Апеляційний суд Житомирської області
Ухвала

Іменем України

№242/2010

13 квітня 2010 року м. Житомир.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Романова О.В.

суддів: Ткача С.О., Заліщука М.С.

з участю

прокурора Філя С.В.

засудженого ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Коростишівського районного суду від 11 лютого 2010 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2 Краснодарського краю Російської Федерації, мешканець села Харитонівка Коростишівського району вул. Перемоги, 38, не працюючий, не судимий, засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто з засудженого 568 грн. 65 коп. матеріальної шкоди, 5000 грн. моральної шкоди, 600 грн. витрат за правову допомогу.

ОСОБА_1 засуджений за те, що він застосував насильство, яке не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого ОСОБА_2, спричинив йому легке тілесне ушкодження без короткочасного розладу здоровя, відкрито викрав майно (мобільний телефон і магнітолу), чим завдав матеріальну шкоду на загальну суму 923 грн. 78 коп..

В апеляції засуджений не оспорює доведеності вини та кваліфікацію своїх дій, просить застосувати ст. 69 КК України, призначити більш мяке покарання, ніж передбачено законом, та відмовити у стягненні витрат на правову допомогу в розмірі 600 грн..

- Мотивує тим, що судом при призначенні покарання належним чином не враховано визнання ним вини і щире каяття, що він до кримінальної відповідальності притягується вперше, має вагітну дружину.

Просить запросити до участі у справі захисника, для надання юридичної допомоги.

Заслухавши доповідача, засудженого, який підтримав доводи апеляції, міркування прокурора, який заперечив проти задоволення апеляції, перевіривши справу та обговоривши доводи учасників судового розгляду, колегія суддів апеляцію залишає без задоволення з таких підстав.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1 у відкритому викраденні чужого майна, поєднаному із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого є обґрунтований, правильний, відповідає фактичним обставинам справи, стверджується сукупністю зібраних досудовим слідством доказів, які досліджені у судовому засіданні і належно оцінені судом. Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ст. 186 ч. 2 КК України, є правильною.

Справа розглянута і рішення прийняте відповідно до вимог ст. 299 КПК України. Суд визнав недоцільним досліджувати докази стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорювались. Всім учасникам судового розгляду роз'яснені наслідки розгляду справи у порядку ч. З зазначеної статті кримінального Кодексу, у тому числі й положення про позбавлення права оспорювати висновок суду про фактичні обставини справи і доведеність вини.

Що стосується визначеного судом ОСОБА_1 покарання, то воно призначене мінімальним терміном, передбаченим статтею Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Враховано його щире каяття, тяжкість вчиненого злочину, особу засудженого ОСОБА_1, який працездатний, однак суспільно корисною працею не займається, характеризується негативно, злочин вчинив у стані алкогольного спяніння. Наявність у ОСОБА_1 сімї та дитини, не стверджується матеріалами кримінальної справи.

Є також надуманими доводи засудженого про безпідставність стягнення з нього 600 гривень витрат, понесених потерпілим за отриману юридичну допомогу, так як ОСОБА_2 укладався договір і його інтереси в суді захищав представник агентства „Витязь, знайомився з матеріалами справи і 6 (шість) разів приходив у судове засідання (довідка про вартість послуг на а. с. 109).

Під час розгляду справи в апеляційному суді, ОСОБА_1 зробив заяву, що свої інтереси буде захищати особисто без участі адвоката.

За наведених обставин, апеляційний суд не встановив підстав для зміни вироку суду першої інстанції, застосування ст. 69 КК України та скасування рішення про стягнення 600 гривень за отриману юридичну допомогу.

Тому, керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів -

ухвалила:

апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Коростишівського районного суду 11 лютого 2010 року щодо нього - без зміни.

Судді: