КП№ 278/1754/17
УКРАЇНА
Житомирський районний суд Житомирської області
В И Р О К
Іменем України
19 жовтня 2017 року Колегія суддів Житомирського районного суду Житомирської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, за яким обвинувачується:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Садки, Житомирського району, громадянин України, із середньою освітою, не одружений, не працюючий, до арешту проживав в АДРЕСА_1 , -
за частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України (далі КК), -
ВСТАНОВИЛА:
02.07.2017 близько 11 ої год. обвинувачений, після вживання спиртних напоїв з матір`ю ОСОБА_9 у будинку по АДРЕСА_1 , під час сварки, на ґрунті тривалої особистої неприязні до неї, вирішив вбити останню. З метою вбивства, ОСОБА_7 взяв до правої руки зі столу кухонний ніж, вийшов на подвір`я, де в цей час перебувала потерпіла та навмисно, зі значною силою прикладання, вдарив її ножем у ліву сторону грудей, заподіявши матері проникаюче колоте різане поранення грудної клітки, з пошкодженням лівої легені та серця. Дані ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя в момент їх спричинення та знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю ОСОБА_9 . Інших очевидців даного злочину не було.
Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується безпосередньо дослідженими у судовому засіданні
доказами, які цілком відповідають вимогам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність у логічному взаємозв`язку є достатнім для прийняття судового рішення.
Так, потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що на час смерті мама проживала лише з обвинуваченим. Неповнолітня ОСОБА_10 навчалася та лише іноді приїздила до дому. Потерпіла також підтримувала стосунки із сусідом ОСОБА_11 , з яким раніше жила разом. Відзначила, що обвинувачений пиячив, після чого ставав конфліктним та агресивним, ображав і бив матір. Остання часто телефонувала і жалілася на ОСОБА_7 , а коли приїжджала до матері, потерпіла бачила синці на її обличчі. Вона неодноразово попереджала брата, щоб він не чіпав матір, але марно. Напередодні своєї смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 , їй знову зателефонувала мати і сказала, що ОСОБА_7 її побив і вигнав з будинку. Під час цієї розмови вона чула, як обвинувачений кричав матері, що заріже її. 02.07.2017 близько 18-ої год. тітка ОСОБА_12 по телефону повідомила про смерть матері і про те, що бачила біля неї кров, а в будинку знаходився тільки обвинувачений у нетверезому стані. При зустрічі з обвинуваченим 02.07.2017, він їй нічого не говорив.
У суді обвинувачений показав, що обставини того дня він не пам`ятає. Разом з тим також підтвердив, що на той час у будинку АДРЕСА_1 , вони проживали лише вдвох з матір`ю та між ними часто виникали конфлікти на ґрунті пияцтва, під час яких він міг її побити. 02.07.2017 він прокинувся десь о 06 год. ранку, пішов до сусіда ОСОБА_11 . У цей день мати принесла додому 1 л. самогонки, яку вони з ранку спільно вживали за місцем їх проживання, де крім них більше нікого не було. Допивши пляшку, обвинувачений ліг спати у будинку, а мати залишилась на подвір`ї. Близько 18-ої год., ОСОБА_7 почув крик порося у сараї, а коли зайшов погодувати його, побачив на підлозі бездиханну потерпілу. Він зателефонував тітці ОСОБА_12 і розповів про смерть матері. У той же час обвинувачений не зміг пояснити чому кухонний ніж, що визнаний у справі речовим доказом, опинився серед попелу у грубці в одній з кімнат будинку, а також чому він детально пам`ятає одяг, у якому була потерпіла у той день. А тому слушними є доводи прокурора про вибірковість пам`яті ОСОБА_7 .
Крім цього у ході досудового розслідування при проведенні 04.07.2017 слідчого експерименту (з фототаблицями) із дотриманням вимог статей 104, 105, 107, 240 КПК із застосуванням фотозйомки фотоапаратом Кенон АЗ100 та складанням плану - схеми, у присутності захисника, обвинувачений також визнавав свою провину у вбивстві матері та на місці події вільно, послідовно, у дрібницях відтворив обставини вчиненого ним злочину. Він вказав на місце на подвір`ї, де неподалік від сараю (свинарнику) перебувала потерпіла, коли він після сварки пішов до кухні будинку, де взяв кухонного ножа у праву руку. За допомогою статиста ОСОБА_7 вказав механізм нанесення ним тілесного ушкодження, показавши, що потерпіла стояла до нього обличчям, а спиною до сараю, коли він з метою її вбивства з великою
силою, наніс кухонним ножем один удар потерпілій в область лівої частини грудей збоку та як він після цього витягнув цього ножа з грудини, а потім заніс ніж до будинку та викинув його у грубу (піч). Показав на місце у приміщенні сараю (свинарнику) куди, як він бачив, ОСОБА_9 пішла після отримання ножового поранення та місце на підлозі сараю (свинарнику) де він виявив вже холодне, мертве тіло матері. На втрату пам`яті обвинувачений не скаржився (а.с. 96-103).
