Справа № 577/3163/17
Провадження № 1-кп/577/60/18

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 березня 2018 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6 ,
за ч. 2 ст.121 КК України,
Встановив:
Обвинувачений ОСОБА_4 07 червня 2017 року в період часу з 00 год 00 хв до 1 год 00 хв, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився в приміщенні веранди будинку, що розташований по АДРЕСА_2 , де разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , вживав спиртні напої. Між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на побутовому ґрунті виникла словесна сварка. В ході сварки на ґрунті раптово виниклої особистої неприязні до ОСОБА_7 , у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння йому тяжких тілесних ушкоджень. Реалізовуючи даний умисел, ОСОБА_4 вхопив зі столу кухонний ніж та умисно наніс ним один удар ОСОБА_7 в ділянку грудної клітини справа, заподіявши йому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння у вигляді колото-різаної рани грудної клітини праворуч з пошкодженням міжреберного м`язу, 3 ребра справа, верхньої порожнистої вени, верхньої частини правої легені.
07 червня 2017 року о 1 годині 25 хвилин станцією швидкої медичної допомоги ОСОБА_7 був доставлений до хірургічного відділення КЗ «Конотопська ЦРЛ ім. академіка М.Давидова», де цього ж дня від отриманих тілесних ушкоджень помер.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 138 від 08.06.2017 року смерть ОСОБА_7 настала від колото-різаної рани грудної клітини праворуч з пошкодженням міжреберного м`язу, 3 ребра справа, верхньої порожнистої вени, верхньої частини правої легені, а саме: рана грудної клітини праворуч в ділянці міжребір`я по середньо-ключичній лінії, рана на верхній порожнистій вені по передньо-боковій поверхні справа, вогнищевий крововилив з розривом міжреберного м`язу в проекції рани в 2-му міжребір`ї, лінійний перелом 3 ребра справа по середньо-ключичній лінії, рана в ділянці передньої поверхні правої частини легені в верхній третині, яке в своєму клінічному перебігу ускладнилося розвитком гострого малокрів`я внутрішніх органів.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав себе винним частково, в тому, що дійсно посварився з потерпілим та відбивався від нього, але умислу на заподіяння йому смерті та тяжких тілесних ушкоджень у нього не було. Він захищався від нього, у нього був страх за власне життя і образа на потерпілого. Цивільний позов потерпілої про стягнення матеріальної шкоди та позов прокурора визнає. Кошти б сплачував, якби не затримали. Крім того, показав, що 06 червня 2017 року близько 12 години 30 хвилин вживав самогон з Ковпаком. З ОСОБА_9 зустрілися в с. Новомутин. Той запросив в гості близько 19 години в с. Прилужжя, де був його батько. Всі разом відпочивали, вечеряли, була пляшка горілки. Близько 23 години з`явився напідпитку ОСОБА_7 з с. Козацьке, його ніхто не запрошував. Між ним та ОСОБА_7 виникла сварка через те, що ОСОБА_7 почав його нецензурно ображати з приводу відносин злочинного середовища. Все відбувалось на підвищених тонах. ОСОБА_7 схопив ніж, ударив рукояткою і хотів нанести ще удар в живіт, але він відскочив, підставив руку, вихопив лівою рукою ніж та порізав великий палець. ОСОБА_7 збив його з ніг, вони впали. Ніж знаходився у нього в лівій руці і був направлений лезом у бік ОСОБА_7 . Він хотів його налякати. ОСОБА_7 накинувся на нього з кулаками і збив його з ніг. Кухонний ніж встромився в тіло потерпілого, коли потерпілий лежав. Коли він повернув ОСОБА_7 , то зрозумів, що ніж у тілі і витягнув його. Він закричав щоб викликали швидку. Вони разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_7 поїхали на в кареті швидкої допомоги до лікарні і занесли його до хірургічного відділення. Розкаюється, пояснив що не хотів, щоб ОСОБА_7 потрапив до лікарні і помер. Просить вибачення у потерпілої. Наполягає на тому, що під час сварки для його життя була загроза, то він захищався. Під час слідчого експерименту показав так, як вказали , тому що на нього тиснули.
