Провадження № 1-кс/761/41/2014
У Х В А Л А
Іменем України
12 лютого 2014 року м. Київ
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 - представника потерпілої ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -
Слідчим СВ Шевченківського РУ ГУМВС України в м.Києві ОСОБА_5 23.10.2013 винесена постанова про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу зазначеного злочину. Вказану постанову представник потерпілої вважав незаконною з огляду на допущену слідчим суттєву неповноту досудового розслідування.
Представник потерпілої, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд, до суду не прибув. Вказані дії з огляду на положення ст.ст.22, 26 КПК України щодо змагальності сторін та вільного використання ними своїх прав слідчий суддя розцінює як прояв свідомої правової позиції та вважає з можливе розглянути заяву без його участі, на підставі кримінального провадження та матеріалів скарги.
Слідчий ОСОБА_7 також до суду не прибув, про причини неявки суд не повідомив, що відповідно до положень ч.3 ст.306 КПК не є перешкодою у розгляді скарги.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження з врахуванням доводів заявника, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення скарги з огляду на таке.
Статтею 7 КПК України передбачені загальні засади кримінального провадження, однією з яких є законність, сутність якої розкрита у ст.9 КПК.
Згідно з положеннями ч.1 ст.9 КПК під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний неухильно додержуватися вимог законодавства, у тому числі Кримінального процесуального кодексу України.
Крім того, відповідно до ч.2 ст.9 КПК слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Таким чином, законним процесуальне рішення може визнаватись лише у разі його відповідності вищевказаним вимогам.
Відповідно до ч.5 ст.214 КПК до ЄРДР, з-поміж іншого, має вноситися попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення.
До ЄРДР 05.01.2013 внесені відомості за ч.1 ст.286 КК України, склад якої , зокрема, має місце у разі порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, якщо це діяння спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Саме за вказаною кваліфікацію проведено досудове розслідування та прийняте остаточне рішення.
У той же час, слідчим залишено поза увагою, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер і його смерть згідно з висновком судово-медичного експерта ОСОБА_8 від 03.04.2013 № 97 є наслідком тілесних ушкоджень, отриманих в результаті дорожньо-транспортної пригоди.
Зазначені обставини вимагали від слідчого кваліфікувати кримінальне правопорушення за ч.2 ст.286 КК України, однак слідчий ухилився від прийняття відповідного рішення.
Слідчий суддя погоджується з доводами представника потерпілої щодо певної неповноти досудового розслідування, наслідком якої став передчасний висновок щодо відсутності складу злочину.
В основу рішення про закриття кримінального провадження покладений висновок авто-технічної експертизи від 12.02.2013 № 31/ат про відсутність у водія ОСОБА_9 технічної можливості уникнути наїзду на пішохода шляхом застосування екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для його руху.
Водночас, відповідно до п.п.12.2 ПДР у темну пору доби швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.
Згідно з п.12.3 ПДР у разі виникнення небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.
Таким чином, під час розслідування обов`язковому встановленню підлягало з`ясування, чи мав водій ОСОБА_9 об`єктивну, тобто без урахування будь-яких особистісних факторів, можливість своєчасно виявити небезпеку у вигляді рухомого об`єкту пішохода ОСОБА_6 .
Згідно з п. 14 протоколу огляду місця події від 05.01.2013 (а.с.6-10) відстань видимості з робочого місця водія становила 200 м, відповідно до п.15 протоколу оглядовість з кабіни водія із смуги руху транспортного засобу становила по 15 м вправо та вліво.
Оскільки пішохід перетинав проїжджу частину зліва направо відносно напрямку руху транспортного засобу, тобто певний час перебував на зустрічній смузі руху, таким чином його поява, за умови дотримання водієм вимогп.2.3 ПДР, не могла бути несподіваною для останнього з огляду на сектор оглядовості та видимої ділянки дороги, що утворює світло фар.
Враховуючи наведене та приймаючи до уваги показання водія ОСОБА_9 під час слідчого експерименту, згідно зі складеною за наслідками вказаної слідчої дії схеми (а.с.85) у водія була об`єктивна можливість своєчасно виявити небезпеку.
Слідчим не перевірені показання ОСОБА_9 в частині ремонту та продажу транспортного засобу «Деу-Нексія», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не встановлений теперішній власник автомобіля, технічний стан останнього.
Крім того, слідчий не прийняв до уваги, що 06.02.2009 зареєстрована розроблена Київським НДІСЕ Методика визначення швидкості руху транспортних засобів під час зіткнення з урахуванням їх деформування та руйнування, за допомогою якої можливе встановлення швидкості руху транспортних засобів, у тому числі при наїзді на пішоходів.
Вказані порушення та неповнота позбавила орган досудового розслідування прийняти у даному кримінальному провадженні рішення, яке б відповідало вимогам закону.
З огляду на зазначене, постанова про закриття кримінального провадження є незаконною, що має наслідком її скасування.
Приймаючи до уваги наведене, керуючись ст.ст. 9, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя
Скаргу адвоката ОСОБА_3 - представника потерпілої ОСОБА_4 - задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1