У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"15" березня 2018 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , за участю особи, що подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність прокурора у рамках кримінального праводження унесеного 03.05.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006162, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кримінальним процесуальним Кодексом України строк,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , звернувся зі скаргою до слідчого судді цього місцевого суду, у порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, яку обґрунтував тим, що ним було подано клопотання про прийняття постанови за вих. № 120/18-К від 19.02.2018,у якому клопотав на виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 20.12.2017 по справі № 755/16339/17 провадження № 1-кс/755/6756/17 розглянути клопотання вих.. № 667/17-К від 17.10.2017 про закриття кримінального провадження з направленням копії постанови на адресу ОСОБА_3 .
Розгляд такого клопотання, як указує автор звернення, на його переконання, є беззаперечною процесуальною дією, яка чітко регламентована кримінальним процесуальним законодавством, зокрема при його розгляді суб`єкт оскарження мав дотримуватися вимог ст. 220 КПК України, але, у цій ситуації, на його думку, прокурор строків передбачених цієї статтею не дотримався, а тому останній просить зобов`язати останнього вчинити дію у порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.
У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав з підстав викладених в останній, просив задовольнити.
Указавши, що, на його переконання ОСОБА_4 є заявником.
Інші сторони у судове засідання не з`явилися, тож слідчий суддя беручи до уваги положення ст.ст. 22, 26 даного Кодексу в частині того, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом та норми його ч. 3 ст. 306, яка регламентує, що неявка суб`єкта оскарження не перешкоджає розгляду провадження, з урахуванням строків розгляду скарг даного типу, вважає за можливе, у даному конкретному випадку, перейти до розгляду скарги по суті та дослідивши матеріали судового провадження, заслухавши думку особи, яка ї подала, приходить до наступного.

Як убачається з витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0006162 у ньому вказані такі дані:

Дата надходження заяви, повідомлення або виявлення з іншого джерела: 03.05.2017.

Заявник або потерпілий: матеріали правоохоронних та контролюючих органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень (код).

Дата внесення до ЄРДР: 03.05.2017 19:30:46.

Наслідок розслідування: відомості відсутні.

Правова кваліфікація: (КК України 2001) ст. 358 ч. 4.

Фабула: 14.02.2017 невстановлені досудовим слідством особи ТОВ «ФМ С Є Десна» (), незаконно оформили медичний документ оформлений на громадянина Франції ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тим самим використали завідомо підробний документ (ЄО33718 від 03.05.2017).

Особу, яку повідомлено про підозру … : відомості відсутні.

…

Орган досудового розслідування: Дніпровське управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві…

Згідно п. 16-1) ч. 1 ст. 3 КПК України, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, - особа, стосовно якої здійснюються процесуальні дії, визначені цим Кодексом.
Слідуючи з даних фабули витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0006162 ОСОБА_4 сприймається слідчим суддею у цьому проваджені, як інша особа, у розумінні п. 16-1) ч. 1 ст. 3 КПК України.
Говорити про наявність статусу заявника, як проте вказує ОСОБА_3 , у силу ст. 60 КПК України, та даних витягу з провадження, не можна.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).
А тому, аналізуючи питання щодо питання можливості оскарження такого рішення під час досудового розслідування, слід указати про таке.
Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).
Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

При цьому, діюче кримінальне процесуальне законодавство України, зокрема ст. 303 КПК України передбачає, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
У своїй скарзі особа, яка подала прямо посилається при її обґрунтуванні на норми п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, тобто ті, які передбачають можливість оскарження на досудовому провадженні бездіяльність слідчого іншою особою, у той час, як слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України)
З огляду на наведене з метою здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні дана скарга підлягає розгляду по суті слідчим суддею цього місцевого суду у світлі норм п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, а саме того, чи були дотриманні вимоги КПК України, які нею регламентуються на досудовому провадження суб`єктом оскарження, в частині прав та свобод іншої особи, з урахуванням такого.
Відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

У цьому випадку, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків з урахуванням того, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та у такому відстоюванні прав останні є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, в ході судового розгляду, з огляду на те, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, установив таке.

ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , подав клопотання від 17.10.17 № 667/17-к про вчинення у кримінальному провадженні унесеному 03.05.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006162, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, дії передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України шляхом прийняття з цього питання відповідної постанови.

При його поданні автор керувався, виходячи з його змісту нормами ст..ст. 2, 7-9, 45-46, 220, 284 КПК України.

Ухвалою слідчого судді цього місцевого суду ОСОБА_6 від 20.12.2017 зобов`язано прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_7 у кримінальному провадженні 0006162 від 03.05.2017 року, виконати вимоги передбачені ст. 220 КПК України за цим клопотанням.
ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , подав клопотання від 19.02.18 № 120/18-к про прийняття постанови, яке умотивував таким.
«…З витягу з кримінального провадження вбачається, що 14.02.2017 року невстановлен досудовим слідством особи ТОВ «ФМ С Є ДЕСНА» (), незаконно оформила медичний документ оформлений на громадянина Франції ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 тик самим використали завідомо підроблєнного документ (Є033718 від 03.05.2017)

Беручи до уваги ті обставини, що документи не є підробленими (що підтверджується відповідними письмовими доказами) та взагалі не були викорастані для отримання посвідки на постійне проживання, на Вашу адресу було направлено клопотання вих, №667/17 К від 17.10.2017 року про закриття кримінального провадження.

Проте, всупереч положенням статті 220 КПК України, на адресу адвоката ОСОБА_3 постанова прокурора, яка була прийнята за наслідками розгляду клопотання не надходила.