Незважаючи на частковість визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 його винуватість доводиться наступними доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що 07 червня 2017 року близько 08 години мати повідомилі їй, що брат потрапив у лікарню. Вона пішла в хірургічне відділення, що на ІІІ поверсі. Біля дверей стояв поліцейський, який повідомив що брата підрізали. Привезли двох чоловіків, які говорили, що брат впав на штир, але було встановлено, що рана у брата була саме від ножа. О 09 годині 15 хвилин вона пішла до завідуючого, який сказав, що брат помер під час операції. Вона почала займатися похованням. 08 червня 2017 року поховала брата та звернулася з заявою до поліції, де її допитали. Пояснює, що її брат вживав спиртне, але у сварках участі не брав і за ножі ніколи не хапався. ОСОБА_4 раніше вона не знала. Відомо їй від матері, що брат говорив, що перед тим днем поїхав до Погребняка, щоб піти на рибалку. В зв`язку з тим, що трапилося ОСОБА_4 ніякої допомоги їй не надавав. Заявлений цивільний позов про відшкодування майнової шкоди в розмірі 10 614 гривень 77 копійок підтримує, просить задовольнити у повному обсязі. Моральних претензій не має. Просить покарати обвинуваченого суворо.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що обвинувачений та покійний товаришували і приходили до його сина. Покійного ОСОБА_11 часто бачив у стані алкогольного сп`яніння і той , будучи напідпитку, чіплявся, і до нього теж. Було свято Трійці, вони вжили спиртне. ОСОБА_7 скандалив з ОСОБА_4 , тому він наказав їм припинити сварку, а сам пішов, приліг, але через вікно спостерігав за чоловіками , які залишились у веранді. Його син пішов дивитися телевізор в іншу кімнату. Побачивши через вікно, що ОСОБА_11 тримав ніж , він їм стукав у шибку, а сину наказав сину, їх заспокоїти. Його син ОСОБА_12 вийшов і розбороняв Окружкіна ОСОБА_13 і ОСОБА_7 . Але він не бачив, щоб хтось комусь наносив удари. Зимовець ОСОБА_11 ображав ОСОБА_4 словесно та проявляв агресію в його бік. Покійний ОСОБА_11 , якого він знав приблизно три роки, перший почав сварку з ОСОБА_4 , обзивав «сепаратистом». Вранці побачив на траві сліди кров і дізнався, що ОСОБА_7 поранений, бо йому зателефонувала дружина і повідомила про це. Вночі чув, що викликали швидку, бо чоловіку погано. Швидка приїхала і вони утрьох поїхали в лікарню
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що у нього в с. Новомутин обвинувачений ОСОБА_4 проживав два місяці. Вони разом рибалили та ходили на роботу. Характеризує з позитивного боку. Одного дня зранку прийшов ОСОБА_8 і забрав ОСОБА_4 до себе. ОСОБА_7 знав приблизно 15 років., як конфліктного, який вибивав вікна та скандалив, виганяв дружину з власного дому, коли вживав спиртне.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що все відбувалося в с. Прилужжя у будинку його батьків. ОСОБА_7 до них приїздив часто і залишався ночувати. Після Трійці він приїхав напідпитку. У них також була горілка. ОСОБА_4 він запросив раніше. Сіли учотирьох та випивали була пляшка та четвертинка. ОСОБА_7 підняв тему сепаратизму і почав кричати, сваритись. Він його двічі заспокоював і батько теж, казав що вижене. Він пішов дивитись телевізор у іншу кімнату, коли почув, що кричить батько, повідомляючи, що вже за ножі хапаються. Коли вийшов, то побачив, що у веранді впали ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , кожен боком. Потім він та ОСОБА_4 витягли ОСОБА_15 на вулицю, викликали швидку, наклали мокрий пакет на рану, як рекомендував диспетчер. Як ніж опинився в тілі потерпілого, не знає, бо не бачив, але думає, що коли хлопці боролись. На слідчому експерименті все показував, як було. Що ОСОБА_7 намирявся на ОСОБА_4 ножем, не бачив, але чув, що той ображав ОСОБА_4 та погрожував убити.
Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показав, що знав померлого, як « ОСОБА_17 ». З ним спілкувався один раз у 2015 році, коли той прийшов до нього в селі на пасіку і почав вимагати гроші та мед. Вів себе як «господар села». Прізвища не знає. Про подію йому розповів ОСОБА_12 .
Свідок ОСОБА_18 , фельдшер швидкої допомоги в судовому засіданні показала, що дату не пригадує, час теж. Був виклик у с. Прилужжя вночі, їм від диспетчера надійшло SMS повідомлення, що проткнута легеня. Коли приїхали, зустрів чоловік, показав дорогу, сказав що виникла ситуація, що невдало пожарили шашлики. У веранді лежав чоловік з пов`язкою на рані,забинтований, як повідомили присутні, їм диспетчер порекомендував так надати допомогу. Вона рану не відкривала. Один з двох чоловіків, мабуть той, що зустрічав, пояснив, що потерпілий впав і наткнувся на шампур. Постраждалий нічого не пояснював, лише кивав головою, був при свідомості. Присутні пояснювали, що вживали спиртне і жарили шашлики, поводили себе нормально, носилки з потерпілим заносили у автомобіль і виносили самі.
Із висновку СМЕ № 138 від 08.06.2017 року вбачається, що смерть ОСОБА_7 настала від колото-різаної рани грудної клітини праворуч з пошкодженням міжреберного м`язу, 3 ребра справа, верхньої порожнистої вени, верхньої частини правої легені, а саме: рана грудної клітини праворуч в ділянці міжребір`я по середньо-ключичній лінії, рана на верхній порожнистій вені по передньо-боковій поверхні справа, вогнищевий крововилив з розривом міжреберного м`язу в проекції рани в 2-му міжребір`ї, лінійний перелом 3 ребра справа по середньо-ключичній лінії, рана в ділянці передньої поверхні правої частини легені в верхній третині, яке в своєму клінічному перебігу ускладнилося розвитком гострого малокрів`я внутрішніх органів. (а.с. 138-146, 151-159, 168-169).
Із протоколів проведення слідчого експерименту за участю експерта та фототаблиць до нього : від 08 червня 2017 року - з обвинуваченим ОСОБА_4 , від 08 червня 2017 року зі свідком ОСОБА_8 , слідує, що ОСОБА_4 та свідок на місці показали, кожен окремо, яким чином та куди обвинувачуваний наніс ОСОБА_7 удар ножем (а.с. 112-120, 121-130).
Із висновку судово-психіатричної експертизи № 150 від 14.06.2017 року слідує, що ОСОБА_4 психічних розладів, які відносяться до медичного та юридичного критеріїв осудності, не виявляв і не виявляє. Інкриміноване йому діяння скоїв у стані, коли міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Під дію ст.ст.19, 20 КК України не підпадає. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. (а.с 274-275 ).
Крім того винність обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується протоколами огляду місця події (а.с. 11-28, 34-35), протоколом огляду трупа ОСОБА_7 (а.с. 40-44), висновком судово-медичної експертизи №220 від 13 липня 2017 року, інформацією з оптичного диску, який досліджений в судовому засіданні і судом не встановлено, що обвинувачений показуючи під час слідчого експерименту механізм нанесення ушкоджень, мав обставини, які б свідчили про тиск на нього.
Аналізуючи досліджені докази, суд дійшов висновку, що вони в повній мірі узгоджуються між собою, логічно доповнюють один одного і в повній мірі доводять винуватість ОСОБА_4 у спричиненні потерпілому ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, від яких і настала його смерть.
Показання обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що у нього не було умислу на спричинення таких ушкоджень, і що він захищався від посягань потерпілого, суд розцінює, як дозволений йому спосіб захисту .
