Справа № 177/381/17
Провадження № 1-кп/177/16/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2018 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000606 від 06.07.2016 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. с. Кривбас Криворізького району Дніпропетровської області; освіта загальна середня, одруженого; пенсіонера; проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ін НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 122 КК України, -

за участі:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
24.06.2016 близько 13:00 години, ОСОБА_3 , перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_2 , де мешкає раніше знайомий йому ОСОБА_5 спільно зі своєю дружиною ОСОБА_6 вступив в словесний конфлікт з ОСОБА_5 , під час якого ОСОБА_3 умисно наніс ОСОБА_5 один удар правою рукою стислою в кулак в область лівої ключиці. В результаті чого потерпілому ОСОБА_5 , згідно висновку експерта судово-медичної експертизи № 207 від 09.02.2017 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: закритий перелом лівої ключиці в середній третині, розрив ключично-акроміального зчленування лівої ключиці, які за своїм характером відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесним ушкодженням, за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 доби.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину не визнав, суду пояснив, що злочинів не вчиняв, прибув на особистому автомобілі до домоволодіння потерпілого з метою поспілкуватися, випити чаю. Самовільно заїхав на територію домоволодіння. Потерпілий ОСОБА_7 вийшов з будинку і сказав, що дружини вдома не має і відмовився випити з ним чаю. Після чого, потерпілий ухватив його за шиворіт і почав кричати, що зламали йому ключицю. На шум з будинку вийшла ОСОБА_8 , дружина потерпілого і також почала кричати. Він почав тікати з двору, сів в автомобіль та виїжджаючи зачепив краєчок воріт. ОСОБА_8 кричала та просила викликати скору та міліцію. Виїхавши з двору він чекав міліцію біля домоволодіння ОСОБА_7 але вона не приїхала. Приїхала швидка медична допомога та забрали потерпілого у лікарню. Він наступного дня телефонував дільничному але той нічого не сказав. Крім того, він цікавився у дружини потерпілого, що саме сталося, вона пояснила, що потрібно 20 тисяч гривень на лікування. Стосунки з родиною потерпілого були дуже добрі, він не розуміє чому вони наговорюють на нього. Вважає, що підставою для конфлікту стали ревнощі. ОСОБА_7 ревнував його до дружини ОСОБА_9 . Також вважає безпідставними обвинуваченнями потерпілого, що він начебто був в стані алкогольного сп`яніння, тому як він вже багато років не вживає алкоголь у будь якому вигляді. Положення Закону України «Про амністію в 2016 році» йому зрозумілі.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що з обвинуваченим знайомий лише візуально. Добре знає його дружина ОСОБА_8 , яка підтримувала добросусідські стосунки. 24.06.2016 вони з дружиною знаходились в будинку. Вікно виходить на подвір`я. Дружина побачило, що автомобіль заїхав у двір. Він вийшов подивитися. ОСОБА_10 йому запропонував випити. Він відмовився і повернувся до будинку. З вікна побачили, що він заїжджаючи збив ворота, тому він знову вискочив на подвірья. ОСОБА_10 почав його бити і заламав ключицю. Вийшла дружина і також почала відбиватися. Потім викликали швидку та міліцію. Прибігли діти ОСОБА_10 , заходили до хати з`ясовували, що сталося. Машину викотили з подвірья. Швидка допомога забрала його у лікарню, де травматолог сказав, що потрібна операція вартість, якої 12 тисяч гривень. Просить задовольнити позов, стягнути завдану матеріальну і моральну шкоду.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердила показання потерпілого.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що знає обвинуваченого , як порядного, доброго чоловіка, оскільки тривалий час проживають по сусідству. 24.06.2016 приблизно о 13.00 до неї зайшов ОСОБА_12 та попросив позичити 100 гривень на бензин. ОСОБА_13 знаходився у нормальному стані без ознак сп`янінням. Через деякий час їй зателефонувала ОСОБА_14 і сказала, що ОСОБА_13 п`яний дебошире. Вона дуже здивувалась так, як бачила його зовсім тверезим та точно знає, що він не вживає алкоголь. Пізніше того дня, ОСОБА_10 їй повернув 100 гривень і був тверезий але схвильований.

Свідок ОСОБА_15 охарактеризувала чоловіка ОСОБА_12 з позитивного боку. Не розуміє чому виникла така ситуація. До них додому приходили потерпілий з дружиною та просили гроші на лікування. Але чоловік заперечував, що причинив будь яку шкоду, крім того, в них не має такої великої сумі, оскільки вона має онкологічне захворювання і проходить дороге лікування.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що проживає по сусідству з родиною ОСОБА_7 . Стосунки склались добрі. Точної дати не пам`ятає, але на досудовому слідстві вірно встановлено, вона виходила за хлібом, який привозить водій на автомобіля. До машини з хлібом під`їхав ОСОБА_10 , який був не тверезий, що було зрозуміло по зовнішнім ознакам. ОСОБА_10 про щось розмовляв з водієм, а потім поїхав. Також вона бачила, як ОСОБА_10 заїхав на машині на подвір`я домоволодіння потерпілого. Чула шум, вирішила бігти на допомогу але побоялася, так як має дуже поважний вік. Виглядала та бачила, як ОСОБА_10 товк ОСОБА_7 , а ОСОБА_8 кликала на допомогу.

Не зважаючи на невизнання вини, винуватість обвинуваченого у вчинені інкримінованого йому злочину підтверджується наступними доказами.
Згідно протоколу огляду місця події від 10.02.2017 року з фототаблицею до нього, проведеного за участю понятих та власника домоволодіння ОСОБА_5 , встановлена обстановка на місці вчинення злочину, а саме оглянута територія домоволодіння АДРЕСА_3 . (а.с. 22-24 т.2).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 10.02.2017 року з фототаблицею до нього, проведеного за участю понятих та потерпілого ОСОБА_5 , оглянуті ворота на території домоволодіння АДРЕСА_3 . (а.с. 29-31 т.2).

Згідно висновку судово-медичного експерта № 207 від 09.02.2017 року, заподіяні ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: закритий перелом лівої ключиці в середній третині, розрив ключично-акроміального зчленування лівої ключиці, які за своїм характером відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесним ушкодженням, за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 доби. (а.с. 37-38 т.2).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 17.02.2017 року, проведеного в присутності понятих за участі потерпілого ОСОБА_5 , спеціаліста судово медичного експерта ОСОБА_17 , потерпілий розповів та показала обставини та механізм нанесення йому тілесних ушкоджень (а.с.42 -46 т.2);

Згідно висновку судово-медичного експерта № 277 від 22.02.2017 року, беручи до уваги анатомічну локалізацію і характер виявлених у потерпілого і ушкоджень, дані за травмуючий предмет, кількість прикладань фізичної сили можливо зробити підсумок, що механізм їх утворення не суперечить судово медичним даним отриманим під час проведення слідчого експеременту за участю потерпілого від 17.02.2017 (а.с. 49-50 т.2).

Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 23.02.2017 року з фототаблицями, проведеного за участю понятих, свідка ОСОБА_6 , яка розповіла про обставини вчинення злочину та механізм заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень. (а.с. 53-57 т.2).

Заслухавши обвинуваченого, потерпілого та свідків, всебічно дослідивши всі обставини кримінального провадження, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності та взаємозв`язку за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованому йому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Беручи до уваги викладене, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 , доведена повністю та його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України за ознаками умисне середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечного для життя, і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Обговорюючи питання про призначення обвинуваченому міри покарання, суд зважає на ступінь тяжкості скоєного, відповідно до норм ст. 12 КК України, злочин відноситься до категорії середньої тяжкості.

Особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий в (а.с. 71 т.2), пенсіонер, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.с.73-76 т.2) за місцем мешкання характеризуються позитивно (а.с. 72 т.2) на утриманні дружина, яка хворіє на онкологічну хворобу.

Суд не встановив обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд бере до уваги позицію потерпілого, який не наполягав на реальному позбавлені волі і при визначені покарання покладався на думку суду. При таких обставинах суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті інкримінованого злочину та за правилами ст. 75 КК України. Керуючись ст.ст. 50, 65 КК України вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню скоєнню ним нових злочинів.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Ч. 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
В порушення вимог ст.ст. 76-81 ЦПК України цивільним позивачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження витрат на лікування в розмірі 12000 гривень, придбання ліків та матеріалів, необхідних для проведення операції, а тому в цій частині вимог необхідно відмовити.
Ч.1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
На підставі викладеного, беручи до уваги глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, те, що наслідки спричинення тілесних ушкоджень потерпілий відчуває до цього часу, вимоги розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого моральну шкоду в розмірі 3000 гривень.
Керуючись ст.368, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 376 , п.1 ч.2 ст. 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.1 ст. 122 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.

на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до ст. 76 КК України на ОСОБА_3 покласти наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 3000 гривень на відшкодування моральної шкоди.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали, а особам, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: