233 № 233/3125/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дружківка Донецької області, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч. 1 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до ч.3 статті 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
В судовому засіданні прокурор вважав за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України станом на теперішній час не перестали існувати. Обвинувачений може спробувати ухилитися від суду, оскільки він мешкає в зоні проведення антитерористичної операції, що спрощує його втечу на непідконтрольну територію, крім того останній не має стійких соціальних зв`язків, ніде не працює. Просить також врахувати той факт, що наразі призначено комісійну судово - медичну експертизу, що може в подальшому вплинути на правову кваліфікацію дій обвинуваченого.
Захисник ОСОБА_4 заперечував проти продовження застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вважає, що ризики, на які посилається прокурор на даний час відпали і належну процесуальну поведінку обвинуваченого можливо забезпечити шляхом застосування до останнього запобіжного заходу наприклад у вигляді домашнього арешту.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
Вислухавши думки учасників судового провадження, суд дійшов до таких висновків.
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08 вересня 2017 року обвинуваченому ОСОБА_5 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжено на 60 днів до 06 листопада 2017 року включно.
Згідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України перебуває на стадії судового розгляду, в теперішній час по кримінальному провадженню призначено комісійну судово- медичну експертизу, яка до теперішнього часу не проведена.
Вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує суворість можливого покарання, у разі встановлення його вини у інкримінованому кримінальному правопорушенні, та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни щодо нього запобіжного заходу, оскільки останній офіційно не працює, мешкає один в зоні проведення антитерористичної операції, що спрощує спробу його втечі на непідконтрольну територію; не одружений, малолітніх, неповнолітніх дітей не має, за місцем проживання характеризується посередньо.
На переконання суду, враховуючи викладені обставини, запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 за допомогою більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою неможливо.
Крім того, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується.
Враховуючи те, що продовження тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Продовжити застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Дружківки Донецької області, громадянину України, у вигляді тримання під вартою у ДУ (№6) «Бахмутська установа виконання покарань» в Донецькій області строком на 60 днів по 23 грудня 2017 року включно.
Копії ухвали вручити прокурору, обвинуваченому і направити начальнику Державної установи (№ 6) «Бахмутській установі виконання покарань» в Донецькій області.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1