На наявність умислу у обвинуваченого на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому вказують: спосіб, характер нанесення удару, що будучи в стані алкогольного сп`яніння, про що обвинувачений не заперечує і про це ж говорять і свідки, обвинувачений наніс в процесі бійки удар кухонним ножем у життєво важливу частину тіла грудну клітину; колото-різана рана грудної клітини, яка і привела до смерті потерпілого, встановлена у ОСОБА_7 висновком СМЕ, спричинена саме обвинуваченим з застосуванням ножа, на що вказують також і допитані в судовому засіданні ті ж свідки, про це по суті не заперечує і сам обвинувачений, заперечуючи при цьому лише щодо механізму її отримання.
Обвинувачений в судовому засіданні стверджує про те, що в ході відвернення нападу з боку потерпілого сталося так, що вони з потерпілим впали і той нахромився на ніж сам, але він під час досудового розслідування пояснював по іншому і показав під час проведення слідчого експерименту, що він наніс удар кухонним ножем ОСОБА_7 і показав, як саме, що й було покладено в основу обвинувачення, оскільки на нього тиснули працівники поліції і навчали, як треба пояснювати і показувати.
Вказані пояснення обвинуваченого і твердження про тиск на нього не заслуговують на увагу суду з підстав відсутності скарг від нього з цього приводу, хоча обвинувачений, при наявності будь-яких порушень його прав, мав можливість звернути увагу про це прокурора, також він мав захисника з часу затримання, мав з ним побачення, в той же час ні через нього , ні в інший спосіб обвинувачений не заявляв про порушення його права, він також міг подати заяву чи скаргу поштовим зв`язком через адміністрацію СІЗО, де утримується, однак цього не здійснював. Суд розцінює такі покази як спробу уникнути відповідальності за вчинене. Вказані покази спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами : показаннями свідків ОСОБА_19 , а також висновками СМЕ щодо механізму спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, зроблених на підставі показів під час проведення слідчого експерименту.
Не заслуговують на увагу суду і твердження захисту про те, що обвинувачений ОСОБА_4 захищаючись від активних дій потерпілого ОСОБА_7 ,перевищив межі необхідної оборони, тому його дії слід кваліфікувати за ст. 124 КК України і суд не приймає до уваги ці твердження за наступних підстав.
Виходячи з суті поняття про необхідну оборону, при вирішенні питання про наявність або відсутність ознак перевищення меж необхідної оборони, є необхідним, крім іншого, з`ясування характеру небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася, та обставин, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема місце і час нападу, його раптовість, не готовність до його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищався, їх фізичні дані, вік стать, стан здоров`я.
Як достеменно встановлено в судовому засіданні, між потерпілим і обвинуваченим під час розпивання спиртних напоїв виникла словесна сварка, в ході якої у обвинуваченого була можливість не застосовувати ніж щодо потерпілого, а сховати його, віддати господарям, звернутися за допомогою до них або ж піти звідти, оскільки в судовому засіданні не встановлено, що з боку потерпілого вчинялися будь-які дії, які б заважали обвинуваченому це зробити. Встановлені в судовому обставини кримінального провадження, які підтверджуються показами свідків, протоколами проведення слідчих експериментів з обвинуваченим, свідком ОСОБА_20 , а також висновки СМЕ з приводу наявності тілесних ушкоджень у потерпілого, що вони спричинені у життєво важливий орган людини, у небезпечний спосіб, ножем, який має колючо-ріжучі властивості, з приводу механізму їх отримання свідчать про наявність умислу у обвинуваченого ОСОБА_4 саме на спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень і виключають кваліфікацію їх спричинення при перевищенні меж необхідної оборони, оскільки за судом не встановлено ознак існування необхідної оборони, а, так, вона була відсутня.
Аналізуючи наявні докази та фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що мається прямий причинний зв`язок між діями обвинуваченого в частині нанесення ним удару кухонним ножем у грудну клітину потерпілого ОСОБА_7 , який призвів до колото-різаної рани грудної клітини праворуч з пошкодженням міжреберного м`язу, 3 ребра справа, верхньої порожнистої вени, верхньої частини правої легені, що в своєму клінічному перебігу ускладнилося розвитком гострого малокрів`я внутрішніх органів, та згідно висновку експерта є причиною смерті ОСОБА_7 .
