Справа № 500/1408/18
Провадження № 1-кс/500/450/18
УХВАЛА
Іменем України
14 березня 2018 року Слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
за участю: слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , законного представника ОСОБА_7 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Костянтинівка Саратського району Одеської області, громадянина України, освіта неповна середня, тимчасово не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, на теперішній час в Ізмаїльському міськрайонному суді знаходиться обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.2 ст. 186 КК України,
підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 6, 12 ч.2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 та ч. 2 ст. 289 КК України, -
У своєму клопотанні, погодженому з прокурором, слідчий вказує, що 29.11.2017 близько 17:00 години неповнолітній ОСОБА_5 , спільно та за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що їх знайомі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 планують піти у гості до їхнього знайомого - ОСОБА_11 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , розробили план нападу на домоволодіння останнього, попередньо домовившись про те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повинні відволікати ОСОБА_11 та повідомити їх про те, що ОСОБА_11 зайнятий іншими справами, після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , з метою розбійного нападу проникнуть до будинку. Далі, у цей же день, близько 19.30 години ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , умисно, з корисливих мотивів, з метою вчинення розбійного нападу, маючи при собі металеву трубу та одягнувши на обличчя матерчаті маски, проникли до будинку АДРЕСА_3 , де проживав ОСОБА_11 , достовірно знаючи, що на той момент потерпілий знаходився у будинку, про що їм стало відомо з телефонного дзвінка ОСОБА_9 , яка та той час перебувала разом з ОСОБА_10 у будинку разом із потерпілим. Після проникнення до вказаного будинку ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , розуміючи протиправність своїх дій, маючи умисел на напад з метою заволодіння чужого майна, поєднаний з насильством, небезпечним для життя потерпілого, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у результаті своїх дій, почали наносити чисельні удари металевою трубою, руками та ногами по голові та іншим частинам тіла потерпілого ОСОБА_11 , від яких останній помер. Далі, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на реалізацію злочинного корисливого умислу, діючи сумісно та за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , викрали два телевізори, швейну машинку та планшет з будинку потерпілого.
Тим самим встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 6, 12, ч. 2 ст. 115 КК України, за ознаками вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб; ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, за ознаками нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із проникненням у житло, поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.
Далі, продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на заволодіння транспортним засобом потерпілого ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , спільно та за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_5 , проникли до гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , звідки незаконно заволоділи транспортним засобом марки ВАЗ 2109 реєстраційний знак НОМЕР_1 , помістивши в нього викрадене в ході умисного вбивства та розбійного нападу майно, після чого з місця вчинення злочину зникли.
Тим самим встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із проникненням у сховище.
01.12.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 та ч. 2 ст. 289 КК України.
Вина ОСОБА_5 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події від 30.11.2017; протоколами огляду автомобіля, що належить потерпілому ОСОБА_11 від 04.12.2017; протоколом допиту від 30.11.2017 та протоколом додаткового допиту від 04.12.2017 свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ; протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_13 від 04.12.2017; протоколом слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_5 ; іншими доказами.
Заступником прокурора Одеської області ОСОБА_14 13.02.2018 строк досудового розслідування продовжено до шести місяців, тобто до 30.05.2018.
По даному кримінальному провадженню виконано усі слідчі дії, спрямовані на отримання та перевірку доказів у ньому. Разом з тим, закінчити досудове розслідування у двохмісячний строк немає можливості, оскільки на даний час не надійшли висновки призначених у кримінальному провадженні експертиз: генетично-молекулярної та автотоварознавчої; необхідно призначити та отримати висновок додаткової трасологічної експертизи, з метою встановлення, яким саме взуттям залишений слід взуття на футболці, яка належить потерпілому ОСОБА_11 , вилученій в ході огляду місця події 30.11.2017 будинку АДРЕСА_3 , призначення якої можливе лише після отримання висновку генетично-молекулярної, за результатами дослідження вилученого взуття ОСОБА_5 та ОСОБА_8 та взуття вилученого в ході огляду автомобіля потерпілого, а також необхідності виконання вимог ст. 290 КПК України, після виконання всіх необхідних слідчих дій.
Вказані експертизи не проведені у встановлений законом термін, у зв`язку зі складністю їх проведення та багато об`єктністю призначених експертиз, а без їх висновків не можливо закінчити досудове розслідування. Для виконання вказаного обсягу роботи необхідно строк не менше двох місяців.
На даний час обирати більш м`яку міру запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 ніж тримання під вартою не доцільно у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України, за вчинення яких передбачено максимальне покарання у вигляді 15 років позбавлення волі, що може свідчити про можливість підозрюваного переховуватись від суду з метою уникнення вказаного покарання. Крім того існують ризики незаконного впливу на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, про що свідчить той факт, що ОСОБА_8 та ОСОБА_5 здійснювали переписку у соціальних мережах з підозрюваними ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , стосовно яких обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, на теперішні час у та ОСОБА_8 та ОСОБА_5 в Ізмаїльській установі виконання покарань вилучено мобільні термінали, на які у теперішній час накладено арешт у встановленому порядку та вони долучені до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів, вказані термінали направлено для проведення комп`ютерно-технічної експертизи. Також, враховуючи той факт, що ОСОБА_5 був раніше судимий, а 29.11.2017 підозрюється у вчинені інкримінованих кримінальних правопорушень, існує ризик вчинення інших злочинів.
