Справа № 573/2138/17
Номер провадження 1-кп/573/203/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 листопада 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченої: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 20 вересня 2017 року за №0000555 , по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Харків, мешканки АДРЕСА_1 , освіта середня, не працюючої, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимої

за ч. 1 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:
26 вересня 2017 року близько 13 години 00 хвилин ОСОБА_4 прибула до Білопільського відділення поліції Сумського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, розташованого за адресою: Сумська область, м. Білопілля, вул. Соборна, 76, з метою пропозиції та надання майору поліції ОСОБА_6 , який відповідно до наказу ГУНП в Сумській області №195 о/с «По особовому складу» від 18 травня 2017 року призначений на посаду заступника начальника Білопільського відділення поліції Сумського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, у зв`язку з чим є службовою особою органів Національної поліції України, неправомірної вигоди у виді грошових коштів за припинення розпочатої відносно її доньки, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перевірки в рамках кримінального провадження №0000557 від 20 вересня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі органів Національної поліції України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, бажаючи настання негативних наслідків, тобто діючи умисно, вважаючи, що ОСОБА_6 має вплив на особу, що відповідає за проведення досудового слідства у кримінальному провадженні, по якому відносно її доньки проводиться перевірка, а також на оперативних працівників, ОСОБА_4 зайшла до службового кабінету Білопільського відділення поліції Сумського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, розташованого за адресою: Сумська область, м. Білопілля, вул. Соборна, 76, на якому немає таблички з інформацією про те, яка службова особа в ньому знаходиться, де висловила пропозицію надати та після цього надала співробітнику Білопільського відділення поліції Сумського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, майору поліції ОСОБА_6 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 2 000 грн., поклавши гроші на стіл у зазначеному кабінеті.

У ході розслідування встановлено, що ОСОБА_4 під час пропонування та надання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 2 000 грн. майору поліції ОСОБА_6 , який відповідно до наказу ГУНП в Сумській області №195 о/с «По особовому складу» від 18 травня 2017 року призначений на посаду заступника начальника Білопільського відділення поліції Сумського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, не усвідомлювала та не могла знати про те, що ОСОБА_6 є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Своїми вищевказаними умисними протиправними діями ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 369 КК України, тобто пропозицію та надання неправомірної вигоди за вчинення службовою особою, в інтересах третіх осіб дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

В ході судового розгляду справи, 20 листопада 2017 року між прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченою ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно з даною угодою ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй правопорушення і зобов`язалася беззастережно визнати обвинувачення за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, тобто, в пропозиції та наданні неправомірної вигоди службовій особі.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 , у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн.

В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , обвинувачена ОСОБА_4 та захисник останньої ОСОБА_5 просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною четвертою статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання (ч. 1 ст. 475 КПК України).

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених відповідно до ст. 94 КПК, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 . Суд також погоджується з кваліфікацією її дій за ч. 1 ст. 369 КК України, яка відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального і Кримінального кодексів України, інтересам суспільства, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Так, при перевірці умов угоди на відповідність вимогам Кримінального кодексу України та інтересам суспільства суд враховує те, що ОСОБА_4 повністю визнала свою вину у вчиненні злочину, щиро розкаялася в його вчиненні, сприяла слідству, а також те, що у неї відсутні обставини, що обтяжують покарання. За місцем проживання обвинувачена характеризується задовільно, до кримінальної відповідальності притягується вперше, не працює, перебуває на обліку у лікаря кардіолога (а. с. 31-38).

ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженої нею та прокурором міри та виду покарання. Характер взятих обвинуваченою на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченою ОСОБА_4 з іншого, і призначення останній узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідності до вимог ст. 100 КПК України речові докази грошові кошти у загальній сумі 2 000 грн. купюрами номіналом по 500 грн. з номерами ЗД1403344, ЛА4980703, СЗ8637384, ХА4123454, що належать ОСОБА_4 , які є предметом злочину та на підставі договору відповідального зберігання №20171005СОР001 від 05 жовтня 2017 року зберігаються в банківській установі ПАТ КБ «ПриватБанк», конфіскувати (а. с. 39-40).

Запобіжний захід у виді домашнього арешту ОСОБА_4 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 468-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 20 листопада 2017 року, укладену між прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України і призначити їй узгоджене сторонами покарання за цим законом у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази грошові кошти у загальній сумі 2 000 грн. купюрами номіналом по 500 грн. з номерами ЗД1403344, ЛА4980703, СЗ8637384, ХА4123454, що належать ОСОБА_4 , які є предметом злочину та на підставі договору відповідального зберігання №20171005СОР001 від 05 жовтня 2017 року зберігаються в банківській установі ПАТ КБ «ПриватБанк», конфіскувати.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: