АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 647/2471/16-к Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/791/903/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 3 ст. 185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
захисника обвинуваченого адвоката: ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні кримінальне провадження №0000441 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 21.08.2017 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Садки Устинівського району Кіровоградської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, інваліда третьої групи, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-01.10.2015 року Бериславським районним судом Херсонської області за ч.1 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до чотирьох років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки; ухвалою Бериславського районного суду Херсонської області від 23.11.2016 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено засудженого для відбування покарання;
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком, ОСОБА_7 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю вчинення кримінального правопорушення. Вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він 01 квітня 2016 року близько 15 години 30 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, через незачинені двері проник до кімнати будинку АДРЕСА_2 , звідки повторно, таємно, умисно, з корисливих спонукань, викрав готівкові кошти в сумі 9000 гривень, які належать ОСОБА_9 , які обернув на свою користь і розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на вказану суму.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати у зв`язку невідповідністю висновків суду фактичним обставинам провадження та істотними порушеннями вимог кримінально процесуального закону. В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що в порушення вимог ст. 350 КПК України відхилено клопотання про допит експерта ОСОБА_10 щодо роз`яснення висновку судово психіатричної експертизи №494 від 27.10.2016 року, проте, висновки експертизи містять пряму мову ОСОБА_7 при розповіді експерту про обставини вчинення ним злочину. Також, безпідставно відхилено клопотання про допит свідка ОСОБА_11 , якому обвинувачений повідомив про вчинення ним крадіжки грошових коштів у ОСОБА_9 . Крім того, судом не надано належної оцінки показанням потерпілого ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 після аналізу яких, у їх сукупності та послідовності, вбачається, що у ОСОБА_9 за десять днів до вчинення злочину з`явились гроші від продажу житла, зокрема про цей факт знав і обвинувачений ОСОБА_7 . Крім того, судом не взято до уваги та не усунуто суперечності між показаннями обвинуваченого ОСОБА_7 , який зазначив, що гроші він повертав особисто через ОСОБА_19 , та показаннями потерпілого ОСОБА_9 і свідка ОСОБА_12 , які стверджували, що гроші повернуті потерпілому матір`ю ОСОБА_7 . Крім того, судом не встановлено достовірність показань свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які розповіли, що протокол огляду місця події від 06.04.2016 року, яким зафіксовано добровільну видачу каблучки обвинуваченим, підписали не ознайомлюючись із його змістом, що суперечить їх показанням, даними під час досудового розслідування. Судом не досліджено факт застосування працівниками поліції недозволених методів слідства до обвинуваченого. Крім того, судом не взято до уваги, що обвинувачений в судовому засіданні повідомляв, що він 03.04.2016 року був доставлений працівниками поліції до опорного пункту для складання та підписання документів, проте зміст цих документів, і які саме документи він підписує не зрозумів, оскільки перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння. Також, зазначає, що протокол огляду місця події від 06.04.2016 року за якими проведено огляд домоволодіння потерпілого безпідставно визнано судом недопустимим доказом з причин відсутності ухвали слідчого судді, оскільки огляд проведений за письмовою згодою власника житла. Просить ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Бериславського районного суду Херсонської області від 01.10.2015 року, остаточно призначивши покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які просили відхилити апеляційні вимоги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, повторно дослідивши письмові докази в порядку ч. 3 ст. 404 КПК України, колегія судів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 374 КПК України у разі визнання особи виправданою у мотивувальній частині вироку зазначаються: формулювання обвинувачення, пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.
Із цього випливає, що суд при розгляді кримінального провадження повинен дослідити докази як ті, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, проаналізувати їх та дати оцінку з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності. Висновки суду щодо оцінки доказів належить викласти у вироку в точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу. Прийняття одних і відхилення інших доказів судом повинно бути мотивовано.
Згідно положень ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатись на них.
При перевірці доводів апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку, що вказані вимоги кримінального процесуального закону судом належно дотримані.
Так, обвинувачення ОСОБА_7 ґрунтується на низці доказів, а саме показаннях потерпілого ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , письмових доказах: протоколах огляду місця події та висновку судово-психіатричної експертизи.
Потерпілий ОСОБА_9 , свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 повідомили суду, що у той день, коли сталася крадіжка, вони разом з ОСОБА_7 вживали спиртні напої. Із усієї компанії ОСОБА_7 пішов найперший.
Свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 були очевидцями того, що ОСОБА_7 розрахувався з боргами у магазині в селі Високе та купив ще товар. Про крадіжку їм відомо зі слів поліцейського.
Свідок ОСОБА_17 розповів суду про те, що ОСОБА_7 звертався до нього, і він за 100 гривень підвіз його до траси на автобус. Про обставини крадіжки йому нічого не відомо.
Свідок ОСОБА_18 показала, що вона працює у поштовому відділені в селі Високе, на відділенні встановлений термінал за допомогою якого люди знімають кошти. У той час, що цікавив слідство на ім`я ОСОБА_7 грошових переказів не було. Про обставини крадіжки їй нічого не відомо.