Під час проведення комісійного психіатричного дослідження ОСОБА_7 також добровільно надавав експертам відомості про своє життя, про негативні стосунки з потерпілою та пояснював мотиви нанесення смертельного поранення: « …вбив мамку …довела, нерви не витримали. Був випивший …прийшов від друзів …вона постійно п`яна…». Про скоєне не жалкує. Усі експерти дійшли до висновку, що в період часу скоєння злочину та на час проведення дослідження, незважаючи на виявлення розладу особистості та поведінки, зумовлені тривалим вживанням алкогольних напоїв, обвинувачений міг усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Вказаний висновок є належно вмотивованим, науково обґрунтованим, складений комісією висококваліфікованих експертів, що мають достатній досвід і стаж експертної роботи, у ньому зокрема зазначено, що вчинки, які інкримінують обвинуваченому, були пролонгованими у часі, послідовними, ситуаційно обумовленими, з адекватною мовною продукцією. Зв`язок з навколишнім середовищем не втрачав, цілеспрямовано рухався у просторі та розподіляв власну увагу, намагався перекласти вину на матір, висував власну версію подій. ОСОБА_7 є осудним та не потребує застосування йому примусових заходів медичного характеру (висновок №211-2017 від 11.07.2017) (а.с. 105-106).
Показання свідка ОСОБА_12 (тітки обвинуваченого), які підтверджують наведені відтворення обвинуваченим своїх злочинних дій та експертне дослідження його особистості. Так свідок розповіла, що на час смерті потерпіла проживала лише з обвинуваченим та вказувала про грубе ставлення останнього до матері, про його часті прояви агресії до неї. Але зауваження свідка з цього приводу, обвинувачений жодним чином не сприймав. 02.07.2017 їй зателефонував нетверезий ОСОБА_7 , сказавши, що «мати вже здохла», а тому вона одразу побігла до її будинку, де знаходився лише обвинувачений, який вказав, що потерпіла в хліві. Зайшовши в середину, свідок побачила потерпілу, яка без свідомості лежала на боці. Сподіваючись, що остання жива, свідок викликала фельдшера, але побачивши кров на її одязі в області живота та на підлозі; положення її тіла, свідок зрозуміла, що потерпілу вбито та повідомила поліцію. З рапорту чергової частини відділення поліції вбачається, що повідомлення про смерть ОСОБА_9 надійшло саме від ОСОБА_12 (а.с. 49).
За свідченням ОСОБА_10 , на час смерті, мама проживала лише з обвинуваченим. Свідок не проживає з ними з вересня 2016 року, адже
навчається у ліцеї та мешкає у гуртожитку. Іноді приїжджала до додому. Мама давала неї грошові кошти. Вказувала, що обвинувачений сварився та бив маму, коли вони вживали спиртні напої. А одного разу, в її присутності, під час чергової сварки, обвинувачений схопив ножа, якого приставив до горла мами та погрожував їй вбивством. Зауважила, що раніше з ними проживав сусід ОСОБА_11 . Про смерть мами дізналася 02.07.2017 від обвинуваченого, який зателефонувавши, сказав: «мати здохла».
Свідок ОСОБА_11 надав аналогічні показання. Підтвердив, що близько 8 ми років він проживав з потерпілою та її дітьми. Обвинувачений загалом не погана людина, проте, після вживання спиртних напоїв ставав конфліктним, розлюченим та агресивним, бив потерпілу. Два роки тому, ОСОБА_7 у стані, сп`яніння, під час сварки, вдарив ножем і його. Свідок просив працівників поліції покарати ОСОБА_7 хоча б арештом на декілька діб, щоб у подальшому не сталося лиха. Підтвердив, що обвинувачений міг вдарити маму кулаком в голову, або ногами (свідок іноді також бився із потерпілою). Одного разу, перебуваючи в будинку потерпілої, в ночі, свідок почув слова ОСОБА_7 , що він все одно його «доб`є». Сприйнявши ці погрози реально, ОСОБА_11 , з той ночі став проживати у своєму будинку, який знаходиться неподалік від будинку потерпілої. Пояснив, що 02.07.2017 з ранку, десь до 7-ої год. до нього приходили потерпіла та обвинувачений. Останній взяв цигарки, вони вдвох випили у нього по чарці горілки, у подальшому він їх не бачив. Цього ж дня, ввечері до його будинку з`явилися поліціанти та примусово повели його до потерпілої, але всередину не пускали. На вулиці свідок почув, що ОСОБА_9 вбито. Оскільки працівники поліції запитали свідка про ножі, він здогадався, що ОСОБА_9 зарізали. І він одразу подумав про ніж. У господарстві потерпілої було декілька ножів (маленький, зі зламаними лезами), але «ходовим» був лише один ніж з дерев`яною ручкою, довжиною леза до 13 см.
Свідок ОСОБА_13 , сусідка обвинуваченого, також показала, що на час вбивства ОСОБА_9 остання проживала лише з обвинуваченим. Вона отримувала пенсію, а її син перебивався випадковими заробітками. Вдвох вони часто вживали спиртні напої, після чого між ними виникали сварки та бійки. Свідок декілька разів бачила потерпілу із слідами побиття. У селі Садки всі знали, що ОСОБА_7 бив свою матір. 01.07.2017, ввечері вона чула крики останньої. У день смерті ранком о 8-ій год. свідок бачила, як потерпіла йшла від свого будинку, а вечері дізналася про її вбивство.
Аналіз наведених доказів, підтверджують доводи обвинувачення, що безпосередньо перед своєю загибеллю ОСОБА_9 перебувала на одинці саме зі своїм нетверезим сином, який внаслідок вживання алкоголю ставав агресивним, вчиняв сварки, у ході яких часто бив потерпілу.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 02.07.2017 (із фото таблицями до нього) за участю спеціалістів та експерта, труп ОСОБА_9 з ознакми насильственної смерті, з різаною раною неправильної «веретоподібної» форми, задній верхній край у вигляді літери «П», у лежачому положенні був виявлений на підлозі сараю (свинарнику), за
місцем постійного проживання обвинуваченого і потерпілої, у будинку АДРЕСА_1 . На потерпілій одягнутий сарафан, сіра кофта із механічним пошкодженням тканини, навколо яких тканина просякнута речовиною бурого кольору. У кухні будинку в грубі був знайдений та вилучений кухонний ніж із дерев`яною ручкою, загальною довжиною 23, 2 см. на кінчику леза якого була речовина бурого кольору. У кухні на дерев`яному стільці виявлена чоловіча жилетка сірого кольору, на якій також були сліди бурого кольору. У кімнатах будинку виявлені та вилучені 10 скляних чарок та недопалки цигарок «Ротменс»( а.с. 50-71).
Висновком експерта №156/ц від 01.08.2017 встановлена наявність на цьому кухонному ножі мікро сліди крові людини. Однак статеву і групову приналежність якої встановити не вдалося за її мінімальною кількістю (а.с. 127-129)
Згідно із даними протоколу огляду трупа ОСОБА_9 у морзі, розпочатого 03.07.2017 о 10 год. 30 хв., підтверджується наявність насильства до потерпілої, за яким на тілі останньої були виявлені проникаюче колото-різане поранення грудної клітки зліва, садно на нижньої губі, синець в проекції 8-10 ребер розміром 6*4 см., округлої форми, синюшного кольору. Для подальшого дослідження під час огляду вилучений одяг, змиви з рук, нігтьових пластин потерпілої та зразки волосся з голови ( а.с. 82-86)
За висновком експерта №1404 від 03.07.2017 при медичному обстежені ОСОБА_7 будь-яких тілесних ушкоджень в останнього виявлено не було (а.с. 87).
