Зіньківський районний суд в Полтавській області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/1831/16-к
Номер провадження 1-кс/530/70/18

У Х В А Л А
іменем України
12.04.2018 р. м.Зіньків

Слідчий суддя Зіньківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Зіньків Полтавської області клопотання слідчого СВ Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , відносно підозрюваного ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,-

В С Т А Н ОВ И В :
Матеріали досудового розслідування, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000465 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України. В клопотанні заступника начальника СВ Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Зіньківського відділу Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , ставиться питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

В заявленому клопотанні заступник начальника СВ посилається на факти, встановлені по кримінальному провадженню №0000465.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.08.2015 року близько 21 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, та знаходячись поблизу будинку культури в с.Шилівка, Зіньківського району, Полтавської області, вул.Центральна, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливою метою, шляхом вільного доступу, з дерев`яної лавки таємно викрав мобільний телефон «LG» А390, ІМЕІ А: НОМЕР_1 , ІМЕІ В: НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 , вартість якого, згідно з висновком товарознавчої експертизи №1611/4 від 16.11.2016 року становить 328 грн. 94 коп., із сім-картою МТС вартістю 50 грн. та флеш-картою пам`яті об`ємом 4 Гб вартістю 100 грн., чим завдав ОСОБА_6 майнової школи на загальну суму 478 грн. 94 коп..

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися в таємному викрадені чужого майна (крадіжці), ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
05.08.2015 року відомості по даному факту було внесено до ЄРДР за №0000465 за ч.1 ст.185 КК України.

25.11.2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

08.12.2016 року досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000465 було зупинено на підставі п.2 ч.1 ст.280 КПК України в зв`язку з переховуванням підозрюваного ОСОБА_5 від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності, і його місцезнаходження невідоме.

Під час проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню було вжито заходів, спрямованих на встановлення місцезнаходження розшукуваного ОСОБА_5 , а саме перевірено адресу його реєстрації в АДРЕСА_1 , та місце його проживання в АДРЕСА_2 , але за вказаними адресами ОСОБА_5 відсутній. Відомо, що ОСОБА_5 користується мобільним телефоном з номером оператора мобільного зв`язку ПрАТ «МТС Україна» № НОМЕР_3 , але на зв`язок не виходить, близьким родичам невідоме місце його перебування.

13.03.2018 року до Зіньківського районного суду було подано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 ..

13.03.2018 року клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 було частково задоволено слідчим суддею Зіньківського районного суду та винесено ухвалу №530/49/17 від 13.03.2018 року. Згідно з даною ухвалою надано дозвіл на затримання з метою приводу до суду для обрання запобіжного заходу підозрюваного ОСОБА_5 .. В частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, клопотання залишено без розгляду.

11.04.2018 року було встановлено місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 ..

11.04.2018 року ОСОБА_5 було затримано на підставі ухвали слідчого судді Зіньківського районного суду №530/49/17 від 13.03.2018 року.

11.04.2018 року досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000465 відновлено.

Обґрунтовуючи своє клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту, слідчий посилається на те, що підставою застосування запобіжного заходу є: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконний вплив на свідка; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Існування вказаних ризиків обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки розуміє суворість покарання яке йому загрожує згідно Кримінального кодексу України, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Заслухавши обґрунтування клопотання слідчого Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , яка підтримала своє клопотання, доводи заявленого клопотання прокурора, який просить задовольнити клопотання, пояснення ОСОБА_5 , який не заперечував проти обрання відносно нього запобіжного заходу, захисника, який підтримав підозрюваного, вивчивши наявні матеріали, якими слідчий обґрунтовує заявлене клопотання, суд приходить до висновку,що заявлене клопотання підлягає задоволенню з слідуючи підстав.

Частиною 3 ст. 176 КПК України визначено, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 178 КПК України встановлені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється; що він раніше неодноразово засуджений, його вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан.

При розгляді даного клопотання слідчий суддя враховує також загальні положення ч.3 ст.176 КПК України, виходячи з встановленого КПК України принципу змагальності сторін, про те, що слідчий, прокурор, якщо не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам, то слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами:

1)Протоколом допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який показав, що 03.08.2015 року у вечірній час він перебував біля будинку культури, розташованого в центрі с.Шилівка Зіньківського району, де відпочивав зі своїми односельцями. Близько 21 год. ОСОБА_6 поклав на лавочці біля себе свій мобільний телефон «LG» А390, ІМЕІ А: НОМЕР_1 , ІМЕІ В: НОМЕР_2 , із сім-картою МТС НОМЕР_4 та флеш-картою пам`яті об`ємом 4 Гб. На лавочці, де ОСОБА_6 поклав свій телефон, в той момент сиділи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , і коли приблизно через 15 хвилин ОСОБА_9 пішла додому, то ОСОБА_6 також став збиратися додому, але виявив відсутність свого мобільного телефону. Тому в присутніх він став запитувати, чи брав його мобільний телефон, але ніхто не зізнався. Пошуки мобільного телефону на місцевості результату не дали, і зв`язок з ним був відсутній, тому ОСОБА_6 повідомив про дану подію до поліції.

