Справа № 438/915/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/1045/17 Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючої-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 на вирок Бориславського міського суду Львівської області від 29.09.2017р. щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислава Львівської області, громадянина України, проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше судимого 14.06.2006р. вироком Бориславського міського суду Львівської області за ч.1 ст.115 КК України на 9 років позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 11.03.2015р. по закінченню терміну відбування покарання, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 122 КК України, у кримінальному провадженні № 0000615 від 03.08.2016р.,
за участю: прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Бориславського міського суду Львівської області від 29.09.2017р. ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено: за ч.1 ст.125 КК України на 60 годин громадських робіт; за ч.1 ст.122 КК України на 1 рік обмеження волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_7 обрано у виді 1 року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.
На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_7 покладено процесуальні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;
періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
За вироком суду, ОСОБА_7 24.07.2016р. близько 15 год., перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли з потерпілим ОСОБА_9 , поваливши руками потерпілого на землю, умисно наніс декілька ударів кулаком у ділянку обличчя потерпілого, внаслідок чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі, крововилив в оболонки правого ока, рубець на обличчі слід недавно загоєної рани, садна на слизовій оболонці нижньої губи та лівій руці плями на шкірі на лівій руці сліди загоєних ран, які згідно висновку судово-медичного експерта № 1547 від 04.08.2016р. по ступеню тяжкості кваліфікуються, а саме: крововилив, рана, синці та садна за ознакою легкого тілесного ушкодження.
Окрім цього, ОСОБА_7 , 24.07.2016р. близько 16 год., перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли з потерпілим ОСОБА_9 , умисно наніс декілька ударів кулаком у ділянку нижньої щелепи потерпілого, внаслідок чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді травматичного двобічного перелому нижньої щелепи зі зміщенням: лівоангулярний та тіла нижньої щелепи справа, що згідно висновку судово-медичного експерта № 1547 від 04.08.2016р. по ступеню тяжкості кваліфікуються до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження та вірність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 , заступник прокурора Львівської області ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуваний вирок у зв`язку із безпідставним та немотивованим рішенням про застосування положень ст. 75 КК України. Ставить питання про ухвалення нового вироку, яким ОСОБА_7 слід визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання: за ч. 1 ст. 125 КК України у виді 60 годин громадських робіт; за ч. 1 ст. 122 КК України у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді 1 року обмеження волі. Урешті вирок суду просить залишити без змін.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність. Вважає, що висновок суду про застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України не відповідає вимогам ст. 65 КК України. Так, судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення особливо тяжкого умисного насильницького злочину, вчиненого на ґрунті особистих неприязних відносин, і судимість за даний злочин не погашена у встановленому законом порядку. Окрім цього, суд першої інстанції, не навів обставин, які б вказували на те, яка саме поведінка обвинуваченого свідчить про наявність такої пом`якшуючої покарання обставини, як активне сприяння розкриттю злочину, Вважає, що у даному випадку звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням є недостатнім для виправлення обвинуваченого.
Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора у підтримку поданої апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив залишити без задоволення подану апеляційну скаргу, а вирок суду без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 122 КК України, за наведених у вироку обставинах, та правильність кваліфікації його дій є вірним та в апеляційному порядку учасниками судового провадження не оскаржується.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та мотивованим.

Згідно ст. 65 КК України, при призначенні покарання суду необхідно врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На переконання колегії суддів, призначене ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 122 КК України, у межах санкцій інкримінованих статей, відповідає вимогам закону, як і обране судом першої інстанції ОСОБА_7 остаточне покарання на підставі ч. 1 ст.70 КК України.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції у частині звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України є немотивованим, безпідставним та недостатнім для виправлення обвинуваченого.

Так, звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, згідно з положеннями ст. 75 КК України, можливо, якщо суд, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Колегія суддів погоджується з доводами прокурора про те, що суд першої інстанції, звільняючи ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, не врахував з достатньою повнотою наведені обставини. При цьому, у вироку суду першої інстанції не зазначено, які обставини кримінального провадження і дані про особу обвинуваченого дали підстави суду стверджувати про можливість виправлення ОСОБА_7 без відбування покарання.

На переконання колегії суддів, приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, суд першої інстанції не врахував ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення особливо тяжкого умисного насильницького злочину (ч. 1 ст. 115 КК України), вчиненого на ґрунті особистих неприязних відносин, і судимість за даний злочин не погашена у встановленому законом порядку. Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09.02.2015р. ОСОБА_7 було встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік. Вже у липні 2016р. ОСОБА_7 вчинив умисний злочин проти здоров`я особи на ґрунті особистих неприязних відносин, один з яких невеликої, а інший середньої тяжкості, що свідчить про небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення.

Отже, колегія суддів визнає подану апеляційну скаргу обґрунтованою, а тому, з урахуванням п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК України, вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_7 слід скасувати у частині призначеного покарання та ухвалити у цій частині новий вирок.
Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 24.07.2016р. близько 15 год., перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли з потерпілим ОСОБА_9 , поваливши руками потерпілого на землю, умисно наніс декілька ударів кулаком у ділянку обличчя потерпілого, внаслідок чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі, крововилив в оболонки правого ока, рубець на обличчі слід недавно загоєної рани, садна на слизовій оболонці нижньої губи та лівій руці плями на шкірі на лівій руці сліди загоєних ран, які згідно висновку судово-медичного експерта № 1547 від 04.08.2016р. по ступеню тяжкості кваліфікуються, а саме: крововилив, рана, синці та садна за ознакою легкого тілесного ушкодження.
Окрім цього, ОСОБА_7 , 24.07.2016р. близько 16 год., перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли з потерпілим ОСОБА_9 , умисно наніс декілька ударів кулаком у ділянку нижньої щелепи потерпілого, внаслідок чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді травматичного двобічного перелому нижньої щелепи зі зміщенням: лівоангулярний та тіла нижньої щелепи справа, що згідно висновку судово-медичного експерта № 1547 від 04.08.2016р. по ступеню тяжкості кваліфікуються до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я.
При призначені ОСОБА_7 покарання, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, дані про особу ОСОБА_7 , який по місцю проживання характеризується позитивно, раніше судимий - 14.06.2006р. вироком Бориславського міського суду Львівської області за ч.1 ст.115 КК України на 9 років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 11.03.2015р. по закінченню терміну відбування покарання, судимість не погашена, наявність обставин, що пом`якшують покарання, - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, відсутність обставин, які обтяжують покарання, та вважає, що ОСОБА_7 слід призначити покарання у межах санкцій статей, за якими кваліфіковано його дії.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_7 слід визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
У решті вирок суду слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 задоволити.

Вирок Бориславського міського суду Львівської області від 29.09.2017р. щодо ОСОБА_7 скасувати у частині призначеного покарання.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч. 1 ст. 122 КК України та призначити ОСОБА_7 покарання:
- за ч.1 ст.125 КК України у виді 60 (шістдесяти) годин громадських робіт;
- за ч.1 ст.122 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_7 обрати у виді 1 (одного) року обмеження волі.
Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 рахувати з часу затримання у порядку виконання даного вироку.
У решті вирок суду залишити без змін.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня його проголошення.

С у д д і

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3