Ухвала іменем україни 11 січня 2018 року м. Київ Колегія суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
судового засідання ОСОБА_4 ,
в с т а н о в и л а:
Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені у клопотанні доводи, дослідивши інші матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Із наданої суду касаційної інстанції інформації вбачається, що останнє більш тяжке кримінальне правопорушення, у вчиненні якого пред`явлене обвинувачення ОСОБА_5 у зазначеному кримінальному провадженні, вчинене на території міста Івано-Франківськ, тобто у межах територіальної юрисдикції Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області. В подальшому ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 30.11.2017 року, зазначене кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 передано на розгляд до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області у порядку, передбаченому статтями 32, 34 КПК України та призначено у цьому ж суді судовий розгляд на 23.01.2018 року. На підставі викладеного, наведені у клопотанні доводи, що зазначене кримінальне провадження повинно розглядатися у Галицькому районному суді м. Львова, оскільки закінчення злочину, в якому обвинувачують ОСОБА_5 має місце у м. Львові. є безпідставними та спростовується вищенаведеним. Також, є безпідставними доводи у клопотанні, щодо передачі у виняткових випадках кримінального провадження до Галицькому районного суді м. Львова за обставин, що потерпілий та більшість свідків проживають у Львівській області та м. Львові. Оскільки, ч. 1 ст. 34 КПК України визначено перелік безумовних підстав для направлення кримінального провадження на розгляд іншого суду, а також в абз. 6 вказаної норми закону передбачено, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків тощо. Проте, в клопотанні обвинуваченого не міститься належного обґрунтування щодо необхідності направлення вказаного кримінального провадження з одного суду до іншого і тому вказану обставину не можна визнати винятковою у розумінні абз. 6 ч. 1 ст. 34 КПК України. З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_5 до Галицького районного суду м. Львова. Таким чином, клопотання обвинуваченого слід залишити без задоволення. Керуючись статтями 32, 34 КПК України, п. 6 розділу XII «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
С у д д і:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3