у липні 2017 року, ОСОБА_8 за заздалегідь виниклим наміром, перебуваючи у тверезому стані, взявши вдома металеву фомку, вдень прийшов до громадського цвинтаря в смт.Любеч, а саме до могили ОСОБА_9 , якого раніше знав і з яким у обвинуваченого не існувало неприязних відносин та, з метою помсти зятю померлого - ОСОБА_11 , котрий працює у Ріпкинському відділенні поліції, зірвав близько 11-12 металевих кілець з огорожі навколо місця поховання, а зірвані кільця залишив поряд. Після вчинення злочину ОСОБА_8 пішов додому, а металеву фомку викинув дорогою. Причиною вчинення даного злочину була службова діяльність зятя померлого. У скоєнні цього злочину обвинувачений щиро кається та просить вибачення у потерпілого.
Що стосується заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 обвинувачений показав, що потерпілий доводиться йому рідним батьком і він, разом з матірю та батьком проживають в будинку АДРЕСА_1 . Потерпілий зловживає алкогольними напоями, на грунті чого нечемно ставиться до своєї дружини та обвинуваченого та інколи пропонує їм змінити місце проживання. Напередодні злочину потерпілий перебував у стані алкогольного спяніння і до ранку наступного дня ще не протверезів та близько 06 години заважав обвинуваченому дивитися телевізор, відєднавши тюнер. Коли потерпілий пішов до своєї кімнати та сидів на ліжку, ОСОБА_8 підійшов до нього і наніс один удар своєю головою в область носа батька, а потім вкусив останнього за губу, внаслідок чого у потерпілого почалася кровотеча. Після цього до місця події зайшла матір обвинуваченого і заспокоїла його, а потім надала допомогу потерпілому. ОСОБА_8 не вибачався перед батьком; не надавав йому допомогу на лікування; між ними тривалий час існують неприязні відносини, які лише погіршуються. Раніше обвинувачений умисно зламав батьку руку, за що був притягнутий до кримінальної відповідальності, однак в суді батько його вибачив і справа була закрита. У скоєнні даного злочину обвинувачений не кається.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, винність ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому діянь підтверджується сукупністю доказів, досліджених в судовому засіданні.
Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що її чоловік - ОСОБА_9 помер у віці 57 років та похований на громадському цвинтарі в смт.Любеч. В кінці 2017 року потерпіла виявила, що металева огорожа на місці поховання пошкоджена, шляхом зламу металевих декоративних кілець, які були розкидані поряд. Як стало відомо потерпілій, вказаний злочин вчинив ОСОБА_8 з помсти її зятеві ОСОБА_11 у звязку з тим, що останній складав протоколи про адміністративні правопорушення відносно обвинуваченого. На момент розгляду справи майнова шкода потерпілій не відшкодована, однак ОСОБА_5 вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_8 за вчинення даного злочину можливе без ізоляції від суспільства.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 показав, що обвинувачений доводиться йому сином і вони проживають по АДРЕСА_1 . Близько 3 років потерпілий проживав у вказаному домоволодінні одноособово, оскільки його дружина та син доглядали хвору тещу в с.Петрики. За цей час ОСОБА_4 здійснював належний догляд за будинком, здійснював його ремонт та відновлення, однак на прохання дружини забрав її з сином в смт.Любеч, так як обвинувачений зловживав алкогольними напоями і знущався над матірю. За час проживання в смт.Любеч ОСОБА_8 зловживав алкогольними напоями, вчиняв насильство в сімї. Раніше обвинувачений вже спричиняв потерпілому тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, однак того разу кримінальне провадження було закрите судом у звязку з відмовою від обвинувачення. Ввечері 22.12.2017 року ОСОБА_4 мав намір подивитися по телевізору гумористичну передачу, однак син завадив йому, так як сам переглядав фільм. У звязку з цим, наступного ранку близько 06 години, ОСОБА_4 відєднав тюнер від телевізора і забрав цей пристрій до своєї кімнати. Після цього до приміщення зайшов обвинувачений, який будучи тверезим, висловлював погрози та вдарив потерпілого кулаком в обличчя і вкусив за губу, внаслідок чого у ОСОБА_4 розпочалась кровотеча. Того ж дня потерпілий звертався за допомогою до місцевої лікарні, а згодом проходив освідування в бюро СМЕ. Після вказаних подій потерпілий вимушений був декілька днів проживати у власної сестри, оскільки побоювався подальшої фізичної розправи. На даний час обвинувачений періодично погрожує вбивством ОСОБА_4 і у потерпілого є реальні підстави вважати, що син доведе свій намір до кінця. Потерпілий не вибачив обвинуваченого і вважає, що покарання йому необхідно визначити виключно в умовах ізоляції від суспільства.
Крім показів обвинуваченого та потерпілих, винність ОСОБА_8 у вчиненні злочинів підтверджується іншими доказами, які суд вважає належними та допустимими.

Так, з протоколу огляду місця події від 02.01.2018 року проведеного на місці захоронення ОСОБА_9 на кладовищі по вул.Добринінській в смт.Любеч вбачається, що частина металевих кілець в огорожі по периметру поховання, деформована, а частина відсутня. Труби, на яких кріпиться хвіртка входу до могили розшатані та частково піднімаються. Поряд з могилою в хаотичному порядку розкидані металеві круги жовтого кольору у кількості 15 шт., які мають видимі сліди деформації та пошкодження фарбового покриття.

Протоколом та відеозаписом до протоколу слідчого експеримента, проведеного за участі підозрюваного ОСОБА_8 , вбачається, що останній добровільно, в присутності понятих та захисника, розповів і показав на місці, яким чином він у липні 2017 року вчинив наругу над могилою ОСОБА_9 та близько 06 години 23.12.2017 року за місцем проживання, наніс своєму батькові тілесні ушкодження, вдаривши його лобом в область обличчя та вкусивши за губу.

З протоколу та відеозапису слідчого експеримента від 09.01.2018 року вбачається, що потерпілий ОСОБА_4 добровільно, в присутності понятих, на місці, показав та розповів, яким чином обвинувачений 23.12.2017 року спричинив йому тілесні ушкодження.

Протоколом та відеозаписом слідчого експеримента, проведеного за участі свідка ОСОБА_12 підтверджується, що остання розповіла та показала, як вранці 23.12.2017 року вона, пораючись на вулиці по господарству, почула крики з будинку, а коли зайшла всередину приміщення то побачила, що в кімнаті потерпілого перебував їх син, а сам ОСОБА_4 лежав на ліжку і з його носа текла кров. В подальшому свідок заспокоїла сина, вивела його з кімнати та дізналася від чоловіка про побиття його сином. Крім того, свідок повідомила, що ОСОБА_8 раніше неодноразово спричиняв батькові тілесні ушкодження.

З висновку судово-медичної експертизи № 1058 від 28.12.2017 року, вбачається, що у ОСОБА_4 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому кісток спинки носа та носової переділки з синцями та забиттям м`яких тканин обличчя, садна верхньої губи, котрі виникли від дії тупих предметів і по давності утворення, можуть відповідати 23.12.2017 року. Закритий перелом кісток спинки носа та носової переділки з синцями та забиттям м`яких тканин обличчя, в сукупності, як наслідок одного травматичного процесу відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Садно верхньої губи відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоровя чи незначної стійної втрати працездатності. Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_4 , могли утворитись в короткий проміжок часу. Виходячи з кількості ушкоджень, виявлених у ОСОБА_4 , їх характеру та розташування, можна припустити, що він міг піддаватися впливу, не менше 2 травмуючих дій. Приймаючи до уваги характер та локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_4 , утворення їх комплексу при падінні з висоти власного зросту на площину, в тому числі і при ударах з прискоренням об горизонтальну чи вертикальну тверду поверхню, не можливе.

З висновку судово-психіатричної експертизи № 60 від 30.01.2018 року, вбачається, що у ОСОБА_8 на період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, мав місце органічний розлад особистості, але він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_8 на теперішній час може правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження, та давати про них правильні свідчення, і примусові заходи медичного характеру йому не показні.

