Ухвала
Іменем України
22 січня 2018 р.

м. Київ
провадження № 51-1210ск 18
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянула касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 14 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 17 листопада 2017 року.

Суть питання та встановлені судом обставини
Вироком Апеляційного суду Чернігівської області від 24 липня 2006 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 86, ч. 2 ст. 142, ч. 3 ст. 142, ст. 17, п. п. «а», «з», «і» ст. 93, п. п. «а», «г», «е», «з», «і» ст. 93, ст. 17, ст. 215-3 КК України (в редакції 1960 року), п. 1, 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 289 КК України (в редакції 2001 року) із застосуванням ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 14 вересня 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 17 листопада 2017 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишено без задоволення, а ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 14 вересня 2017 року без зміни.

У касаційній скарзі засуджений просить скасувати оскаржувані ухвали судів першої та апеляційної інстанцій, а також направити його клопотання про заміну невідбутої частини призначеного йому вироком Апеляційного суду Чернігівської області від 24 липня 2006 року покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке покарання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Мотиви суду

Відповідно до положень ч. 2 ст. 424 КПК України ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню.

З огляду на положення ст. 537 КПК України в цілому, питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`якимвідноситься до стадії виконання вироку в частині окремих проваджень, спрямованих на вирішення питань, пов`язаних із виконанням судового рішення, яке набрало законної сили.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`якимвирішується судом під час виконання вироку. Разом з тим, оскарження зазначених судових рішень в касаційному порядку Розділом VIII «Виконання судових рішень» не передбачено.

Отже, оскаржувані засудженим ухвали судів першої та апеляційної інстанцій не перешкоджають подальшому кримінальному провадженню у справі, а тому вони не можуть бути предметом касаційного оскарження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Ураховуючи наведене та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті провадження за касаційною скаргою засудженого слід відмовити.

З цих підстав колегія суддів постановила:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 14 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 17 листопада 2017 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_5