В И Р О К справа № 274/1550/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И провадження № 1-кп/0274/353/17
26.10.2017 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Бердичева,
Житомирської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого в СП "РІФ-1", зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
В С Т А Н О В И В:
04.04.2017 року в ОСОБА_5 , який перебував у приміщені Лото-Маркет, що знаходиться за адресою: м. Бердичів, вул. Європейській № 5а, виник умисел на заволодіння мобільним телефоном «Samsung J7», належним ОСОБА_6 ..
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 приблизно о 18 год. 40 хв. 04.04.2017 року шляхом обману, а саме під приводом необхідності здійснення дзвінка, повідомив неправдиві відомості раніше незнайомому ОСОБА_6 та попросив мобільний телефон марки «Samsung J7» у прозорому силіконовому чохлі, споряджений сім-картою мобільного оператора «Київстар», із захисним склом та флеш картою об`ємом 16 ГБ., який пообіцяв повернути через декілька хвилин. ОСОБА_6 , не усвідомлюючи злочинного умислу ОСОБА_5 та будучи введеним в оману, погодився та передав належний йому вищевказаний мобільний телефон, який в подальшому ОСОБА_5 привласнив.
Таким чином, ОСОБА_5 шляхом обману заволодів мобільним телефоном марки «Samsung J7» вартістю 4200 грн., із захисним склом, вартістю 100 грн., у прозорому силіконовому чохлі, вартістю 80 грн., спорядженому сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 25 грн. та флеш картою, об`ємом 16 ГБ. вартістю 100 грн., чим заподіяв ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 4505 грн..
Своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ст. 190 ч. 1 КК України (шахрайство).
В ході судового розгляду ОСОБА_5 свою вину в скоєнні злочину визнав повністю. Пояснив, що дійсно мали місце події викладені в обвинуваченні. Мобільний телефон він продав, гроші використав на власні потреби. В скоєному обвинувачений щиро розкаявся.
За клопотанням прокурора, проти задоволення якого не заперечили інші учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
На підставі вищевикладеного, наведені докази в їхній сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 доведеною повністю та кваліфікує його дії за ст. 190 ч. 1 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину - злочин невеликої тяжкості, особу винного, який працює, проживає з матір"ю, братом та бабусею, за місцем проживання характеризується посередньо, має інвалідність ІІІ групи з дитинства, входить до переліку осіб, до яких відповідно до ст. 4 п. "е" Закону України "Про застосування амністії в Україні" амністія не застосовується (у 2011 році звільнявся від кримінальної відповідальності передбаченої ст. 122 ч. 1 КК України відповідно до ст. 1 п. "а", ст. 6 Закону України "Про амністію" від 08 липня 2011 року), на обліку в лікарів нарколога, психіатра не перебуває.
Обставиною, що відповідно до ст. 66 ч. 1 п. 1 КК України помякшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено
З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі.
Разом з тим, враховуючи обставину, що пом`якшує покарання та істотно знижуює ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, позицію потерпілого, який претензій морального, матеріального характеру до обвинуваченого не має, покарання просить призначити на розсуд суду, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого положення ст. 75 ч. 1 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.
Цивільний позов у провадженні не заявлений. Процесуальних витрат немає.
Арешт на майно обвинуваченого або інших осіб в рамках кримінального провадження не накладався.
Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 369- 371, 373- 374, 376 КПК України, суд, -
Визнати винуватим ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 75 ч. 1 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ч. 76 ч. 1 п.п. 1, 2 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1