Таким чином, цими показаннями не підтверджується жодна з обставин, яка підлягає доведенню згідно ст. 91 КПК України
В суді першої інстанції потерпілий ОСОБА_9 та його батько свідок ОСОБА_12 хоч і показали про те, що підозрюють саме ОСОБА_7 у викраденні грошей, однак очевидцями крадіжки не були, це твердження є по суті лише припущенням і не може бути, за відсутності інших доказів, єдиним обґрунтуванням обвинувального вироку.
Той факт, що мати обвинуваченого відшкодувала потерпілому завдану шкоду також не свідчить про причетність ОСОБА_7 до крадіжки грошових коштів.
Витяг з кримінально провадження №0000441, та протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.04.2016 року свідчать про те, що до поліції звернувся ОСОБА_9 із заявою про викрадення у нього 9000 гривень, що мало місце 01.04.2016 року, відомості про що внесені до ЄРДР 07.04.2016 року та розпочато досудове розслідування. Вказаними доказами не підтверджується причетність обвинуваченого ОСОБА_7 до скоєння крадіжки.
Також не може бути єдиним доказом, за відсутності інших доказів винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, його пояснення, дані експерту при проведенні судової психіатричної експертизи, проти яких він в суді заперечував.
Апеляційні доводи прокурора про необґрунтоване відхилення судом клопотання про допит експерта, що склав вказаний висновок колегія суддів вважає безпідставними, оскільки правильність та достовірність вказаного висновку в суді сторонами не оспорювались, його зміст під сумнів не ставився.
Відомості, що містяться у протоколі огляду місця події від 06.04.2016 року за яким було оглянуто місце події територія вулиці (відрізок) по вулиці Широкій біля будинку№19 в селі Високе Бериславського району Херсонської області, про те, що « ОСОБА_7 добровільно видав працівникам поліції чоловічу каблучку із металу білого кольору, яку останній купив 02.04.2016 року в місті Херсоні за кошти, які він викрав 01.04.2016 року із будинку ОСОБА_9 по АДРЕСА_2 » (а.п.189), суд обґрунтовано не прийняв до уваги, оскільки вони спростовуються показаннями свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , залучених в якості понятих при проведенні вказаного огляду, згідно з якими в їх присутності ОСОБА_7 не видавав каблучку та не розповідав про те, що він купив її за викрадені кошти. Каблучка з самого початку знаходилась у поліцейського у руці, вони повірили працівникам поліції про те, що її видав ОСОБА_7 , тому підписали протокол.
Крім того, у вказаному протоколі не зафіксовано, що саме ОСОБА_7 повідомив поліцейським про вчинену ним крадіжку і з чиїх слів записано це твердження є незрозумілим, хоча навіть якщо б ОСОБА_7 й повідомив про цей факт поліцейським, ці показання не могли бути визнані належним доказом на підтвердження його винуватості в силу ст. 95 ч. 4 КПК.
Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в матеріалах провадження достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_7 в суді.
Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про безпідставне визнання судом першої інстанції недопустимим як доказу протоколу огляду місця події від 06.04.2016 року домоволодіння потерпілого АДРЕСА_2 через відсутність ухвали слідчого судді, з огляду на наступне.
Частиною 3 ст. 241 КПК України передбачено, що огляд місця події в невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Твердження суду про те, що проникнення до житла особи за згодою не звільняє слідчого, прокурора від обов`язку звернутися до суду з клопотанням про проведення обшуку чи огляду приміщення, не ґрунтується на законі, оскільки положення викладені у ст. 233 КПК України, дають підстави вважати, що за добровільною згодою особи можна проникнути до її житла, і таке проникнення не тягне за собою обов`язку слідчого чи прокурора звертатися до суду з клопотанням про надання дозволу на обшук чи огляд житла.
Власник житла ОСОБА_9 надав співробітникам поліції письмову заяву про те, що він не заперечує проти огляду його домоволодіння співробітниками поліції (а.п. 183). Наведене свідчить про те, що проникнення до житла було здійснено на підставі ч. 1 ст. 233 КПК України, у законний спосіб. А тому доводи суду про недопустимість протоколу огляду житла потерпілого є безпідставними.
Разом з цим, враховуючи, що результати огляду житла потерпілого не доводять причетність ОСОБА_7 до вчинення крадіжки, оскільки будь-яких доказів на підтвердження цього під час огляду не знайдено, помилковий висновок суду першої інстанції про визнання цього доказу недопустимим, як і недослідження судом факту застосування до ОСОБА_7 незаконних методів ведення слідства, не вплинуло на законність судового рішення в цілому, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень КПК, які б стали підставою для зміни або скасування вироку, апеляційним судом не встановлено.
Таким чином, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 21.08.2017 року щодо ОСОБА_7 , без змін.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, але вона може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а виправданим в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді: три підписи
З оригіналом згідно:
Суддя ОСОБА_2