11-кп/775/389/2017(м)
264/3182/17

Єдиний унікальний номер 264/3182/17 Головуючий суддя у суді 1-ої інст.: ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/775/389/2017(м) Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.81 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року м. Маріуполь

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області (м. Маріуполь) у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 липня 2017 року про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, -

в с та н о в и л а:

вказаною ухвалою ОСОБА_7 звільнено умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 жовтня 2016 року за ч.1 ст.115 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 років, на невідбутий строк 1 рік 8 місяців 23 дні.

Не погодившись із судовим рішенням, прокурором подана апеляційна скарга, в якій він, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити засудженій ОСОБА_7 в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначив, що засуджена своєю поведінкою та працею до роботи не довела своє виправлення, оскільки вона за час відбування покарання не має жодного заохочення. Разом з тим, перебуваючи у слідчому ізоляторі, порушила режим тримання, зберігаючи заборонений предмет, за що мала стягнення, яке на теперішній час хоч і погашене, однак, на його думку, свідчить про небажання ставати на шлях виправлення.

Заперечуючи проти апеляційної скарги прокурора, засуджена ОСОБА_7 , відстоюючи законність і обґрунтованість судового рішення про її умовно-дострокове звільнення, просила його залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, який просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність; постановити нову ухвалу, якою відмовити засудженій ОСОБА_7 у звільненні умовно-достроково від подальшого відбування покарання; засуджену, яка заперечувала відносно задоволення апеляційної скарги прокурора, просила ухвалу суду першої інстанції, як законну і обґрунтовану, залишити без зміни; перевіривши матеріали провадження й обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора в її межах, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Задовольняючи клопотання засудженої, суд першої інстанції, мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 відбула необхідну частину строку покарання, за весь період відбування покарання в умовах слідчого ізолятору та Черноморської ВК №74 досягла позитивних змін в її особистості, а також добросовісною поведінкою довела своє виправлення і може бути звільнена умовно-достроково.

Проте, з таким висновком колегія суддів не може погодитись, покликаючись на наступне.

Загальний порядок вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку передбачений ст.539 КПК України, за частиною першою якої до числа суб`єктів звернення до суду з означених питань віднесено засудженого.

Водночас спеціальними нормами КВК України визначено порядок дострокового звільнення засуджених від відбування покарання. Так, зокрема, статтею 107 цього Кодексу передбачено, що засуджені, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, мають право в порядку, встановленому цим Кодексом і нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України звертатися до адміністрації з проханням внести подання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання чи щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням. Незважаючи на відсутність такого звернення, частина третя статті 154 КВК України зобов`язує адміністрацію установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої КК України частини строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким. При цьому, законодавець поставив виконання адміністрацією цього обов`язку під судовий контроль, надавши засудженим право оскарження до суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань відповідно до п. 13-1 ч.1 ст.537 КПК України.

Таким чином, законом урегульовано порядок, за яким питання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання має попередньо вирішуватися адміністрацією установи виконання покарань та визначено механізм запобігання порушень прав засуджених з боку адміністрації.

Отже, засуджений вправі звернутися до суду з клопотанням з питань виконання покарання, що не вимагають передбаченої законом досудової підготовки, яка в даному випадку відповідно до ч.2 ст.25 КВК України та п. 4 Положення про спостережні комісії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 квітня 2004 року № 429 включає погодження умовно-дострокового звільнення від відбування покарання спостережною радою при виконавчому комітеті міської ради.

Вирішення цього питання без згоди спостережної ради означає позбавлення громадянського суспільства права на урахування його думки щодо можливості ресоціалізації конкретного засудженого в певний час.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд в повній мірі не дотримався вказаних вище вимог, зокрема, не дослідивши всі обставини справи, прийшов до передчасного висновку про задоволення клопотання засудженої, звільнивши ОСОБА_7 умовно-достроково від відбування призначеного покарання.

У відповідності до п.7 ч.2 ст.412 КПК України вказане порушення кримінального процесуального закону є істотним і, згідно п.3 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування ухвали та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Під час нового розгляду провадження у суді першої інстанції необхідно усунути зазначені порушення вимог кримінального процесуального закону, повно й всебічно, з додержанням вимог кримінального та кримінального процесуального закону проаналізувати матеріали справи, дати їм юридичну оцінку, перевірити інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, та, відповідно до вимог ст.370 КПК України, ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 412, 418, 419, 422, 537, 539 КПК України, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 липня 2017 року про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 від відбування покарання скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ ________________ ________________

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4