Справа № 199/7754/17
УХВАЛА
07.11.2017 Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області капітан міліції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з повноважним прокурором, про накладення арешту на кросівки марки «puma disk» 39 розміру, які належать підозрюваному ОСОБА_5 , та вилучені 03.11.2017 у ході огляду з забороною на обмеження розпоряджатися та користування таким майном.
Клопотання обґрунтовується тим, що під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , вступивши в попередню змову з невстановленою слідством особою, 02.11.2017 приблизно о 15 годині 55 хвилин маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) поєднаний з проникненням до житла, підійшли до будинку АДРЕСА_1 , що належить потерпілому ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, шляхом проникнення до житла, в цей же день тобто 02.11.2017 близько 16:00 годин, ОСОБА_5 разом з невстановленою слідством особою, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, перелізли через паркан, таким чином незаконно проникли на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 направились до вікна будинку, та шляхом віджиму металопластикового вікна, незаконно проникли в середину будинку. Перебуваючи в середині будинку, ОСОБА_5 з невстановленою слідством особою, керуючись корисливим мотивом, таємно заволоділи майном, що належить потерпілому ОСОБА_6 , а саме: годинником марки «Победа» вартістю 3000 гривень; сумкою спортивною, шкіряною вартістю 5000 гривень; айпадом марки «Епел» вартістю 8000 гривень.
Після чого, ОСОБА_5 разом з невстановленою слідством особою, з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на загальну суму 16000 гривень.
Зазначені вище відомості про вчинення кримінального правопорушення 02.11.2017 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за попередньою правовою кваліфікацією передбаченою ч. З ст. 185 КК України та розпочато досудове розслідування.
Під час здійснення огляду місця події 02.11.2017 було виявлено та вилучено сліди низу взуття.
03.11.2017 було оглянуто та вилучено кросівки підозрюваного ОСОБА_5 .
Таким чином, на речі та документи вилучені у ході огляду повинен бути накладений арешт.
Зазначений факт повністю підтверджується допитом потерпілого та свідка, який був очевидцем нападу на потерпілого.
Вилучене під час огляду є доказом.
Враховуючи вище викладене, а також те, що вказані вилучені речі мають суттєве доказове значення у кримінальному провадженні, виникла об`єктивна необхідність у накладенні арешту з метою позбавлення можливості розпоряджатися будь - яким чином та використовувати вилучені під час огляду речі, майно та документи.
Судом заслухано прокурора, слідчого та досліджено додані до клопотання документи.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду клопотання повідомлялися належним чином про причини своєї неявки судові не повідомили.

Суд враховує, що згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
За ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як визначено ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
За ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Вирішуючи клопотання суд виходить з наступного.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , вступивши в попередню змову з невстановленою слідством особою, 02.11.2017 року приблизно о 15 годині 55 хвилин маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) поєднаний з проникненням до житла, підійшли до будинку АДРЕСА_1 , що належить потерпілому ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, шляхом проникнення до житла, в цей же день тобто 02.11.2017 близько 16:00 годин, ОСОБА_5 разом з невстановленою слідством особою, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, перелізли через паркан, таким чином незаконно проникли на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , направились до вікна будинку, та шляхом віджиму металопластикового вікна, незаконно проникли в середину будинку. Перебуваючи в середині будинку, ОСОБА_5 з невстановленою слідством особою, керуючись корисливим мотивом, таємно заволоділи майном, що належить потерпілому ОСОБА_6 , а саме: годинником марки «Победа» вартістю 3000 гривень; сумкою спортивною, шкіряною вартістю 5000 гривень; айпадом марки «Епел» вартістю 8000 гривень.
Після чого, ОСОБА_5 разом з невстановленою слідством особою, з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на загальну суму 16000 гривень.
Наведені обставини доводять наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Матеріальні об`єкти, які, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, з урахуванням вимог ст. 98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Тимчасово вилучені кросівки марки «puma disk» 39 розміру, відповідною постановою визнано речовим доказом.

Постанова винесена слідчим обґрунтовано за наявності підстав, визначених ст. 98 КПК України.

Правовою підставою для арешту зазначеного майна єп. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України збереження речових доказів.

Арешт зазначеного майна є розумним та співмірним з завданням кримінального провадження і вищенаведені конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає над приватними інтересами особи, яка є власником зазначеного майна.

Арешт майна не тягне за собою непоправного обмеження охоронюваних законом прав та законних інтересів власника зазначеного майна.

Суд вважає обґрунтованими доводи прокурора та слідчого про наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. Зокрема, арешт переліченого майна є необхідним та достатнім для запобігання можливості його подальшого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження,
На підставі викладеного, клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на кросівки марки «puma disk» 39 розміру, які належать підозрюваному ОСОБА_5 , та вилучені 03.11.2017 у ході огляду з забороною на обмеження розпоряджатися та користування таким майном.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1