За даними висновку судово-медичної експертизи № 595 від 25 липня 2017 в якому зазначено, що смерть потерпілої настала в результаті колото-різаного поранення лівої половини грудної клітки, з проникненням у ліву плевральну порожнину з пошкодженням лівої легені, пошкодженням серцевої сорочки та верхівки серця з проникненням пошкодження в порожнину лівого шлуночка. Дані тілесні ушкодження утворилися від проникаючої дії гострого предмету, який володіє колючо-ріжучими властивостями, має лезо та обух, з невираженими ребрами, яким могло бути лезо ножа по типу кухонного. Наведені ушкодження є тяжкими тілесними ушкодженнями і знаходяться у прямому причинному зв`язку із смертю ОСОБА_9 . Експерт дійшов висновку, що наявність двох пошкоджень серцевої сорочки свідчить про можливий додатковий рух ножа, у тому числі при витягуванні леза ножа з тіла потерпілої. Виявлені тілесні ушкодження являються прижиттєвими, смерть потерпілої настала через короткий проміжок часу після отримання поранення, обчислювальний хвилинами, можливо десятками хвилин. Протягом даного проміжку часу потерпіла могла виконувати самостійні дії, у тому числі, ходити, кричати тощо, допоки діяли компенсаторні сили організму; на виконання самостійних дій потерпілою
могла вплинути алкогольна інтоксикація. Будь-яких тілесних ушкоджень, характерних при самообороні чи опору виявлено не було. Експерт дійшов категоричного висновку про неможливість нанесення даних тілесних ушкоджень самому собі. В момент отримання поранення ділянка ушкодження була доступна для їх нанесення, а потерпіла була у вертикальному чи близькому до нього положенні. Потерпіла перебувала у стані тяжкого алкогольного отруєння на час проведення дослідження. Смерть ОСОБА_9 настала за добу до проведення експертизи трупа в морзі 03.07.2017 (а.с. 72-75).
Висновком експерта № 1551/42 від 19.07.2017 встановлено, що покази, надані ОСОБА_7 щодо давності, механізму, локалізації та кількості отриманих тілесних ушкоджень потерпілою, в цілому відповідають даним судово-медичної експертизи трупа потерпілої (а.с.107-109).
Відповідно до висновку експерта № 134/ц від 21.07.2017 на скляних чарках та недопалках цигарок «Ротменс», виявлена слина людини з антигенами А і Н ізосерологічної системи АВО, що не виключає походження цієї слини від особи (осіб), в крові якої (яких) містяться вищевказані антигени. Походження даних слідів слини як від ОСОБА_9 та і від обвинуваченого не виключається. Оскільки за висновком експерта №770 від 05.07.2017 встановлена належність крові обвинуваченого до групи О(І) з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В ізосерологічної системи АВО. (а.с. 116-119).
Згідно із висновком цитологічної експертизи №138/ц від 25.07.2017 походження крові та епітеліальних клітин, знайдених у піднігтьовому вмісті правої руки ОСОБА_9 , від неї самої не виключається. Виключити домішки крові від ОСОБА_7 неможливо, оскільки йому властивий антиген Н ізосерологічної системи АВО. При досліджені вмісту лівої руки потерпілої знайдені поодинокі епітеліальні клітини людини, статеву приналежність яких встановити не вдалося. Разом з тим при серологічному дослідженні на клітинах виявлений антиген А ізосерологічної системи АВО, що не виключає походження даних клітин від самої потерпілої. Кров у даному об`єкті не виявлена (а.с. 111-114).
Судовими рішеннями Богунського районного суду м. Житомира від 03.07.2017, 04.07.2017, 05.07.2017, доводиться законність проведення слідчих дій у будинку обвинуваченого та арешту вилучених речей та майна (а.с. 91-94).
За результатами дослідження наведених доказів в їх сукупності та взаємозв`язку, колегія дійшла висновку, що обвинувачений був на місці пригоди і вчинив вбивство. Відтворення обвинуваченим подій, які були надані вільно, без примусу та стороннього втручання, що підтвердила і захисник ОСОБА_8 , цілком відповідають судово - медичним дослідженням. Особливістю наведеного слідчого експерименту є те, що в
ньому містяться чітко визначені деталі подій і конкретні обставини злочинних діянь, а саме час, місце, мотив, спосіб, знаряддя, послідовність дій виконання вбивства, обставини послідуючих його дій та його телефонної розмови. Якщо б обвинувачений не був їх безпосереднім виконавцем, такі деталі йому б відомі не були. При цьому будь-яких заяв щодо застосування відносно нього недозволених методів впливу ані обвинувачений, ані його захисник на досудовому слідстві не робили. Жодних зауважень щодо неправомірності проведення слідчого експерименту від учасників також не надходило. До того ж, на час проведення слідчого експерименту, 04.07.2017 слідчому ще не були відомі експертні висновки з приводу механізму та інших обставин вбивства. А тому, доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_7 відтворював обставини вбивства ним матері саме за вказівкою слідчого, не заслуговують на увагу. Не переконливими є доводи і захисника про наявність таких суперечностей у показаннях свідків, які б викликали у суду сумніви щодо винуватості обвинуваченого. Сам по собі факт, що до будинку потерпілої іноді заходили знайомі обвинуваченого, не спростовує причетність саме ОСОБА_7 до вбивства матері.
Відповідно до частини 1 статті 115 КК під умисним вбивством слід розуміти діяння, яке посягає на життя іншої людини і спричиняє їй смерть. У пункті 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 року №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя і здоров`я», роз`яснено, що для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (частина 2 статті 121 КК), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного.
Сам характер дій обвинуваченого свідчить, що він, завдаючи потерпілій проникаючий удар ножем, тобто знаряддям, яке завідомо для нього служило засобом позбавлення життя, у життєво важливий орган в серце, безперечно усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав, що наслідком таких дій може стати смерть мами і свідомо допускав настання такого наслідку.
За таких обставин суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за частиною 1 статті 115 КК, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті потерпілій.
За правилами статті 65 КК суд призначає покарання, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
ОСОБА_7 вчинив особливо тяжкий злочин - умисне вбивство, який серед злочинів становить велику небезпеку; обвинувачений характеризується негативно, не працевлаштований, суспільно-корисною працею зайнятий не
був; зловживає алкогольними напоями. Обставиною, що в силу статті 66 КК пом`якшує покарання є активне сприяння обвинуваченого на досудовому розслідуванні розкриттю злочину. Обставиною, що за статтею 67 КК обтяжує покарання є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Призначаючи покарання, суд також бере до уваги не лише відсутність у ОСОБА_7 жалю до позбавлення життя своєї матері, а навіть цинічне ставлення обвинуваченого до наслідків своїх дій; думку потерпілої, яка просила покарати брата, якщо суд дійде висновку про його винуватість; міркування прокурора про необхідність призначення обвинуваченому реального покарання з тривалою ізоляцією обвинуваченого від суспільства.
Холоднокровне умисне позбавлення обвинуваченим життя людини, яке за Конституцією України визнається найбільшою соціальною цінністю, схильність ОСОБА_7 до вживання спиртних напоїв, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Боротюк проти України», де наголошено, що тримання особи під вартою допускається за наявності реального суспільного інтересу. А тому суд до набрання вироком законної сили залишає обвинуваченому попередньо обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
За спеціальним комісійним актом від 21.07.2017 лікарі дійшли висновку, що ОСОБА_7 потребує примусового лікування від алкоголізму (а.с. 104). Разом з тим згідно зі статтею 96 КК примусове лікування може бути застосоване судом, незалежно від призначеного покарання, до осіб, які вчинили злочини та мають хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб. При цьому Верховний Суд України у пункті 24 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру і примусового лікування» №7 від 03.06.2005 роз`яснив судам, що примусовому лікуванню на підставі статті 96 КК підлягають незалежно від виду призначеного покарання лише особи, які вчинили злочини та страждають на хвороби, що становлять небезпеку для здоров`я інших осіб. При цьому алкоголізм до такого виду хвороб не належить, що, на думку колегії, унеможливлює примусове лікування обвинуваченого від алкоголізму.
Згідно із положеннями частини 4 статті 174 КПК суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Процесуальні витрати у справі відсутні (а.с. 3).
Керуючись статтями 174, 368, 373-376, 532 КПК, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 115 КК, та призначити йому покарання 8 (вісім) років позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_7 попередньо обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Згідно із частиною 5 статті 72 КК зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з дня затримання 02.07.2017 до дня набрання вироком законної сили - із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Початком строку відбування покарання вважати день набрання вироком законної сили.
Скасувати арешт, накладений за ухвалами Богунського районного суду м. Житомира від 04.07.2017, 05.07.2017 на чорні чоловічі шльопанці, чорні спортивні штани, темно-салатову сорочку, футболку в біло-сині смужки, чорний светр, жилетку сірого кольору, мобільний телефон «Престіжио», ІМЕІ 1) НОМЕР_1 , ІМЕІ 2) НОМЕР_1 , металевий серп з дерев`яною ручкою, десять скляних чарок, чорні гумові чоботи, синтетичні чорні колготи, в`язану сіру кофту, кофту в біло-синю смужку, коричневе плаття, повернувши вказані речові докази власникам.
Речові докази: кухонний ніж з дерев`яною ручкою, зразки букального епітелію, зрізи з нігтьових пластин, змиви з рук, зразки крові і слини знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирського області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: