У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання прокурора захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні матеріали кримінального провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 11 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 25 березня 2016 року у справі про перегляд за нововиявленими обставинами судових рішень щодо ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком Сихівського районного суду м. Львова від 22 липня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 08 листопада 2013 року, ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією майна.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 березня 2015 року вищезазначені судові рішення змінено, виключено з їх мотивувальних частин посилання на кваліфікуючу ознаку вчинення злочину повторно.
26 серпня 2015 року засуджений ОСОБА_7 звернувся до Сихівського районного суду м. Львова із заявою про перегляд вищезазначеного вироку за нововиявленими обставинами, яку ухвалою цього ж суду від 11 грудня 2015 року залишено без задоволення.
Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для визнання штучно створеними або підробленими доказів у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 .
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 25 березня 2016 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишено без задоволення, а ухвалу місцевого суду без зміни.
У касаційній скарзі з доповненнями захисник порушує питання про скасування судових рішень і призначення нового розгляду в суді першої інстанції на підставі істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Захисник зазначає, що суд першої інстанції постановив немотивовану ухвалу по суті поданої заяви, а апеляційний суд, перевіряючи обґрунтованість зазначеного доводу, постановив дві суперечливі та протилежні за змістом ухвали: однією задовольнив клопотання захисника про дослідження доказів, а іншою відмовив у їх задоволенні. Крім того, судове провадження в судах першої та апеляційної інстанції здійснено за відсутності потерпілих, які належним чином не повідомлялись про дату, час і місце судових засідань.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, який підтримав подану касаційну скаргу, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення касаційної скарги захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.
Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги. При цьому він перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

В касаційній скарзі захисник зазначає, що судами першої та апеляційної інстанції не була дана оцінка його доводам про підроблення протоколів впізнання по фотознімкам за участю потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Факт підробки обґрунтовує тим, що фотознімок засудженого, по якому здійснювалося впізнання, міститься лише у його паспорті, котрий був вилучений після проведення зазначених слідчих дій з потерпілими.
Разом із тим, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що вказана обставина не є нововиявленою в розумінні ст. 459 КПК, а наведені захисником доводи перевірялися судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 по суті.
Безпідставними є доводи касаційної скарги захисника про не дослідження апеляційним судом доказів за його клопотанням, яке суд спочатку задовольнив, а потім відмовив у його задоволенні.

Так, апеляційний суд погодився із висновком суду першої інстанції щодо оцінки доказів, у зв`язку із чим вправі був не досліджувати потворно докази, на які посилався захисник в поданому клопотанні. До того ж, як убачається із журналу судового засідання апеляційного суду 18 березня 2016 року відповідне клопотання захисника про дослідження доказів не вирішувалося, а було розглянуте в наступному судовому засіданні судовому засіданні 25 березня 2016 року у відповідності до ч. 3 ст. 404 КПК з відмовою у його задоволенні.

Крім того, ст. 8 КПК передбачено здійснення кримінального провадження з додержанням принципу верховенства права та правової визначеності.

Посилаючись на розгляд заяви засудженого ОСОБА_7 про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами за відсутності потерпілих, які не були належними чином повідомленими про розгляд вказаної заяви, захисник не врахував вищезазначеного принципу, зокрема й того, що з`ясування обставин, на які посилався у своїй заяві засуджений, не вимагало участі потерпілих у судовому засіданні.

До того ж, в суді першої інстанції ніхто із учасників судового провадження не заперечував проти розгляду заяви засудженого без участі потерпілих.

Апеляційна скарга захисника розглянута апеляційним судом із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а постановлена ним ухвала відповідно до ст. 419 КПК містить докладні мотиви прийнятого рішення.
Враховуючи наведене, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 слід залишити без задоволення, а оскаржені ним судові рішення без зміни.
Керуючись статтями 433 - 436 КПК, п. 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів

у х в а л и л а:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 11 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 25 березня 2016 року у справі про перегляд за нововиявленими обставинами судових рішень щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3