АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/703/17 Номер провадження 11-кп/786/859/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8
представника колонії ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві у режимі відеоконференції з Державною установою «Полтавська виправна колонія (№64)» провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 20 червня 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Даною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, вдівця,, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до засудження не працював, раніше судимого,

-21.06.2004 року Любомльським районним судом Волинської області за ч.1 ст. 122 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ст.. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки, звільнений 31.08.2005 року згідно ЗУ «Про амністію»;

- попередні судимості в силу ст. 89 КК України раніше не судимого;

- по даній справі засудженого 15.06.2012 року Любомльським районним судом Волинської області за ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 122, ч.2 ст. 70 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року, зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення в період з10.01.2012 року по 03.07.2012 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

про застосування умовно-дострокового звільнення згідно ст. 81 КК України у зв`язку з безпідставністю та передчасністю.

Мотивуючи своє рішення про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення суд вказав, що кінець строку відбування покарання засудженого ОСОБА_8 становить 16.01.2020 року, що вказує про те, що строк невідбутої частини покарання є значним, при цьому, характер стягнень, які застосовувались у період відбування покарання до засудженого, є вагомим, що свідчить про передчасність даного клопотання.
Приймаючи дане рішення судом насамперед враховується, що 01.04.2017 року на спільному засіданні комісії установи та спостережної комісії Подільської районної у м. Полтаві ради засудженому було відмовлено в застосуванні умовно - дострокового звільнення, враховуючи тяжкість скоєного злочину та значний термін до кінця відбування покарання.
Крім того, дане рішення комісії було прийнято в період судового розгляду аналогічного питання, а саме щодо умовно - дострокового звільнення засудженого ОСОБА_8 , в ході якого судом не було здобуто інших нових суттєвих обставин, котрі б впливали на прийняття судом рішення та вказували про істотну зміну обставин, за яких і було прийнято комісією вказане рішення, та його необґрунтованість.
Крім того, судом встановлено, що засуджений не має постійного місця проживання, де б він і міг проживати після звільнення з місць позбавлення волі, що також вказує про неможливість застосування до останнього умовно - дострокового звільнення на досить тривалий час.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції посилаючись істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону, оскільки поза увагою суду залишилося клопотання про забезпечення його захисником у зв`язку з юридичною необізнаністю, яке зазначено по змісту письмової заяви засудженого про застосування умовно-дострокового звільнення.

Крім цього, засуджений в апеляційній скарзі посилається на неповноту судового розгляду, оскільки судом не досліджено обставини з`ясування яких мало істотне значення для ухвалення законного судового рішення, а саме суд не з`ясував одну з умов для застосування умовно-дострокового звільнення відбуття засудженим більше двох третин строку покарання призначеного вироком суду.

Поза увагою суду залишилась інформація про наявність у засудженого власного житла у Волинській області.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_8 , його захисника ОСОБА_7 на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 , яка просила ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вирішила, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи, вироком Любомльського районного суду Волинської області від 15.06.2012 року ОСОБА_8 засуджено за ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 122, ч.2 ст. 70 КК України на 8 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року, зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення в період з10.01.2012 року по 03.07.2012 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Зокрема, істотними порушеннями кримінального процесуального закону вважаються такі, які перешкодити суду повно та всебічно з`ясувати обставини кримінального правопорушення, встановити істину, забезпечити права і законні інтереси учасників кримінального провадження й ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

У будь-якому разі судове рішення підлягає скасуванню, якщо порушено право обвинуваченого на захист.

Згідно з приписами ст. 49 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо:

1) відповідно до вимог статті 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника;

2) підозрюваний, обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно;

3) слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд вирішить, що обставини кримінального провадження вимагають участі захисника, а підозрюваний, обвинувачений не залучив його.

Захисник може бути залучений слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом в інших випадках, передбачених законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги.

У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор виносить постанову, а слідчий суддя та суд постановляє ухвалу, якою доручає відповідному органу (установі), уповноваженому законом на надання безоплатної правової допомоги, призначити адвоката для здійснення захисту за призначенням та забезпечити його прибуття у зазначені у постанові (ухвалі) час і місце для участі у кримінальному провадженні.

Колегією суддів встановлено, що в матеріалах провадження наявна заява засудженого ОСОБА_8 , зі змісту якої вбачається, що останній просить застосувати щодо нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Разом з цим, в цій заяві засуджений ставить питання про призначення захисника для здійснення захисту за рахунок держави.

Як встановлено перевіркою матеріалів провадження, суд першої інстанції розглядаючи по суті заяву засудженого ОСОБА_8 про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання призначеного вироком суду, залишив поза увагою клопотання засудженого про призначення йому захисника, чим порушив право засудженого на захист.

У матеріалах провадження відсутня ухвала районного суду, якою б суд доручав відповідному органу, уповноваженому законом на надання безоплатної правової допомоги, призначити адвоката для здійснення захисту засудженому ОСОБА_8 за призначенням.

Відповідно до вимог п. 13 ч. 1 ст.7 КПК України та ст. 20 КПК України, згідно з якими до загальних засад відноситься забезпечення права на захист, вказана ухвала відносно ОСОБА_8 підлягає скасуванню з направленням матеріалів провадження на новий розгляд до суду першої інстанції.

Зазначене порушення, допущене судом першої інстанції при судовому розгляді кримінального провадження є істотним. Таке порушення, безперечно ставить під сумнів законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду та призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2,3,4,5,6,7 частини другої статті 412 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, ухвала суду підлягає скасуванню з направленням провадження на новий розгляд до суду першої інстанції, а подана апеляція прокурора частковому задоволенню.

При новому розгляді суду першої інстанції слід перевірити клопотання засудженого про застосування умовно-дострокового звільненні від відбування покарання та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Керуючись ст.ст. 407, 409, 412, 415 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 20 червня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування умовно-дострокового звільнення згідно ст. 81 КК України у зв`язку з безпідставністю та передчасністю скасувати.

Призначити новий розгляд провадження за заявою засудженого ОСОБА_8 про застосування умовно-дострокового звільнення у Ленінському районному суді м. Полтави.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4