Таким чином, винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч.2 ст.121 КК України, так як він заподіяв ОСОБА_7 умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає те, що він розкаявся у вчиненому, частково відшкодував заподіяні збитки, вибачився перед потерпілою, вживав заходів надання допомоги потерпілому.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання не характеризується негативно.
Приймаючи до уваги вказані обставини, обставини справи , думку потерпілої, відомості про особу обвинуваченого, що будучи раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став і скоїв новий умисний тяжкий злочин, суд дійшов висновку, що його виправлення неможливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України. В той же час, враховуючи встановлені судом пом`якшуючі обставини, суд вважає за можливе за цим законом не призначати покарання ОСОБА_4 у максимальному розмірі.
Приймаючи до уваги, що скоєним злочином потерпілій ОСОБА_6 заподіяно матеріальну шкоду, яку обвинувачений не відшкодував, але визнав, в силу ч. 3 ст. 128 КПК України, ст.ст. 1166 ЦК України підлягає задоволенню цивільний позов потерпілої про стягнення матеріальної шкоди в розмірі, заявленому потерпілою і визнаному обвинуваченим 10 614 гривень 77 копійок.
Провадження за цивільним позовом прокурора, заявленого на користь Конотопського міського фінансового управління Сумської області в сумі 291 гривні 93 копійок про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, підлягає закриттю , оскільки заявник відмовився від позову через відшкодування обвинуваченим цих витрат.
Приймаючи до уваги обставини справи, наставши тяжкі наслідки, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 скоїв тяжкий злочин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, є особою раніше судимою і маються ризики вчинення нового злочину, суд вважає необхідним до вступу вироку в законну силу залишити запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Враховуючи, що обвинувачений був затриманий 7 червня 2017 року і тримався під вартою, то йому підлягає зарахуванню вказаний термін до строку покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року , який діяв на час його затримання.
Арешт, накладений ухвалами суду з метою збереження речових доказів та необхідності проведення експертиз в силу ст. 174 КПК України слід скасувати. Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України,
Ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 8 (вісім) років.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою. Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання, з 07 червня 2017 року, зарахувавши в строк відбування покарання час з 07 червня 2017 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції ЗУ № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року).
Прийняти відмову прокурора від позову, заявленого в інтересах держави на користь Конотопського міського фінансового управління Сумської області про стягнення 291 гривні 93 копійок витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину і провадження за цим позовом закрити.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про стягнення 10 614 гривень 77 копійок матеріальної шкоди, задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 10 614 (десять тисяч шістсот чотирнадцять) гривень 77 копійок матеріальної шкоди.
Арешт накладений ухвалами суду від 9 червня 2017 року, на спортивну кофту синього кольору, спортивні шорти синього кольору, капці гумові сірого кольору, які вилучено у ОСОБА_7 , три ножі, чоловічі гумові капці з нашаруванням речовини бурого кольору, шість недопалків цигарок «Прилуки», чотири сліди пальців рук, футболку чорного кольору «Адідас», які вилучено під час огляду місця події в АДРЕСА_3 , ; спортивні штани чорного кольору, кросівки біло-коричневого кольору, які вилучено у ОСОБА_4 , скасувати.
Речові докази по справі: три ножі, чоловічі гумові капці з нашаруванням речовини бурого кольору, шість недопалків цигарок «Прилуки», чотири сліди пальців рук, футболку чорного кольору «Адідас», які вилучено під час огляду місця події в АДРЕСА_3 , які зберігаються в камері зберігання речових доказів Конотопського ВП ГУНП в Сумській області; спортивну кофту синього кольору, спортивні шорти синього кольору, капці гумові сірого кольору, які вилучено у ОСОБА_7 та зберігаються в камері зберігання речових доказів Конотопського ВП ГУНП в Сумській області; спортивні штани чорного кольору, кросівки біло-коричневого кольору, які вилучено у ОСОБА_4 та зберігаються в камері зберігання речових доказів Конотопського ВП ГУНП в Сумській області знищити.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення вироку, а засудженим, який перебуває під вартою, в той же строк з дня отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1