Справа 556/850/17
Номер провадження 1-кп/556/30/2018

У Х В А Л А
про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
16.01.2018 року. Володимирецький районний суд Рівненської області
в складі головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5
розглянувши клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, не судимого,-
встановив:
14 грудня 2017 року ухвалою Володимирецького районного суду оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 та дозволено затримання обвинуваченого, з метою приводу до Володимирецького районного суду Рівненської області для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В клопотанні прокурор зазначає, що ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 31.12.2016 року, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , через вхідні двері проникли до житлового будинку, що по АДРЕСА_1 , звідки таємно, умисно викрали електропилку марки «Штіль», вартістю 1500 грн, чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму. Продовжуючи свою злочинну діяльність, 8.09.2017 року, ОСОБА_4 , перебуваючи на вул. Миру, що в смт. Рафалівка, повторно, таємно, протиправно, шляхом вільного доступу, викрав велисипед марки «ARDIS fold», вартістю 942 грн.
Зазначається, що під час розгляду об`єднаного кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.2,3 ст. 185, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.2,3 ст. 185 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово в судове засідання не з`являвся у зв`язку з чим щодо нього було застосовано привід, який виконаний не був у зв`язку з відсутністю останнього за місцем проживання.
В клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_4 - тримання під вартою у зв`язку з тим, що останній вчинив злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, а також те, що перебуваючи на волі він може продовжувати свою злочинну діяльність, що вказує на існування ризику вчинення ним іншого кримінального правопорушення та зважаючи на те, що він переховувався від суду з метою уникнення покарання.
В клопотанні прокурор зазначає, що встановлено наявність ризиків, передбачених у п.1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, те що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків і потерпілих по справі.
А тому, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження вважає доцільним застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 вищевказаний запобіжний захід.
Дослідивши матеріали об`єднаного кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання. Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що в судові засідання не з`являвся, так як жив у знайомого, а потім у матері. Чому переховувався пояснити не може, надалі на виклики суду буде з"являтися. Захисник обвинуваченого просила застосувати більш м"який запобіжний захід.
Враховуючи викладене, суд вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Метою застосування запобіжного заходу є запобігання ризикам, визначеним в ст. 177 КПК України. В клопотанні про застосування запобіжного заходу прокурор зазначає про наявність ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого переховуватись від суду та можливість вчинити інше правопорушення. На обґрунтування можливості обвинуваченого переховуватись від суду прокурор зазначає те, що ОСОБА_4 не має роботи, невідомі матеріальні джерела його існування, не одруженого, відсутні обставини, які можуть утримувати його за місцем проживання.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 не працює, що вказує на відсутність в нього самостійних джерел існування. Одночасно, в судовому засіданні встановлено, що останній в період розгляду в суді справи по його обвинуваченню та його розшуку, який був оголошений ухвалою суду від 14.12.2017 року проживав у своїх знайомих, ухилявся від явки до суду.
Зазначені обставини вказують на існування ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме про те, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду.
Разом з тим, прокурором у клопотанні зазначається, що ОСОБА_4 може вчинити інше правопорушення.
Про те, що ОСОБА_4 скоїв декілька злочинів, вказує на існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме про те, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Одночасно, прокурором доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, не забезпечить належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 .
За змістом ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам:переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2, ч. 3 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченимстаттею 177цього Кодексу.Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад пять років.
Аналізуючи при цьому в сукупності обставини, передбачені ст. 178 КПК України, які враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме відсутність в ОСОБА_4 роботи, тяжкість покарання, яке йому загрожує, можна прийти до висновку, що застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є виправданим.
Згідно ч.3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобовязаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обовязків, передбачених цим кодексом.
Відповідно до ч.4ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбаченихст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обовязків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Враховуючи матеріальне становище обвинуваченого , тяжкість кримінального правопорушення, за яке він підозрюється, суд вважає за необхідне визначити розмір застави у розмірі 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обовязків.
Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави, суд вважає за необхідне покласти обов`язки прибувати до суду за викликом у звязку з реалізацією завдань кримінального провадження, не відлучатися без дозволу суду із місця свого постійного проживання цілодобово.
Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
Керуючись ст. 176-178, 183, 193-196, 331, 369-372 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляд тримання під вартою, задовольнити.
Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів з утриманням в СІЗО №24 м. Рівне.
Строк дії запобіжного заходу рахувати з часу фактичного затримання ОСОБА_4 , а саме з 15 години 30 хвилин 15 січня 2018 року. Строк дії запобіжного заходу рахувати до 15 години 30 хвилин 16 березня 2018 року.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки:
прибувати на виклики до суду;
не відлучатись із смт. Рафалівка без дозволу суду, цілодобово;
повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 15 години 30 хвилин 16 березня 2018 року.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1