Справа № 308/1414/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 лютого 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю прокурора - ОСОБА_2 ,

представника потерпілої особи - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Середнє Ужгородського району, мешканки АДРЕСА_1 , ромської народності, громадянки України, з освітою 9 класів, не працюючої, заміжньої, має на утриманні сім неповнолітніх дітей, раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 358 (в редакції 2001 року), ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинуваченням ставиться у вину, що вона фактично постійно проживаючи з громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким вела спільне господарство за адресою смт. Середнє, Ужгородського району Закарпатської області, народивши 15.02.2006 року доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , доньку ОСОБА_13 біологічним батьком яких є ОСОБА_7 при реєстрації їх народження в органах РАЦС повідомила про відсутність батька, а тому дітей було зареєстровано за заявою матері, а батька записано в порядку ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України : «При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою», таким чином обвинувачена ОСОБА_4 перебуваючи в статусі одинокої матері, та маючи право отримання державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям у березні 2006 року, травні 2009 року, грудні 2010 року, серпні 2012 року та у квітні 2014 року відповідно, зверталася із заявою в управління праці та соціального захисту населення Ужгородської РДА про призначення усіх видів соціальної допомоги, на які вона мала право, а саме, одноразової допомоги при народженні дитини, допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та допомоги на дітей одиноким матерям соціального захисту населення та надала до Управління з метою отримання грошових коштів неправдиві довідки про склад сімї № 750 від 2006 року, № 2949 від 2009 року, № 944 від 2010 року, № 1215 від 2012 року, № 2141 від 2012 року, № 984 від 2014 року, при цьому, звертаючись з вказаними заявами, ОСОБА_4 була попереджена та взяла на себе під розписку зобов`язання в тому, що у разі змін у складі сім`ї (укладення шлюбу, усиновлення дитини тощо) у період призначення та виплати допомоги, у тому числі відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям інвалідам», вона зобов`язується повідомити органи праці та соціального захисту населення та по результатами розгляду заяв та наданих підтверджуючих статус громадянки ОСОБА_4 документів, встановлено наявність всіх підстав для виплат соціальної допомоги ОСОБА_4 згідно поданими нею заявами та прийнято рішення про призначення всіх видів допомоги, згідно поданої ОСОБА_4 заяви, в тому числі допомогу на дітей одиноким матерям, яку призначено з березня 2006 року по вересень 2015 року, протягом якого обвинувачена ОСОБА_4 отримала грошову допомогу як одинока мати на утримання доньки ОСОБА_14 в сумі 31040,50 грн., за час з травня 2009 року по вересень 2015 року ОСОБА_4 отримала грошову допомогу як одинока мати на утримання сина ОСОБА_15 в сумі 16671,04 грн., за час з грудня 2010 року по вересень 2015 року ОСОБА_4 отримала грошову допомогу як одинока мати на утримання сина ОСОБА_16 в сумі 12106,20 грн., за час з серпня 2012 року по вересень 2015 року ОСОБА_4 отримала грошову допомогу як одинока мати на утримання сина ОСОБА_17 в сумі 10851,20 грн., за час з серпня 2012 року по вересень 2015 року ОСОБА_4 отримала грошову допомогу як одинока мати на утримання сина ОСОБА_18 в сумі 10851,20 грн., за час з квітня 2014 року по вересень 2015 року ОСОБА_4 отримала грошову допомогу як одинока мати на утримання доньки ОСОБА_19 в сумі 5572.80 грн., та протягом всього періоду отримання соціальної допомоги як одинокої матері ОСОБА_4 постійно проживала з вищевказаними дітьми та біологічним батьком громадянином ОСОБА_7 , з яким вела спільне господарство та разом з яким виховувала дітей, не перебуваючи офіційно у шлюбі, усвідомлюючи, що факт встановлення батьківства є підставою для припинення виплат соціальної допомоги як одинокій матері, умисно, в супереч взятих на себе зобов`язань при зверненні з заявою в управління праці та ціального захисту населення Ужгородської РДА, з метою отримання матеріального прибутку, приховувала від управління праці та соціального захисту населення Ужгородської РДА факт спільного проживання з батьком дітей - ОСОБА_7 , в результаті чого фактично не маючи статусу одинокої матері, в період з березня 2006 року по вересень 2015 року їй незаконно було перераховано 87092,94 гривень, якими вона заволоділа, шляхом щомісячного зняття готівки, в результаті чого Управлінню соціального захисту населення Ужгородської РДА заподіяні матеріальні збитки на суму 87092,94 грн..

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковано за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 358 (в редакції 2001 року), ч. 4 ст. 358 КК України, зокрема за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом обману, за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом обману вчинене повторно, за ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції 2001 року), як використання завідомо підробленого документа, за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину в пред`явлених їй обвинуваченнях не визнала та показала, що вона має сім неповнолітніх дітей, на яких вона отримує допомогу як мати одиночка, шлюб вона зареєструвала з ОСОБА_7 тільки 08.05.2015 року, від шлюбу дітей не має. До цього, ОСОБА_7 з нею не проживав і не вів спільне господарство, він проживав в с. Добронь Ужгородського району, однак були випадки, що деколи приходив до неї додому. Також, підтвердила, що перебуваючи в статусі одинокої матері, та маючи право отримання державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям у березні 2006 року, травні 2009 року, грудні 2010 року, серпні 2012 року та у квітні 2014 року відповідно, зверталася із заявами в управління праці та соціального захисту населення Ужгородської РДА про призначення соціальної допомоги, на які вона мала право та надавала до Управління довідки про склад сімї, які їй надавалися секретарем Середнянської та В. Добронської сільської ради Ужгородського району. Крім того вказувала, що вона є малограмотною і подавала довідки, які їй надавалися секретарем сільської ради.

