Справа № 401/2070/17;
1-кп/401/289/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"30" жовтня 2017 р. Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області, у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Світловодську угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.07.2017 року за № 0001257 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Севастополь АРК Крим, громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-14.07.1993 року Ізмаїльським судом Одеської області за ст. 140 ч.2 , 140 ч. 3, ст.141 ч.2, 42 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, звільнився 16.08.1995 року умовно достроково на 1 рік 8 днів;

-22.03.1996 року Ізмаїльським судом Одеської області ст. 142 ч.2, КК України до позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією майна, звільнився 14.05.2002 року по відбуттю строку покарання;

-22.03.2007 року Ленінським районним судом м. Севастополь ст. 185.ч.3, ст.185 ч.4 ст. 194 ч.2, ст. 357 ч. 1 ст. 70 ч. 1 КК України 2001 року до 7 років позбавлення волі, звільнився 05.12.2008 року умовно достроково на 2 роки 2 місяці 24 дні;

-11.02.2010 року Залізнодорожним районним судом м. Сімферополя ст.187 ч. 3 ст.71 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна;

-13.12.2011 року Ленінським районним судом м. Севастополь ст.185 ч.2 ст. 70 ч.4 КК України 2001 року до 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна;

-01.11.2012 року Гагарінським районним судом м. Севастополь ст. 185 ч.2 ст.70 ч.4 КК України до 7 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився з місць позбавлення волі у квітні місяці 2015 року;

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
07.03.2016 року о 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, на автомобілі ВАЗ 21099 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під управлінням ОСОБА_7 , з метою вчинення розбійного нападу, поєднаного із насильством небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, прибули до будинку АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . В цей же день, 07.03.2016 року о 10 годині 20 хвилин, після того як переконавшись, що ОСОБА_8 залишив місце свого проживання, ОСОБА_6 за попередньою з мовою з ОСОБА_7 , та невстановленою досудовим розслідуванням особою, проникли до квартири АДРЕСА_3 , де із застосуванням насильства небезпечного для здоров`я ОСОБА_9 вчинили відносно неї розбійний напад, в ході якого заволоділи грошовими коштами, ювелірними виробами, у тому числі і золотою каблучкою, 585 проби, у формі метелика, з білим камінням цирконію на крилах, вагою 4 грами, а також іншими товарно-матеріальними цінностями, які належали ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . Таким чином, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під час вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, незаконно заволоділи вище вказаною золотою каблучкою.

В кінці березня 2016 року в денний час, точної дати та часу не встановлено після вчинення розбійного нападу, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перебуваючи в місті Миколаєві, прибули додому до раніше знайомого їм громадянина ОСОБА_5 , який проживає в квартирі АДРЕСА_4 . Під час спілкування між собою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомили ОСОБА_5 , що вони вчинили розбійний напад в місті Світловодськ Кіровоградської області, в ході якого заволоділи майном, яке бажають збути та запропонували ОСОБА_5 придбати у них золоту каблучку, тією якою вони заволоділи в ході вчинення злочину. У свою чергу, ОСОБА_5 , будучи чітко обізнаним в тому, що вказана каблучка здобута ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в результаті вчинення ними злочину, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, із корисливих мотивів, надав свою згоду на придбання вказаної золотої каблучки за 1000 гривень, однак її придбання було відкладене на декілька днів у зв`язку із браком коштів у ОСОБА_5 . В подальшому ОСОБА_5 в денний час приблизно в кінці березня - на початку квітня 2016 року, точної дати не встановлено, з метою придбання майна, завідомо одержаного злочинним шляхом під час вчинення розбійного нападу, прибув на обумовлене місце, поруч із кафе «Застава», що розташоване по АДРЕСА_5 , де у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 придбав за 1000 гривень золоту каблучку, 585 проби, у формі метелика, з білим камінням цирконію на крилах, вагою 4 грами, вартістю 3393 гривень. В подальшому, ОСОБА_5 придбану ним золоту каблучку збув невстановленій особі за 1500 гривень.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ст. 198 КК України як заздалегідь не обіцяне придбання та збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації(відмивання) доходів,одержаних злочинним шляхом.

13 жовтня 2017 року між прокурором Світловодського відділу Знам`янської місцевої прокуратури юристом 2 класу ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості за змістом якої ОСОБА_5 зобов`язується беззастережно визнати свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України. Сторони узгодили міру покарання ОСОБА_5 , а саме за ст. 198 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим строком на 1 (один) рік та покладенням обов`язків, пов`язаних з призначенням зазначеного покарання, передбачених п.п.1,2, частини 1 статті 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Угодою також передбачено, що підозрюваний ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для його притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 389-1 КК України.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК та закону, суд прийшов до висновку, що угода підлягає затвердженню, виходячи з такого.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 2 та 4 ст.469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Частиною 5 ст. 469 КПК України визначено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, правову кваліфікацію злочину органом досудового розслідування визначено правильно, угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_5 про підозру, потерпілих у даному кримінальному провадженні немає, узгоджена сторонами міра покарання за ст.198 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки передбачена санкцією ст. 198 КК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що обвинувачений не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом не встановлено.

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання скарг від мешканців щодо поведінки ОСОБА_5 не надходило.

Беручи до уваги викладене, суд прийшов до висновку про наявність, передбачених законом підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 13 жовтня 2017 року і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Судові витрати у справі відсутні.

Матеріальної шкоди злочином не завдано. Цивільний позов не заявлений. Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 376, 394, 472 - 476 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13 жовтня 2017 року між підозрюваним ОСОБА_5 та прокурором Світловодського відділу Знам`янської місцевої прокуратури юристом 2-го класу ОСОБА_3 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі п.п.1,2, частини 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки, пов`язані з призначенням зазначеного покарання, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області в порядку визначеному ст.394 КПК України.

На вирок суду можуть бути подані апеляційні скарги до Апеляційного суду Кіровоградської області через Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя Світловодського міськрайонного суду ОСОБА_1