Справа № 215/4857/17
Вирок

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001857 від 18.08.2016 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Балгазін, Тандинського району, Тувінської області Російської Федерації, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, на обліку у лікаря психіатра не перебуваючого, перебуваючого на обліку у лікаря нарколога з вересня 2015 року з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:
- 02.06.1994 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.140, ст.46-1 до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
- 03.01.1995 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.140 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки з конфіскацією майна. 30.01.1997 звільнився з місць позбавлення волі на підставі постанови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 29.01.1997 умовно-достроково на не відбутий строк 11 місяців 4 дні;
- 18.03.1999 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.140 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік. 05.11.1999 звільнився з місць позбавлення волі на підставі ст. 4 Закону України «Про амністію» від 16.07.1999;
- 31.05.2001 Нікопольським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст.140, ч.3 ст.82, ч.2 ст.142, ст.42 КК України до позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна. 23.08.2005 звільнився з місць позбавлення волі на підставі постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.08.2005, умовно достроково на не відбутий строк 2 роки 3 місяці 1 день;
- 28.11.2006 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 5 років. 28.05.2010 звільнений з місць позбавлення волі на підставі постанови Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 20.05.2010, умовно достроково на не відбутий строк 1 місяць 20 днів;
- 01.10.2012 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ч.3 ст.15, ч.2 ст.186, ч.2 ст.186, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.309, ч.2 ст.263, ст.ст.70, 71 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців. 27.04.2016 року звільнений з місць позбавлення волі на підставі постанови Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 14.04.2016, умовно достроково на не відбутий строк 1 рік 3 місяці 5 днів;
- 22.09.2016 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ст. 70, ч. 4 ст. 81, ст. 71, ст. 72 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки;
- 10.10.2017 Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст.15, ч.1 ст.213, ч.2 ст.185, ч.2 ст.309, ч.2 ст.190, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ч. 5 ст. 72 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць.
ВСТАНОВИВ:

Так, повторно, 18.08.2016 року, ОСОБА_4 , проходячи повз будинок АДРЕСА_1 , побачивши, що на території домоволодіння нікого немає, вікна та двері вказаного будинку зачиненні, в результаті чого у останнього виник злочинний умисел на вчинення злочину, спрямованого на викрадення чужого майна.

В цей же день, в період часу з 12.30 до 13.30 години, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, з корисливих мотивів усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи наслідки та бажаючи їх настання, впевнившись, що на території домоволодіння та в будинку за вищевказаною адресою нікого немає, ОСОБА_4 , впевнившись в тому, що його дії носять таємний характер, зайшов на територію домоволодіння будинку АДРЕСА_1 , та за допомогою невстановленого слідством предмета, відкрив запірний пристрій, яким обладнанні вхідні двері, отримавши доступ до приміщення, тим самим проник до будинку. Усвідомлюючи, що він не має права на перебування у вищевказаному будинку, ОСОБА_4 пересуваючись кімнатами вказаного будинку пройшов до вітальні, де зі столу таємно викрав монітор «Samsung 913V», що належить ОСОБА_6 , вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 2230 від 20.09.2016, складає 1020,00 грн..

З викраденим майном ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши його на свою користь та розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 1020,00 гривень.

Ці умисні дії ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням в житло, вчиненого повторно.
Повторно, в період часу з 25.08.2016 року до 08.00 години 27.08.2016 року, ОСОБА_4 , проходячи повз будинок АДРЕСА_2 , побачив що на території домоволодіння нікого немає, вікна та двері вказаного будинку зачиненні, а двері на приміщенні гаражу, який знаходиться у дворі, відсутні, в результаті чого у останнього виник злочинний умисел на вчинення злочину, спрямованого на викрадення чужого майна.

В цей же день, у невстановлений слідством час, але не пізніше 08.00 години 27.08.2016 року, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, з корисливих мотивів усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи наслідки та бажаючи їх настання, впевнившись, що на території домоволодіння та в будинку за вищевказаною адресою нікого немає, ОСОБА_4 , впевнившись в тому, що його дії носять таємний характер, зайшов на територію домоволодіння будинку АДРЕСА_2 , та через відсутні двері пройшов в середину гаражу, тим самим проник до вказаного гаражу. Усвідомлюючи, що він не має права на перебування у вищевказаному приміщенні, ОСОБА_4 знаходячись в гаражі, таємно викрав електропилу марки «Sadko» моделі ECS- 2400 S, бензопилу по дереву марки «Зеніт», велосипед «Десна» складний, що належали ОСОБА_7 .

Згідно судової товарознавчої експертизи № 2198 від 17.09.2016 вартість електропили марки «Sadko» моделі ECS- 2400 S, становить 2005,08 гривень, бензопили по дереву марки «Зеніт», становить 1225 гривень, велосипеду «Десна» складного, становить 800 гривень.

З викраденим майном ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши його на свою користь та розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 4030,08 гривень.

Ці умисні дії ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням в інше приміщення, вчиненого повторно.
Обвинувачений свою винуватість визнав повністю, підтвердив обставини скоєного кримінального правопорушення.

Учасники судового процесу не заперечували визнати недоцільним дослідження доказів, шляхом допиту потерпілих, свідків відносно фактичних обставин справи, що ніким не оспорюються.

Обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорював фактичні обставини справи і у суду не має сумнівів в добровільності та істинності його позиції. Судом роз`яснено учасникам процесу вимоги ст. 349 ч. 3 КПК України, про те, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

При призначенні покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, які обтяжують і пом`якшують покарання обвинуваченому.

Згідно зі ст. 12 КК України, злочини, передбачені ч. 3 ст. 185 КК України є тяжкими злочинами.
Обставинами, які згідно ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, суд вважає його щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.
Передбаченою ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, суд вважає рецидив злочинів.
Обвинувачений ОСОБА_4 характеризується задовільно.
З урахуванням викладеного, суд призначає обвинуваченому покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння з його сторони нових кримінальних правопорушень, ближче до мінімального розміру покарання, передбаченого законом, із ізоляцією від суспільства.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим та призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням вироку від 10.10.2017 р. Жовтоводського районного суду Дніпропетровської області, визначити остаточне покарання шляхом часткового складання покарань, та вважати засудженим до 3 років 2 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 08.02.2018 р., зарахувавши до нього строк покарання відбутого за вироком від 10.10.2017 р. Жовтоводського районного суду Дніпропетровської області з 29.08.2016 року по 25.10.2016 р., з 14.12.2016 р. по 20.06.2017 р. включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду, через районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим з дня отримання його копії.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

СУДДЯ: