печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5610/18-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 лютого 2018 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням Прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003689 від 14.11.2017 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 358 та ч. 2 ст. 364 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Прокурор першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на приміщення нежитлової будівлі (літери Г, Г' (штрих)) за адресою: Шевченківський район, вул. Глибочицька, буд. 17 у м. Києві, що належать на праві власності ТОВ «Музей дорогоцінного каміння».
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003689 від 14.11.2017 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 358 та ч. 2 ст. 364 КК України.
У кримінальному провадженні, поряд з іншим, досліджується факт зловживання своїм службовим становищем службовими особами Департаменту містобудування та архітектури Київської міської державної адміністрації, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе, всупереч інтересам служби, умисно, за попередньою змовою з невстановленими особами, не маючи на те законних підстав, видають дозвільні документи для юридичних та фізичних осіб, які здійснюють забудову м. Києва, що спричинило тяжкі наслідки, а також факт підроблення та використання підробленого документа за попередньою змовою групою осіб посадовими особами ТОВ «Швейцарська хімчистка «Сіндерела», ТОВ «Укропткульттовари», ТОВ «ТРК Інвест», ТОВ «Форум вест сайт», ТОВ «Універсам № 22», ТОВ «СК Мідас», ТОВ «Селена-Плюс», ТОВ «Пако Торг», ТОВ «Музей дорогоцінного каміння», ТОВ «Файнфол Україна» для отримання дозвільних документів на початок та ввод в експлуатацію об`єктів будівництва, що призвело до ненадходження коштів у бюджет м. Києва.
Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 10.04.2014 Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Київ зареєстровано декларацію № КВ 59 про готовність об`єкта до експлуатації «реконструкції частини приміщень нежитлової будівлі (літери Г, Г' (штрих)) під торгівельно-офісні приміщення за адресою: Шевченківський район, вул. Глибочицька, буд. 17 у м. Києві», замовник ТОВ «Музей дорогоцінного каміння».
В той же час, посадові особи Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Київ, діючи всупереч інтересам служби, достовірно знаючи про порушення містобудівного законодавства з боку замовника будівництва, в порушення абз. 2 п.п. 2 п. 7 «Порядку здійснення державного архітектурно будівельного контролю», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011, не перевірили достовірності даних, наведених у декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів, у наслідок чого спричинено значних збитків територіальній громаді м. Києва, що виразилось в несплаті пайової участі.
Таким чином, на даний час досудового розслідування, виникла необхідність у накладенні арешту на приміщення нежитлової будівлі (літери Г, Г' (штрих)) за адресою: Шевченківський район, вул. Глибочицька, буд. 17 у м. Києві, що належать на праві власності ТОВ «Музей дорогоцінного каміння».
Постановою слідчого від 16.01.2018 р. нежитлову будівлю (літери Г, Г' (штрих))за адресою: Шевченківський район, вул. Глибочицька, буд. 17 у м. Києві, що належать ТОВ «Музей дорогоцінного каміння», визнано речовим доказом.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання слідчим суддею здійснювалась фіксація за допомогою технічних засобів.
З метою забезпечення арешту майна, яке не має статусу тимчасово вилученого, та з метою забезпечення арешту майна, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядається без повідомлення власника майна.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про арешт майна з викладених у ньому підстав, просив його задовольнити.
Вислухавши пояснення прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є необґрунтованим та задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.
Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003689 від 14.11.2017 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 358 та ч. 2 ст. 364 КК України.
Під час здійснення досудового розслідування, виникла необхідність у накладенні арешту на приміщення нежитлової будівлі (літери Г, Г' (штрих)) за адресою: Шевченківський район, вул. Глибочицька, буд. 17 у м. Києві, що належать на праві власності ТОВ «Музей дорогоцінного каміння».
Як визначено у ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як визначено у ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Виходячи з наведеної норми права, матеріальні об`єкти, які на переконання органу досудового розслідування, мають одну або декілька ознак наведених в ст. 98 КПК України можуть набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених КПК України, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
Разом з тим, в матеріалах клопотання постанова слідчого про визнання приміщення нежитлової будівлі (літери Г, Г' (штрих)) за адресою: Шевченківський район, вул. Глибочицька, буд. 17 у м. Києві, що належать на праві власності ТОВ «Музей дорогоцінного каміння» речовим доказом у кримінальному провадженні № 0003689 від 14.11.2017 р. відсутня.
Враховуючи вищевказані вимоги закону, а також відсутність постанови про визнання майна речовим доказом, як окремого процесуального документа, який фіксує висновок слідчого про набуття майном статусу речового доказу, слідчий суддя вважає, що клопотання є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 98, 107, 170, 172, 173, 174, 309, 372, 392, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання Прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003689 від 14.11.2017 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 358 та ч. 2 ст. 364 КК України,- відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1