№ 4-48/10
ПОСТАНОВА

09.04.2010р. м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Литвинової, при секретарі Заіка А.В., з участю прокурора Селедького А.А., представника КП «Жилсервіс» ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільногірську скаргу директора КП «Жилсервіс» на постанову дільничного інспектора міліції Вільногірського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 від 19.03.2010р. про відмову в порушенні кримінальної справи,

ВСТАНОВИВ:

До суду із скаргою звернувся начальник КП «Жилсервіс» ОСОБА_3 на постанову дільничного інспектора міліції (ДІМ) Вільногірського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 від 19.03.2010р. про відмову в порушенні кримінальної справи, в якій зазначає, що у ніч з 23 на 24 лютого 2010р. невідомими особами вчинено викрадення запобіжників в загальній кількості 15 штук з будинків №№ 48, 50-6, 62-6 по вул. Лен. Комсомолу в м. Вільногірську Дніпропетровської області.

КП «Жилсервіс», як балансоутримувач зазначених будинків звернулось з заявою до Вільногірського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області.

19.03.2010р. ДІМ вказаного відділу ОСОБА_2 виніс постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, яка є не обґрунтованою та не законною, тому підлягає скасуванню і поверненню для проведення додаткової перевірки.

В ній вказано, що підставою для відмови в порушенні кримінальної справи по вказаним фактам є те, що не здобуто доказів того, що викрадення вчинено однією і тією ж особою в 3-х будинках і що розмір матеріальної шкоди по одному будинку складає 77.76грн. (168.14 : 3), тому за відсутністю складу злочину в діях невстановлених осіб треба відмовити в порушенні кримінальної справи.

Заявник в скарзі зазначає, що КП «Жилсервіс» не володіє інформацією щодо того, скількома особами було вчинено викрадення запобіжників. Не встановлено цю обставину і органом дізнання, а за припущеннями дільничного інспектора вважається, що викрадення скоєно кількома особами у різний час і на підставі цього зроблено висновок про те, що шкода, завдана КП «Жилсервіс» є незначною і недостатньою для кваліфікації даного діяння як злочину. Відповідно до довідки КП «Жилсервіс» розмір шкоди складає 1110.48грн., ця сума не є дрібною та малозначною.

Орган дізнання формально поставився до виконання своїх обов'язків, покладених на нього законодавством, зокрема Законом України «Про міліцію». Є очевидним небажання органу дізнання виконувати свої обов'язки, такий підхід до їх виконання є систематичним, тому злочини, пов'язані з розкраданням комунального майна, залишаються нерозкритими, а особи, що їх скоїли, - не покараними.

Керівник КП «Жилсервіс» просить скасувати постанову органу дізнання - дільничного інспектора міліції Вільногірського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 від 19.03.2010р. про відмову в порушенні кримінальної справи по факту викрадення запобіжників за вказаними адресами в м.Вільногірську та повернути матеріали прокурору м. Вільногірська для організації додаткової перевірки.

В судовому засіданні представник КП «Жилсервіс» підтримала в повному обсязі скаргу * та викладені в ній доводи і просить її' задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні пояснив, що, на його думку, постанова дільничним; інспектором винесена на законних підставах. Дійсно, якщо вважати, що мало місце кілька крадіжок, то по окремо взятій крадіжці, скоєній за однією адресою, в діяннях осіб, що її скоїли:, . не буде складу злочину, тому було відмовлено в порушенні кримінальної справи. Він просить залишити скаргу без задоволення.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши відмовний матеріал, суд приходить до висновку про задоволення скарги з наступних підстав.

Відмовлягочи в порушенні кримінальної справи за ст. 185 КК України, яка має кілька частин, орган дізнання навіть не зазначив частину вказаної статті кримінального кодексу та за відсутністю в чиїх діях складу злочину належить відмовити в порушенні кримінальної справи.

Текст постанови не відображає суті і змісту мотивів і підстав, які б могли бути підставою для прийняття рішення про відмову в порушенні кримінальної справи.

Органом дізнання не вжито жодного передбаченого законом заходу для встановлення осіб, винних у його скоєнні, він формально поставився до перевірки обставин події, обмежившись відібранням пояснень у кількох осіб, які навіть не всі є мешканцями тих будинків, де були скоєні викрадення запобіжників, пояснення відібрані вкрай формально, протокол огляду місця події складено один за трьома адресами.

Дільничний інспектор, керуючись виключно своїми припущеннями, безпідставно та незаконно зробив впевнений (на його погляд) висновок про те, що крадіжка вчинялась кількома особами і, розділивши загальну суму завданої шкоди на кількість адрес, з яких були скоєні крадіжки, інспектор в оскаржуваній постанові зазначив, що розмір завданої шкоди за кожною * окремо взятою адресою буде складати 77.76грн., тобто буде недостатнім для того, щоб кваліфікувати дії як кримінальний злочин.

Такі висновки дільничного інспектора свідчать про відсутність професіоналізму, формальне ставлення до виконання покладених на нього обов'язків та небажання їх виконувати, чим грубо порушено принцип всебічності, повноти і об'єктивності дослідження обставин вказаної події, що і призвело до винесення постанови, яка не відповідає вимогам законодавства і підлягає скасуванню.

Не встановлення осіб (чи особи), які вчинили злочин, не є підставою для відмови в порушенні кримінальної справи.

Розмір завданої шкоди (1110.48грн.) дає підстави вважати, що скоєно кримінальний злочин, а не дрібна крадіжка, як упереджено зробив висновок орган дізнання без будь-якої мотивації своїх висновків, він не прийняв достатніх заходів для визначення розміру завданої крадіжкою шкоди, не врахував положення постанови КМ України №116 від 22.01.1996р. з наступними змінами.

Протокол огляду місця події є вкрай примітивним, такий протокол не має жодного правового значення для вирішення питання щодо порушення кримінальної справи чи для відмови в її порушенні. Є очевидним, що органом дізнання не лише не вжито жодних заходів для виявлення та закріплення слідів злочину, а огляд місця події взагалі не проводився.

Таким чином, слід зробити переконливий висновок про те, що органом дізнання передчасно прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи за ст. 185 КК України (навіть без зазначення частини статті), оскільки ним не дана глибока юридична оцінка скоєному діянню, не прийнято передбачених законом заходів для розкриття злочину.

Відмовляючи в порушенні кримінальної справи за відсутністю складу злочину, дільничний інспектор навіть не зазначив, - який саме елемент складу злочину в даному випадку відсутній. Інспектором грубо проігноровано вимоги ст.22 КІЖ України, постанова винесена без застосування принципів повноти, всебічності, об'єктивності та законності, тому вона підлягає скасуванню як така, що не відповідає вимогам законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.стг.236-1, 236-2 КГЖ України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу директора КП «Жилсервіс» ОСОБА_3 на постанову дільничного інспектора міліції Вільногірського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 від 19.03.2010р. про відмову в порушенні кримінальної справи по факту викрадення запобіжників в будинках №№ 48, 50-6, 62-6 по вул. Лен.Комсомолу в м. Вільногірську Дніпропетровської області задовольнити.

Постанову про відмову в порушенні кримінальної справи у відношенні невідомих осіб від 19.03.2010р. за ст.185 КК України (без зазначення частини), винесену дільничним інспектором міліції Вільногірського МВ УМВС України в Дніпропетровській області, скасувати та повернути матеріал для проведення додаткової перевірки.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області прокурором або особою, що подала скаргуїна протязі 7-ми діб з дня її винесення.

Суддя Р.А. Литвинова