Провадження № 1-КС/554/3032018
УХВАЛА

Іменем України

04.01.2018 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора військової прокуратури Полтавського гарнізону ОСОБА_3 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Севастополь, АР Крим, громадянки України, не судимої, майора військової служби за контрактом ГУСБ України, старшого оперативного співробітника 5 сектора з дислокацією в м. Керч оперативно-технічного відділу центра оперативно-технічних заходів Головного Управління СБ України в АР Крим, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

встановила:

З матеріалів указаного кримінального провадження вбачається, що відповідно до наказу начальника ГУ СБ України в АР Крим від 14.06.1995 №381-ос ОСОБА_4 прийнята на військову службу в Головне управління Служби безпеки України в АР Крим.

Відповідно до наказу начальника УСБ України у м. Севастополі від 14.04.2008 №101-ос ОСОБА_4 призначено на посаду старшого оперативного співробітника 5 сектора з дислокацією в м. Керч оперативно-технічного відділу центра оперативно-технічних заходів Головного Управління СБ України вАР Крим.

Під час проходження служби ОСОБА_4 повинна керуватися вимогами ст. 24, п. 5, 8 Закону України №2229-12 від 25.03.1992 «Про Службу безпеки України» відповідно до яких, одним з завдань СБУ є забезпечення захисту суверенітету, конституційного ладу й територіальної цілісності України від протиправних посягань з боку окремих осіб та їх об`єднань, здійснювати відповідно до законодавства профілактику правопорушень у сфері державної безпеки, ст.ст. 11, 16, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, які зобов`язують останню свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хороброю, ініціативною і дисциплінованою, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, поважати честь і гідність кожної людини, беззастережно та неухильно виконати накази начальника у зазначений термін, та ст.ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, які вимагають від неї бездоганного і неухильного додержання порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України, усвідомлення відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, особистої відповідальності за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, Конституції та законів України, наказів командирів.

Крім цього, відповідно до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 23.03.2014 «Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території АР Крим та м. Севастополя в інші регіони України», введеного в дію Указом Президента України від 24.03.2014 №339, розпорядження Голови Центрального управління Служби безпеки України №44 від 24.03.2014, ОСОБА_4 у строк до 30.03.2014 повинна була прибути для подальшого проходження військової служби до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 33.

Діючи з прямим умислом, з метою незаконно ухилитися від проходження військової служби, ОСОБА_4 вирішила стати на злочинний шлях та у порушення вищезазначених нормативно-правових актів, незаконно припинила виконувати обов`язки військової служби та до 30.03.2014 після переведення, без поважних причин не прибула до Центрального управління Служби безпеки України, таким чином ухилившись від подальшого проходження військової служби в органах Служби безпеки України.

По теперішній час ОСОБА_4 до Центрального управління Служби безпеки України за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 33, не з`явилась та обов`язки з військової служби не виконує.

Таким чином, ОСОБА_4 являючись військовослужбовцем ГУ СБ України в АР Крим, достовірно знаючи про необхідність прибуття до 30.03.2014 до Центрального управління Служби безпеки України в м. Київ,діючи з прямим умислом, з метою незаконно ухилитися від проходження військової служби, у порушення ст. 24, п. 5, 8 Закону України №2229-12 від 25.03.1992 «Про Службу безпеки України», ст.ст. 11, 16, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст.ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, розпорядження Голови Центрального управління Служби безпеки України №44 від 24.03.2014, до 30.03.2014 до Центрального управління Служби безпеки України за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 33, не прибула, ухилилась від подальшого проходження військової служби в органах Служби безпеки України та по теперішній час на службі безпідставно відсутня, чим вчинила дезертирство, тобто нез`явлення на службу з метою ухилитися від військової служби у разі переведення, злочин, передбачений ч. 1 ст. 408 КК України.

