Справа № 1-120/11
23 січня 2018 року
Суворовський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляцію засудженого ОСОБА_4 від 02.10.2017 року на вирок Суворовського районного суду м.Одеси від 02.11.2011 року, в якій вказаний засуджений порушує питання про відновлення строку на апеляційне оскарження зазначеного вироку суду, в порядку ст.353 КПК України (1960 року), -
Вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 02.11.2011 року ОСОБА_4 засуджено за скоєння злочинів, передбачених ч.2 ст.289, ч.1 ст.286, ст.ст.70, 72 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців з конфіскацією усього особистого майна, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі, який 17.11.2011 року набрав законної сили.
02.10.2017 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з апеляційною скаргою на зазначений вирок суду, в якій останнім порушується питання про відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вказаного вироку, мотивуючи це тим, що під час судового розгляду кримінальної справи він участі в судовому засіданні не брав і лише 04.09.2017 року йому стало відомо про ухвалення вироку суду від 02.11.2011 року стосовно нього.
У зв`язку з неявкою належним чином повідомлених засудженого ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , цивільного позивача ОСОБА_7 , а також з огляду на ненадходження від зазначених осіб клопотань про їх обов`язкову участь при розгляді клопотання засудженого про відновлення строку на апеляційне оскарження вироку Суворовського районного суду м.Одеси від 02.11.2011 року, суд відповідно до ч.3 ст.353 КПК України, вирішив можливим розглянути клопотання засудженого про відновлення строку на подачу апеляції на означений вирок суду, за відсутністю вказаних осіб.
З`ясувавши думку прокурора ОСОБА_3 , дослідивши в судовому засіданні матеріали справи та протокол судового засідання (т.2 а.с.258-278), а також вивчивши надані Кілійським районним відділом державної виконавчої служби, Ізмаїльською місцевою прокуратурою Одеської області, Кілійським районним судом Одеської області відповідні відомості, суд доходить висновку про те, що клопотання засудженого ОСОБА_4 про відновлення строку на подачу апеляції на вирок Суворовського районного суду м.Одеси від 02.11.2011 року, - задоволенню не підлягає, за нижченаведених підстав.
Відповідно до ст.353 КПК України (1960 року), за правилами якого здійснювався розгляд вищезазначеної кримінальної справи, питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вирішується в судовому засіданні судом, який розглядав справу, та за результатами розгляду клопотання суд виносить постанову, якою відновляє пропущений строк або відмовляє у його відновленні і визнає апеляцію такою, що не підлягає розгляду.
Як вбачається з матеріалів справи та протоколу судового засідання, засуджений ОСОБА_4 був присутній та приймав участь під час усього процесу судового розгляду справи за його обвинуваченням у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.289, ч.1 ст.286 КК України, за результатами чого після його останнього слова 01.11.2011 року й видалення суду до нарадчої кімнати, судом був ухвалений вирок від 02.11.2011 року, який у той ж день був оголошений в залі судового засідання.

З огляду на зазначені обставини, доводи засудженого ОСОБА_4 щодо розгляду кримінальної справи за його обвинуваченням за його відсутністю та щодо його необізнаності про ухвалення судом вироку від 02.11.2011 року, уявляються безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами кримінальної справи, в якій до того ж містяться відповідні розписки вказаного засудженого.
Крім цього, з витребуваних судом з Кілійського районного відділу державної виконавчої служби відповідних відомостей слідує, що вирок суду від 02.11.2011 року, частково виконаний ще у червні 2013 року виконавчою службою в частині конфіскації усього особистого майна засудженого ОСОБА_4 , яке до того ж було реалізовано 10.06.2013 року на аукціоні та виручені гроші були перераховані 13.06.2013 року до Державного бюджету України, що у свою чергу, додатково свідчить про обізнаність вказаної особи про ухвалений відносно неї вирок суду від 02.11.2011 року та про його виконання у наведеній частині, а також унеможливлює віднесення доводів зазначеної особи до поважних причин пропуску строку апеляційного оскарження означеного вироку суду.

Окремо звертає увагу те, що за наданими Кілійським районним судом Одеської області відомостями, ОСОБА_4 був засуджений вироком цього суду від 08.08.2017 року за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання з частковим складенням невідбутого за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 02.11.2011 року покарання, а під час розгляду справи в Кілійському районному суді, згідно з журналом судового засідання від 17.05.2017 року, вказаний засуджений вказував суду про його попередню судимість й засудження за вироком Суворовського районного суду м.Одеси, що спростовує доводи вказаної особи про її необізнаність з ухваленим судом 02.11.2011 року вироком.
Таким чином й за сукупністю викладеного, наведені засудженим ОСОБА_4 в його апеляційній скарзі обставини, не можуть бути визнані судом такими, що обґрунтовують поважність причин пропуску майже на 6 років вказаним засудженим строків на апеляційне оскарження вироку суду від 02.11.2011 року, яким останнього було засуджено до покарання у виді позбавлення волі, що підлягає виконанню і реальному відбуттю в кримінально-виконавчій установі, внаслідок чого, клопотання зазначеної особи про відновлення строку на подачу апеляції на означений вирок суду, - підлягає залишенню без задоволення, а його апеляційну скаргу належить визнати такою, що не підлягає розгляду.
Керуючись ст.353 КПК України (1960 року), суд -

П О С Т А Н О В И В:
В поновленні засудженому ОСОБА_4 строку на подачу апеляції на вирок Суворовського районного суду м.Одеси від 02.11.2011 року, - відмовити.
Визнати апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 від 02.10.2017 року на вирок Суворовського районного суду м.Одеси від 02.11.2011 року, вказану особу засуджено за ч.2 ст.289, ч.1 ст.286, ст.ст.70, 72 КК України та який 17.11.2011 року набрав законної сили, до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців з конфіскацією усього особистого майна, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі, - такою, що не підлягає розгляду.
Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.
Постанову може бути оскаржено шляхом подачі апеляції до Судової палати по кримінальним справам Апеляційного суду Одеської області протягом 7 діб з дня проголошення.

С у д д я: ОСОБА_1