Так, обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 358 (в редакції 2001 року), ч. 4 ст. 358 КК України, згідно визначеного стороною обвинувачення обсягу, що підлягають дослідженню ґрунтуються на показах представника управління соціального захисту населення Ужгородської РДА ОСОБА_20 , свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_7 та письмових матеріалах справи, зокрема матеріалів особової справи одержувача допомоги ОСОБА_4 ..

Допитана в судовому засіданні представник управління соціального захисту населення Ужгородської РДА ОСОБА_20 підтвердила тільки факт отримання з березня 2006 року по вересень 2015 року обвинуваченою ОСОБА_4 допомоги на дітей, будучи в статусі одинокої матері. Також зазначила, що обвинувачена ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , згідно свідоцтва про шлюб, зареєстрували його 08.05.2015 року, чи проживала обвинувачена з своїм теперішнім чоловіком з часу надання допомоги їм не відомо, однак після реєстрації шлюбу обвинувачена ОСОБА_4 , відповідно до ст. 22 ЗУ «Про державну допомогу сімям з дітьми» повинна була повідомити про зміни в складі сімї, так подавши до Управління особисто довідку про склад сімї 30.07.2015 року обвинувачена про це не вказала.

Допитана в судовому засіданні свідок за клопотанням сторони обвинувачення ОСОБА_21 показала, що вона як секретар Великодобронської сільської ради видає довідки про склад сімї, в тому числі вона і видавала довідку від 30.07.2015 року обвинуваченій ОСОБА_4 в якій вказала всі відомості про склад сімї, в тому числі і чоловіка обвинуваченої ОСОБА_7 .. Про те, чи раніше до шлюбу обвинувачена проживала з теперішнім своїм чоловіком їй не відомо.

Допитана в судовому засіданні свідок за клопотанням сторони обвинувачення ОСОБА_22 показала, що вона працює вихователем у дитячому садочку, який біля двох років відвідують дітки обвинуваченої ОСОБА_4 . Бачила декілька раз весною 2016 року, що діток приводив чоловік обвинуваченої ОСОБА_4 ..

Інших свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_7 сторона обвинувачення на неодноразові судові засідання не забезпечила.

Досліджені в судовому засіданні письмові документи, зокрема матеріали заведеної управлінням соціального захисту населення Ужгородської РДА особової справи на одержувача допомоги на дітей ОСОБА_4 не містять жодних доказів вини обвинуваченої ОСОБА_4 у пред`явлених їй обвинуваченнях.

Так, обвинуваченням ставиться у вину ОСОБА_4 , що такою умисно, з метою отримання грошових коштів подано до управління соціального захисту населення Ужгородської РДА неправдиві довідки про склад сімї № 750 від 2006 року, № 2949 від 2009 року, № 944 від 2010 року, № 1215 від 2012 року, № 2141 від 2012 року, № 984 від 2014 року.

З досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що такі довідки видаються відповідною сільською радою за місцем проживання заявника, тобто довідки видано належною посадовою особою і відомості, які в них викладені, стороною обвинувачення, щодо даної посадової особи не оспорюються.

В довідці виданій Великодобронською сільською радою Ужгородського району № 1377 від 30.07.2015 року викладені фактичні відомості про склад сімї, в тому числі зазначено і чоловіка обвинуваченої - ОСОБА_7 ..

Таким чином, подані обвинуваченою ОСОБА_4 довідки є правдивими.

Факт спільного проживання, ведення спільного господарства з ОСОБА_7 до укладення шлюбу 08.05.2015 року та біологічне походження дітей народжених обвинуваченою ОСОБА_4 до шлюбу, стороною обвинувачення жодним належним доказом не підтверджено, а викладені стороною обвинувачення припущення, внаслідок встановлення факту реєстрації шлюбу обвинуваченої ОСОБА_4 та ОСОБА_7 08.05.2015 року судом не можуть братися до уваги і ставитися в основу обвинувального вироку.

Відповідно до ст. 62 Конституції України - обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 373 ч. 3 КПК України також передбачено, що обвинувальний вирок не може грунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд визнає, що стороною обвинувачення при розгляді в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_4 обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 358 (в редакції 2001 року), ч. 4 ст. 358 КК України не доведено складу кримінального правопорушення.

За таких обставин, згідно вимог ст. 373 ч. 1, п. 3 КПК України, тобто у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення суд ухвалює виправдувальний вирок.

Цивільний позов управління соціального захисту населення Ужгородської РДА до обвинуваченої ОСОБА_4 про стягнення 87092,94 грн. залишити без задоволення.

Судові витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України суд ,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 за обвинуваченнням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 358 (в редакції 2001 року), ч. 4 ст. 358 КК України визнати невинною і виправдати.

Цивільний позов управління соціального захисту населення Ужгородської РДА до ОСОБА_4 про стягнення 87092,94 грн. залишити без задоволення.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення..

Суддя: ОСОБА_1