Крім того, з допиту заступника начальника управління внутрішньої безпеки СБ України полковника ОСОБА_5 , вбачається, що відповідно до розпорядження Голови Центрального управління Служби безпеки України №44 від 24.03.2014 військовослужбовці, які проходять військову службу в органах, підрозділах, закладах, установах СБ України з дислокацією в АР Крим до 30.03.2014 повинні були прибути до підрозділів ЦУ СБ України. Вказане розпорядження доводилось в телефонному режимі керівництвом ЦУ СБ України, оскільки пошта, яка направлялась до АР Крим не доходила до адресатів.
Таким чином, викладені обставини свідчать про наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

03.09.2015 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

Цього ж дня повідомлення про підозру у відповідності до вимог ч. 1 ст. 278 КПК України вручено ОСОБА_4 у спосіб, передбачений ст.ст. 133, ч. 1 ст. 135, 136, 137 КПК України, для вручення повідомлень.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 зазначеного злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням начальника Управління внутрішньої безпеки про вчинення кримінального правопорушення, розпорядженням Голови Центрального управління Служби безпеки України №44 від 24.03.2014 та допитом полковника ОСОБА_5 , а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Отже, ОСОБА_6 незаконно припинила виконувати обов`язки військової служби та до 30.03.2014 після переведення не прибула для подальшого проходження військової служби до розташування Центрального управління Служби безпеки України за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 33, не маючи на меті повертатися до виконання обов`язків з військової служби.
Тобто, наявні вагомі докази, якими обґрунтовуються обставини вчинення ОСОБА_4 вищевказаного злочину, на підставі яких зроблено висновок про обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на неї процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового слідства та суду, продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, у якому вона

підозрюється, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином та запобігання вчиненню останньою нових злочинів проти основ національної безпеки України чи проти громадської безпеки, а також припинення вчинення кримінального правопорушення, в якому вона підозрюється.
У судовому засіданні прокурор військової прокуратури Полтавського гарнізону ОСОБА_3 клопотання підтримав.

Відповідно до ст. 140 КПК України привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час. Рішення про здійснення приводу приймається: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора або з власної ініціативи, а під час судового провадження - судом за клопотанням сторони кримінального провадження, потерпілого або з власної ініціативи. Рішення про здійснення приводу приймається у формі ухвали. Привід може бути застосований до підозрюваного, обвинуваченого або свідка. Привід свідка не може бути застосований до неповнолітньої особи, вагітної жінки, інвалідів першої або другої груп, особи, яка одноосібно виховує дітей віком до шести років або дітей-інвалідів, а також осіб, які згідно із цим Кодексом не можуть бути допитані як свідки. Привід співробітника кадрового складу розвідувального органу України під час виконання ним своїх службових обов`язків здійснюється тільки в присутності офіційних представників цього органу.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 КПК України слідчий суддя або суд, встановивши, що особа, яка зобов`язана з`явитися на виклик слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, була викликана у встановленому цим Кодексом порядку (зокрема, наявне підтвердження отримання нею повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), та не з`явилася без поважних причин або не повідомила про причини свого неприбуття, постановляє ухвалу про здійснення приводу такої особи.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 142 КПК України виконання ухвали про здійснення приводу може бути доручене відповідним підрозділам органів внутрішніх справ, органів безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства або органів державного бюро розслідувань. Ухвала про здійснення приводу оголошується особі, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу.

Відповідно до ч.1 ст.188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися з клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.189 КПК України слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Заслухавши доводи слідчого, беручи до уваги те, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування, - може впливати на покази свідків, - вчинив тяжке кримінальне правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 188, 189, 190 КПК України, слідчий суддя -

ухвалила:

Надати дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Севастополь, АР Крим, громадянки України, не судимої, майора військової служби за контрактом ГУСБ України, старшого оперативного співробітника 5 сектора з дислокацією в м. Керч оперативно-технічного відділу центра оперативно-технічних заходів Головного Управління СБ України вАР Крим, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , з метою її приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виконання ухвали доручити прокурору військової прокуратури Полтавського гарнізону ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1