З висновку судово-психіатричної експертизи № 61 від 30.01.2018 року, вбачається, що у ОСОБА_8 на теперішній час не виявлено психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності, у зв`язку з чим протиалкогольне лікування йому не показане.
Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_8 в нарузі над могилою, вчиненій повторно, а також в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя потерпілого, а дії обвинуваченого органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.3 ст.297, ч.2 ст.125 КК України.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки кримінальних правопорушень, відомості про особу обвинуваченого, обставини помякшуючі покарання ОСОБА_8 .
Обставинами помякшуючими покарання обвинуваченого, суд вважає повне визнання ОСОБА_8 своєї вини, активне сприяння в розкритті кримінальних правопорушень, часткове каяття у скоєному.
Обставин обтяжуючих покарання обвинуваченого, органом досудового розслідування не встановлено.
З матеріалів справи вбачається, що обвинувачений негативно характеризується за місцем проживання, раніше притягувався до адміністративної відповідальності за розпиття спиртних напоїв та появу в громадських місцях у пяному вигляді, в тому числі і повторно.

01.11.2017 року ОСОБА_8 був засуджений за вчинення злочину передбаченого ч.3 ст.297 КК України до іншого, більш мякого виду покарання, ніж передбачено санкцією даної статті, однак покарання повністю не відбув, повторно вчинивши аналогічний злочин.

ОСОБА_8 притягувався до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.122 КК України по факту заподіяння власному батькові тілесних ушкоджень, однак кримінальне провадження щодо нього ухвалою суду від 28.04.2016 року по справі № 743/304/16-к, було закрите за відмовою потерпілого від обвинувачення.

Довідкою Любецької селищної ради від 16.03.2018 року підтверджується, що на день розгляду справи судом ОСОБА_8 не відбув 4 години покарання за попереднім вироком.

З досудової доповіді вбачається, що органом пробації визначено високий ризик вчинення обвинуваченим повторного правопорушення, високий ризик його небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, отже виправлення ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства може становити високу небезпеку.

Суд також приймає до уваги, що на момент вчинення ОСОБА_8 насильницького злочину щодо власного батька, потерпілий являвся особою похилого віку.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів, неможливе без ізоляції від суспільства, а покарання йому необхідно визначити у виді позбавлення волі, за правилами ст.ст.70-72 КК України.
У відповідності до ч.1 ст.71 КК України, до призначеного ОСОБА_8 покарання, необхідно приєднати покарання, невідбуте за вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 01.11.2017 року, перевівши це покарання з громадських робіт на позбавлення волі, за правилами ст.72 КК України.
Приймаючи до уваги клопотання прокурора, а також те, що ОСОБА_8 не відбув покарання за попереднім вироком, ніде не працює, не має усталених соціальних звязків, вчинив один новий насильницький злочини, з метою запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, відносно обвинуваченого, до набрання вироком чинності, необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши під варту в залі суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 необхідно відраховувати з моменту затримання, тобто з 16.03.2018 року.
Цивільний позов по справі не заявлено, процесуальні витрати по справі відсутні.
Речовими доказами необхідно розпорядитися в порядку, визначеному ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд -

З А СУДИВ:

ОСОБА_8 - визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.297, ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання:
за ч.3 ст.297 КК України, у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі;
за ч.2 ст.125 КК України, у виді 5 місяців арешту.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим, визначити ОСОБА_8 покарання за злочини, передбачені ч.3 ст.297, ч.2 ст.125 КК України,у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

У відповідності до ч.1 ст.71 КК України, до призначеного ОСОБА_8 покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 01.11.2017 року, у виді 4 годин громадських робіт, перевівши цей невідбутий вид покарання в позбавлення волі, за правилами п.1 ч.1 ст.72 КК України.

До набрання вироком чинності обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши під варту в залі суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 відраховувати з моменту затримання, тобто з 16.03.2018 року.

Речові докази - 15 фрагментів металевих прутів жовтого кольору, після набрання вироком чинності, необхідно залишити в розпорядженні законного володільця ОСОБА_5 .

DVD-диски із записами слідчих експериментів - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Чернігівської області, через Ріпкинський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1