2)Протоколом огляду від 29.10.2016 року, в ході якого було оглянуто мобільний телефон «LG» НОМЕР_5 , ІМЕІ А: НОМЕР_1 , ІМЕІ В: НОМЕР_2 , що добровільно видав ОСОБА_10 .

3)Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , який показав, що восени 2015 року він приїхав до своїх батьків в с.Шилівка Зіньківського району, де зустрів свого рідного дядька ОСОБА_5 . В ході розмови з останнім ОСОБА_10 повідомив, що в нього немає мобільного телефона, так як свій телефон віддав дружині. У відповідь ОСОБА_5 сказав, що в нього є непотрібний йому мобільний телефон, який він може віддати ОСОБА_10 , який на цю пропозицію погодився. Тому наступного дня ОСОБА_5 віддав мобільний телефон чорного кольору «LG» НОМЕР_5 , ІМЕІ А: НОМЕР_1 , ІМЕІ В: НОМЕР_2 , ОСОБА_10 , яким останнім постійно користувався в період до 29.10.2016 року. Про те, що даний мобільний телефон було викрадено 03.08.2015 року в с.Шилівка, ОСОБА_10 не було відомо і про це він дізнався від працівників поліції, яким 29.10.2016 року добровільно видав даний телефон.

4)Речовими доказами: ДВД диском з інформацією зєднань мобільних терміналів, що знаходиться у володінні та розпорядженні мобільного зв`язку ПрАТ «МТС Україна», які було здійснено з мобільного телефону «LG» НОМЕР_5 , ІМЕІ А: НОМЕР_1 , ІМЕІ В: НОМЕР_2 , в період часу з 23 год 03.08.2015 року із прив`язкою до базових станцій, які було вилучено 16.09.2016 року в ПрАТ «МТС Україна», та мобільним телефоном «LG» НОМЕР_5 , ІМЕІ А: НОМЕР_1 , ІМЕІ В: НОМЕР_2 , вилученим 29.10.2016 року у ОСОБА_10 в м.Зіньків.

5)Висновком товарознавчої експертизи №1611/4 від 16.11.2016 року, згідно з яким вартість мобільного телефону «LG» НОМЕР_5 , ІМЕІ А: НОМЕР_1 , ІМЕІ В: НОМЕР_2 , становить 328 грн. 94 коп.

6)Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , в ході якого вона показала, що 03.08.2015 року близько 21 год вона прийшла до будинку культури в с.Шилівка, де відпочивала молодь. Вона присіла на лавочку, де знаходився ОСОБА_11 , в руках якого вона побачила мобільний телефон. Потім до них підійшов ОСОБА_8 , а ОСОБА_12 пішла додому. Наступного дня від ОСОБА_6 вона дізналася, що 03.08.2015 року біля будинку культури хтось викрав його мобільний телефон, але хто саме це зробив ОСОБА_12 невідомо.

7)Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , який показав, що на початку серпня 2015 року у вечірній час він відпочивав біля будинку культури в с.Шилівка Зіньківського району, де зустрів свого знайомого ОСОБА_14 , з яким вони сіли на лавочку і слухали музику з мобільного телефону ОСОБА_15 .. Де саме знаходився даний телефон ОСОБА_13 уваги не звертав, а коли ОСОБА_16 став збиратися додому, то у всіх присутніх став запитувати, чи не бачили його мобільного телефона, так як він не міг його знайти. Серед присутніх був присутній і ОСОБА_8 , але ніхто не зізнався, що забрав мобільний телефон ОСОБА_17 , з яким на той момент зв`язку не було.

8)Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , який показав, що 03.08.2015 року вранці він приїхав в с.Шилівка Зіньківського району до господарства своєї матері, де перебував до вечора, а близько о 20 год пішов в центр с.Шилівка, де в магазині купив пляшку горілки, з якої випив приблизно 200 грам, і пішов далі до будинку культури, де відпочивала місцева молодь. ОСОБА_5 присів на лавочку і поряд з ним сиділи молоді хлопці і дівчата, з яких він знав лише ОСОБА_14 та ОСОБА_18 . Коли ОСОБА_16 пішов додому, то ОСОБА_5 на лавочці побачив мобільний телефон «LG» чорного кольору, який він вирішив забрати собі. Коли ніхто не бачив, ОСОБА_5 поклав даний мобільний телефон до кишені своїх шортів, та пішов додому. Пізніше він викинув з мобільного телефону сім-карту та флеш-карту пам`яті і тривалий час даним мобільним телефоном не користувався. Приблизно через два місяці ОСОБА_5 знову повернувся в с.Шилівка, і побачив свого племінника ОСОБА_19 , який сказав, що в нього немає мобільного телефону, тому ОСОБА_5 віддав йому мобільний телефон, який 03.08.2015 року він викрав біля будинку культури в с.Шилівка. Після чого, ОСОБА_20 почав ним користуватися, але 29.10.2016 року працівники поліції вилучили в нього вказаний мобільний телефон.

9)Протоколом слідчого експерименту від 25.11.2016 року, в ході якого підозрюваний ОСОБА_5 на місці поліції в с.Шилівка, вул..Центральна, Зіньківського району, підтвердив свої показання.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути виправданим тільки за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканності (рішення ЄСПЛ «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії»), а оскільки ОСОБА_5 обвинувачується в крадіжці, є злочином середньої тяжкості. 28.11.2016 року ОСОБА_5 на виклик до слідчого не з`явився, зв`язок з його мобільним телефоном за НОМЕР_3 був відсутній. З метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 було перевірено адреси за місцем його реєстрації в АДРЕСА_1 , та за місцем фактичного проживання в АДРЕСА_2 , але він за вказаними адресами був відсутній. Близьким родичам, зокрема матері та рідним братам ОСОБА_5 , невідомо місце його перебування. 08.12.2016 року досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000465 було зупинено на підставі п.2 ч.1 ст.280 КПК України в зв`язку з переховуванням підозрюваного ОСОБА_5 від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності, і його місцезнаходження було невідоме.

11.04.2018 року ОСОБА_5 було затримано на підставі ухвали слідчого судді Зіньківського районного суду №530/49/17 від 13.03.2018 року та 11.04.2018 року досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000465 відновлено, тому суд вважає, що існує певний суспільний інтерес до даної справи, який з часом не зникає, а тому звільнення підозрюваного може потягти хвилювання громадськості, тобто порушити публічний порядок.

При цьому суд керується висновками рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії", що "суворість передбаченого покарання" є суттєвим елементом при оцінюванні "ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Разом з тим, суд враховує, що ні тяжкість обвинувачення, ні серйозність покарання не є доказом наявності цих ризиків, на що неодноразово вказує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях («Ідалов проти Росії», «Гарицький проти Польщі», «Храїді проти Німеччини» тощо).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція Європейського Суду з прав людини, викладена у п. 60 рішення від 6.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням застосування домашнього арешту, однак застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, з огляду на його матеріальні можливості та існуючу ситуацію в Україні, оскільки на даний час в зв`язку із проведенням в Україні антитерористичної операції та наявності непідконтрольних Україні територій, має родичів на території України, підозрюваний може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).

Відповідно до приписів ч.1 та ч.2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно ч.6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Відповідно до ч. 5 ст. 196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.
Як вбачається з ч. 5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
При вирішенні клопотання судом також враховуються положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Також встановлено, що інші більш м"які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 з наступних причин: особисте зобов"язання - неможливо застосувати у зв"язку з тим, що даний запобіжний захід вимагає наявність особливої довіри до підозрюваного в підтвердження можливості дотримання процесуальних обовязків. Особиста порука на адресу правоохоронних органів не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_5 .. Застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного, його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при зверненні слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу.
В судовому засіданні слідчий та прокурор довели, що маються реальні ризики, передбачені п.п. 1,5.ч.1ст.177 КПК України, що підозрюваний ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Виходячи з наведеного, суд вважає що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а тому клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який, на думку суду, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового слідства підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.176,177,179,184,186,187,193, 194, 369-372 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання заступника начальника СВ Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту задоволити.

Обрати, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючому, зареєстрованому в АДРЕСА_3 , жителю АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 ( шістдесят ) днів із застосування електронних засобів контролю на два місяці до 11 червня 2018 року та заборонити йому цілодобово залишати житло, що розташоване в АДРЕСА_1 .
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 6 ч.5 ст. 194 КПК України, а саме:
-прибувати до визначеної службової особи (слідчого, прокурора, суду) у визначений ними період часу;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

Роз`яснитиОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники поліції (органу внутрішніх справ) з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
В разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ознайомити підозрюваного ОСОБА_5 під підпис з ухвалою про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, зобов`язавши передати копію ухвали для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.
Роз`яснити, що за умисне невиконання ухвали суду передбачена відповідальність за ст. 382 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом пяти днів з часу проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Слідчий суддя Зіньківського районного суду
Полтавської області ОСОБА_1