Тому, до Дніпровського районного суду міста Києва адвокатом ОСОБА_3 , в інтересах ЛАЖЕСС КАРЛА, АНДРЕ була подана скарга на бездіяльність прокурора те зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 20.12 2017 року по справ №755/16339/17 провадження №1-кс/755/6756/17 скарга задоволена повністю.

Згідно до листа Дніпровського районного суду міста Києва від 19.01.2018 року зазначена ухвала була отримана відповідальним працівником Київської місцевої прокуратура №4 18.01.2018 року.

На підставі ст. 129-1 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено частиною 2 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

В свою чергу, статтею 382 Кримінального кодексу України за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної скли, або перешкоджання їх виконанню встановлена кримінальна відповідальність.

У зв`язку з наданням правової допомоги ЛАЖЕСС КАРЛУ.АНДРЕ, прошу, на виконання ухвали Дніпровського районного суду міста Києва віл 220.12.2017 року по справі №755/16339/17 провадження №1-кс/755/675б/17, розглянути клопотання вих. №667/17-К від 17.10 2017 року про закриття кримінального провадження та копію постанови направити не адресу адвоката ОСОБА_3 ».

Тобто, при його поданні автор положення ст. 220 не керувався, що є вірним, так як дійсно цю правова норма порушене питання не регулює (не виконання судового рішення), а виходив з норм Конституції України та Закону України "Про судоустрій і статус суддів", які дійсно указують на те, що судове рішення підлягає виконання, а його ігнорування тягне за собою кримінальну відповідальність за ст. 382 КК України.

А тому, аналізуючи питання дотриманням прав, свобод та інтересів особи, яка подала скаргу у цьому кримінальному провадженні у світлі норм п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, слідчий суддя виходить з такого.
Ця правова норма передбачає, що заявником, підозрюваним, його захисником, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Стаття 220 КПК України передбачає, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав Частина перша статті 220 із змінами, внесеними згідно із Законом № 314-VII від 23.05.2013.
Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
У цьому випадку, слідчим суддею установлено, що ОСОБА_4 у статусі сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження у кримінальному провадженні унесеному 03.05.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006162, не перебуває.

ОСОБА_3 не є представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Будь-якій особі про підозру у провадженні узагалі не повідомлялося.
Певне судове рішення, зокрема від 20.12.2017 у цій справі, не може бути доказом наявності статусу визначеного ст. 220 КПК України, так як КПК України чітко та імперативно регламентує те, коли особа набуває статуси сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та до цих випадків, судові рішення не віднесені.
КПК строків розгляду клопотань про вчинення процесуальних дій за зверненням інших учасників провадження, які у переліку ст. 220 КПК України, не регламентує, а тому вони розглядаються особою на ім`я, якої подані з урахуванням норм ст. 28 того ж Кодексу.
Завданнями кримінального провадження є і те, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).
Належною правовою процедурою є та, яка передбачена кримінальним процесуальним законодавством України, адже відповідно до п. 7постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» (надалі Постанова) не допускається постановлення судових рішень, які спрямовані на зобов`язання до вчинення дій, які не є обов`язковими за законом.
Як наслідок говорити про порушення строків розгляду звернення передумов не має.
А тому, підстав для зобов`язання вчинити дію не має.
Адже, факт порушення прав, свобод та інтересів особи, у інтересах якої подано скаргу у цьому кримінальному провадженні у світлі норм п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України не підтвердився.
Постановлення судових рішень, які спрямовані на зобов`язання до вчинення дій, які не є обов`язковими за законом не допускається.
А, в узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» ВССУ зазначає, що результати аналізу судової практики свідчать про хибне розуміння скаржниками бездіяльності згідно ст. 220 КПК України.
Так, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.
Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.
Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 220 КПК, згідно з якою клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Але, зазначена норма не передбачає оскарження абстрактної бездіяльності, яка призводить до «неналежного досудового розслідування».
Тим паче, що у зверненні автор указав таке: «…прошу, на виконання ухвали Дніпровського районного суду міста Києва віл 220.12.2017 року по справі №755/16339/17 провадження №1-кс/755/675б/17, розглянути клопотання вих. №667/17-К від 17.10 2017 року про закриття кримінального провадження …», а ухвалою слідчого судді цього місцевого суду ОСОБА_6 від 20.12.2017 зобов`язано прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_7 у кримінальному провадженні 0006162 від 03.05.2017 року, виконати вимоги передбачені ст. 220 КПК України за цим клопотанням, тобто з цього питання загальні права та свободи ОСОБА_4 захищені у порядку судового контролю.
Питання дотриманням прав, свобод та інтересів особи, яка подала скаргу у цьому кримінальному провадженні у світлі норм п.п. 2-9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України, автор скарги не порушує, а тому слідчий суддя, у світлі норм ст.ст. 22, 26 вказаного Кодексу, до оцінки дотримання вимог КПК України суб`єктом оскарження, які ці статті регламентують не вдається.
За таких обставини, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга з даного питання не підлягає задоволенню так, як у ході здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, у світлі норм п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, факт порушення прав заявника та вимог КПК України, які цими нормами регламентуються на досудовому провадження суб`єктом оскарження установлений не був.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-3, 7-29, 110, 220, 303-307, 309, 310, 369-372, 376 КПК України слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність прокурора у рамках кримінального праводження унесеного 03.05.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006162, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кримінальним процесуальним Кодексом України строк, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали 15:30 год. 20.03.2018.

Слідчий суддя: ОСОБА_1