Справа № 362/5740/17
Провадження № 1-кп/362/409/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2017 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0004564 від 26.07.2017 року, щодо ОСОБА_4 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.152, ч.2 ст.153 і ч.2 ст.187 КК України,-

в с т а н о в и в :

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив про неможливість призначення справи до судового розгляду через відсутність потерпілих та про необхідність продовження ОСОБА_4 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення процесуальної поведінки обвинуваченого, враховуючи наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Обвинувачений та його захисник погодилися з визначеною прокурором мірою запобіжного заходу.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та представник останньої підтримали клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов до наступного висновку.

Як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_4 звинувачено у вчиненні кримінальних правопорушень, що відносяться до тяжких злочинів, раніше неодноразово судимий, що свідчить про наявність обґрунтованої підозри у можливості продовження ним кримінальної протиправної поведінки.

Відповідно до положень ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Оскільки положеннями ст. 315 КПК України не визначено процедуру продовження на час судового розгляду такого запобіжного заходу як тримання під вартою, обраного під час досудового слідства, суд, вирішуючи заявлене клопотання виходить з вимог ст.29 Конституції України, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., ратифікованої 17.07.1997 р. Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції», якими передбачено гарантії права на свободу та особисту недоторканість, враховуючи, що «ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як вмотивованим рішенням суду тільки на підставах та в порядку, встановлених законом».

Положеннями ст.ст.13 і 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права» та змінюють практику застосування національного закону відповідно до Рішення цього Суду.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України «від 10.02.2011 року встановлено, що «відсутність чітко сформульованих положень, які б визначали, чи можливо належним чином продовжити (якщо так, то за яких умов) застосування на стадії судового слідства запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного на визначений період на стадії досудового слідства», «не відповідає критерію передбачуваності закону» для цілей пункту 1 статті 5 Конвенції ( п.74 ).

Суд вважає, що задля запобігання встановленому в зазначеному Рішенні Судом системному порушенні, а саме: практиці, яка виникла «у зв`язку із законодавчою прогалиною і яка допускає можливість тримання особи під вартою протягом необмеженого і непередбачуваного строку за обставин, коли таке тримання під вартою не передбачається ні конкретним положенням законодавства, ні судовим рішенням, сама по собі суперечить принципу юридичної визначеності, який випливає з Конвенції і який є одним із основних елементів верховенства права» (п.74), питання про запобіжний захід ОСОБА_4 підлягає вирішенню в зазначеному підготовчому засіданні судом з ухваленням вмотивованого рішення.

Судом враховано, що ОСОБА_4 звинувачений у вчиненні тяжких злочинів, раніше неодноразово судимий, вчинив нові злочини під час умовно-дострокового звільнення від відбування попереднього покарання, а отже, існує високий ризик можливості вчинення ним інших протиправних діянь і ухилення від явки до суду, що унеможливить розгляд справи в розумні строки.

На підставі наведеного та керуючись ст.29 Конституції України, ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., ст.ст.314-316, 392 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Обрати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Київ, українця громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого, на час судового розгляду запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі Київський слідчий ізолятор Міністерства юстиції строком на 60 днів, до «4» січня 2018 року, включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1