Справа № 480/1168/17
Провадження № 1-кп-480/169/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.11.2017 р. Миколаївський районний суд Миколаївської області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
підсудного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Миколаївського районного суду Миколаївської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000687 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Улянівка Миколаївського району Миколаївської області, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
25.06.2017 року, в вечірній час, ОСОБА_5 , направився до місця розташування адміністративної будівлі ТОВ Добробут, розташованої за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Михайлівка, вул. О. Кошового, 4, щоб зірвати троянди, які ростуть на території присадибної ділянки біля адміністративної будівлі. По прибуттю за вище вказаною адресою, ОСОБА_5 побачив, що між кущами троянд, на землі, лежить полімерний шланг для поливу зеленого кольору, довжиною 15 м., вартістю 25 грн. за 1 м., з розпилювачем вартість якого складає 50 грн. В цей час, в ОСОБА_5 виник умисел на таємне заволодіння чужим майном. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі цілі, діючи умисно, шляхом вільного доступу, ОСОБА_5 вчинив крадіжку полімерного шлангу для поливу зеленого кольору, довжиною 15 м., з розпилювачем з території присадибної ділянки ТОВ Добробут чим спричинив директорові даного товариства ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 425 грн.
Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Під час проведення досудового слідства 07.07.2017 року між потерпілої ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 була укладена угода про примирення, відповідно до якої підозрюваний ОСОБА_5 визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Сторони угоди узгодили покарання за вчинення кримінального правопорушення в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 грн.
В суді обвинувачений ОСОБА_5 підтримав угоду про визнання винуватості і просив її затвердити. При цьому пояснив, що укладення угоди є цілком добровільним, він повністю розуміє характер обвинувачення, вид покарання, обмеження щодо права оскарження вироку та не бажає проведення судового розгляду по даному кримінальному провадженні.
Вислухавши позицію прокурора, який не заперечував щодо затвердження судом угоди про примирення, думку потерпілої ОСОБА_4 , яка також не заперечувала щодо затвердження судом угоди, суд приходить до висновку, що угода про примирення між потерпілої та обвинуваченим підлягає затвердженню з наступних підстав.
ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості, щиро розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується за місцем проживання, повністю відшкодував матеріальну шкоду.
Відповідно до ст.469 КПК України за ініціативою потерпілого, підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 КПК України.
Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, дії ОСОБА_5 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.
Крім того, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє положення, передбачені ч.5 ст. 474 КПК України.
Також судом встановлено, що обвинувачений та потерпіла розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України.
Суд також переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України, підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, - відсутні.
Умови угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим відповідають вимогам закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди сторони угоди, визначена в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства, угода не порушує законні права, свободи та інтереси сторін, що дає суду підстави для її затвердження.
На день підписання угоди матеріальна шкода відшкодована повністю.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Керуючись ст. ст. 314, 368, 373, 374, 468, 469, 473, 474, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 07 липня 2017 року про примирення, що укладена між потерпілою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Речові докази: товарний чек №2 від 03.06.2017, який долучений до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження; шланг для поліву зеленого кольору, довжиною 15 м. з розпилювачем, який переданий на відповідальне зберігання потерпілій залишити останній.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1
30.11.2017