У судовому засіданні слідчий підтримав заявлене клопотання, просив його задовольнити. Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання слідчого щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово. Зазначив, що він не вчиняв злочин, передбачений ст..115 КК України, за іншими статтями визнає себе винним. Має намір допомагати слідству для встановлення істини по справі.
Захисник в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою з огляду на недостатність доказів вини підозрюваного та наявності відповідних ризиків, та просив обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Підозрюваний не винен у затягуванні строків досудового розслідування.
Законний представник підозрюваного підтримала правову позицію, викладену захисником.
Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши учасників кримінального провадження, приймаючи до уваги мету та підстави застосування запобіжного заходу, передбачені ст.177 КПК України, а також оцінивши в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, слідчий суддя доходить наступного висновку.
01.12.2017 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
01.12.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 та ч. 2 ст. 289 КК України.
Вина ОСОБА_5 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події від 30.11.2017; протоколами огляду автомобіля, що належить потерпілому ОСОБА_11 від 04.12.2017; протоколом допиту від 30.11.2017 та протоколом додаткового допиту від 04.12.2017 свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ; протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_13 від 04.12.2017; протоколом слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_5 ; висновком експерта №1164, іншими доказами.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.12.2017р. застосовано до неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Ізмаїльському слідчому ізоляторі управління ДПтС України в Одеській області строком на 60 днів. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 30 січня 2018 року. Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного, він свою вину визнавав частково.
Ухвалою слідчого суддею Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області 23.02.2018 продовжено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в Ізмаїльському слідчому ізоляторі управління ДПтС України в Одеській області до 28.03.2018 року.
Заступником прокурора Одеської області ОСОБА_14 13.02.2018р. строк досудового розслідування продовжено до шести місяців, тобто до 30.05.2018.
По даному кримінальному провадженню виконано усі слідчі дії, спрямовані на отримання та перевірку доказів у ньому. Разом з тим, закінчити досудове розслідування у двохмісячний строк немає можливості, оскільки на даний час не надійшли висновки призначених у кримінальному провадженні експертиз: генетично-молекулярної та автотоварознавчої; необхідно призначити та отримати висновок додаткової трасологічної експертизи, з метою встановлення, яким саме взуттям залишений слід взуття на футболці, яка належить потерпілому ОСОБА_11 , вилученій в ході огляду місця події 30.11.2017 будинку АДРЕСА_3 , призначення якої можливе лише після отримання висновку генетично-молекулярної, за результатами дослідження вилученого взуття ОСОБА_5 та ОСОБА_8 та взуття вилученого в ході огляду автомобіля потерпілого, а також необхідності виконання вимог ст. 290 КПК України, після виконання всіх необхідних слідчих дій.
Вказані експертизи не проведені у встановлений законом термін, у зв`язку зі складністю їх проведення та багатооб`єктністю призначених експертиз, а без їх висновків не можливо закінчити досудове розслідування. Для виконання вказаного обсягу роботи необхідно строк не менше двох місяців.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню за тих підстав, що на даний час обирати більш м`яку міру запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 ніж тримання під вартою не доцільно у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України, за вчинення яких передбачено максимальне покарання у вигляді 15 років позбавлення волі, що може свідчити про можливість підозрюваного переховуватись від суду з метою уникнення вказаного покарання. Крім того існують ризики незаконного впливу на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, про що свідчить той факт, що ОСОБА_8 та ОСОБА_5 здійснювали переписку у соціальних мережах з підозрюваними ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , стосовно яких обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, на теперішні час у та ОСОБА_8 та ОСОБА_5 в Ізмаїльській установі виконання покарань вилучено мобільні термінали, на які у теперішній час накладено арешт у встановленому порядку та вони долучені до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів, вказані термінали направлено для проведення комп`ютерно-технічної експертизи. Також, враховуючи той факт, що ОСОБА_5 був раніше судимий, а 29.11.2017 підозрюється у вчинені інкримінованих кримінальних правопорушень, існує ризик вчинення інших злочинів. ОСОБА_5 був раніше неодноразово судимий та на теперішній час в Ізмаїльському міськрайонному суді знаходиться обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186 КК України, обвинувальний акт по вказаному кримінальному провадженні вручений ОСОБА_5 15.11.2017, а вже 30.11.2017 ними були вчені інкриміновані кримінальні правопорушення, існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.
Слідчим та прокурором доведено об`єктивність неможливості закінчення досудового розслідування, у зв`язку із чим строк досудового розслідування був обґрунтовано продовжений.
З огляду на те, що строк продовження тримання під вартою не може бути більшим ніж 60 днів, то слідчий суддя вважає за можливе продовжити строк тримання під вартою саме на 60 днів, а не до 30.05.2018., як того просить слідчий.
Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 199, 205 КПК України,
У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в Ізмаїльському слідчому ізоляторі управління ДПтС України в Одеській області на шістдесят днів.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з 14.03.2018 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію 12.05.2018 року.
В іншій частині клопотання відмовити.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Повний текст ухвали проголошено 14.03.2018р. о 16:00год.
Слідчий суддя ОСОБА_1