АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 лютого 2018 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
При секретарі ОСОБА_4
За участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
адвоката ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівців від 08.12.2017 року у кримінальному провадженні № 0001116 від 14.08.2017 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Самушин Заставнівського району Чернівецької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , не працюючого, на утриманні малолітня дитина, раніше неодноразово судимого, останній раз судимого вироком Апеляційного суду Чернівецької області від 22.11.2016 року за ст. 186 ч.1 КК України до 2-х років 6-ти місяців позбавлення волі, згідно узвали Апеляційного суду Вінницької області від 27.07.2017 року, звільненого умовно-достроково на 7 місяців, 25 днів,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.187 КК України , -
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 08.12.2017 року у кримінальному провадженні № 0001116 ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення

передбаченого ч.1 ст.187 КК України і за його вчинення призначено йому

покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, шляхом складання покарань за сукупністю вироків частково

Провадження №11кп/794/32 /18 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_8
Категорія ст. 187 ч.1 КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_9
приєднано невідбуту частину покарання за вироком Апеляційного суду Чернівецької області від 22.11.2016 року і остаточно призначив ОСОБА_7 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років, 7 (семи) місяців позбавлення волі.. Вирішено питання про речові докази по справі. Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахується з 17 год.00 хв. 15.08.2017 року.

Як встановлено вироком суду першої інстанції, ОСОБА_7 13.08.2017 року о 16 год. 00 хв., будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи неподалік річки Прут, по вул. Гагаріна, 70 в м. Чернівці, з метою заволодіння майном ОСОБА_10 , вчинив розбійний напад на останнього, застосовуючи насильство, небезпечне для життя чи здоров`я потерпілого, а саме завдавши чотири удари кулаками рук в область голови, заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді синця на передній шийній ділянці справа; садна на правій бічній шийній ділянці; крововиливів на слизовій оболонці нижньої губи справа; крововиливів на слизовій оболонці верхньої губи зліва та рани верхньої губи зліва, які згідно висновку судово-медичного експерта №1091 втор., відносяться до легких тілесних ушкодження, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.
Після того як від отриманих ударів потерпілий упав на землю, ОСОБА_7 заволодів мобільним телефоном останнього марки «Lenovo A1000» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 1500 грн., на якому був силіконовий чохол темно сірого кольору вартістю 250 грн. та з вказаним вище майном з місця вчинення злочину пішов, розпорядившись ним на власний розсуд, чим своїми умисними діями завдав потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 1750 гривень.
На вказаний вирок суду І інстанції обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить перекваліфікувати його дії із ст.187 ч.1 КК України на ст. 185 ч.1 та ст.296 ч.1 КК України та пом`якшити йому покарання із застосуванням ст.75, 69 КК України. Посилається на те, що, вказана подія відбувалася не о 16 год., а о 15 год.20 хв. Під час сутінки обвинувачений не перебував в стані алкогольного сп`яніння. Також вказує на те, що він не втікав з місця події, а навпаки після сутінки з потерпілим, він йому запропонував помитися, після чого потерпілий пішов. Телефон потерпілого він знайшов та залишив у себе, коли працівники поліції його затримали, він добровільно видав телефон , а тому не міг розпорядитися ним на власний розсуд. Крім того вказує, що районний суд в своєму рішенні необґрунтовано зазначив, про те, що він не визнає вину. Адже обвинувачений визнає свою вину частково, однак не в тому, що його обвинувачують. Також вказує, що судом при винесені рішення по справі не враховані дані про його особу, а саме не було враховано, що обвинувачений давав правдиві і послідовні покази з самого початку слідства і сприяв в розкритті злочину. Повністю відшкодував шкоду потерпілому і останній претензій до нього не має. На утриманні обвинуваченого знаходиться неповнолітня дитина. Вважає, що дані обставини доводять про можливість його перевиховання без ізоляції від суспільства.

Адвокат ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , також подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок районного суду, яким визнано винуватим ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.187 КК України та закрити кримінальне провадження за відсутності в діянні ОСОБА_12 складу злочину передбаченого ч.1 ст. 187 КК України.

Посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тому факту, що її підзахисний відкрито майном потерпілого не заволодів, а знайшов мобільний телефон на землі де відбувався конфлікт між ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_13 , а саме після бійки, коли вже потерпілого на місці не було. Будь яких свідків очевидців інкримінованої ОСОБА_7 події немає. Також вказує на те, що в судовому засіданні було встановлено, що експерту не надано для дослідження в рамках судової медичної експертизи будь якої медичної документації щодо проведення лікування, від моменту звернення потерпілого за медичною допомогою, що свідчить про об`єктивні сумніви щодо повноти та об`єктивності проведеної в рамках кримінального провадження судової - медичної експертизи № 1091 від 21.08.2017 року.

Тому вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано та незаконно визнав її підзахисного винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 187 КК України.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його адвоката, які підтримали апеляційні скарги повністю та просили їх задовольнити, вислухавши прокурора, який вважає вирок районного суду як законний і просить його залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого та його адвоката як необґрунтовані залишити без задоволення, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, розглянувши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як встановлено матеріалами кримінального провадження, під час судового розгляду суд повно, всебічно і об`єктивно дослідив всі докази, які були представлені як стороною обвинувачення, так і стороною захисту, надав їм оцінку, належним чином вмотивувавши прийняте рішення.
Винуватість ОСОБА_7 в нападі на потерпілого ОСОБА_11 з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), підтверджується дослідженими судом доказами, оціненими відповідно до ст. 94 КПК України.
Так, обвинувачений ОСОБА_7 під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції та апеляційної інстанції визнав, що в той день між ним та потерпілим дійсно відбувалася суперечка внаслідок якої він завдав тілесні ушкодження потерпілому, однак вказував, що він телефон у потерпілого не брав , а знайшов на землі після бійки, який залишив у себе.
Винуватість ОСОБА_7 в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 187 КК України, підтверджується показаннями потерпілого, свідка, висновком судово медичної експертизи потерпілого, протоколами пред`явлення особи для впізнання, протоколом добровільної видачі та інших доказів досліджених безпосередньо в судовому засіданні.
Так, потерпілий ОСОБА_11 показав суду, що дійсно в той день у вказаному місці та у вказаний час, він повертався з річки де зустрів обвинуваченого, який почав до нього чіплятися, після чого почав бити його та наніс декілька ударів по обличчю і забрав у нього телефон. На його прохання повернути телефон обвинувачений сказав, щоб він ішов звідси. Після сутечки, обвинувачений відвів його до річки вмитися, де потерпілий знову просив повернути йому телефон, однак останній так і не віддав телефон. Телефон йому повернули працівники поліції.
Свідок ОСОБА_14 показав суду, що дійсно в той день він відпочивав на річці Прут, де побачив потерпілого з розбитим обличчям, а обвинувачений казав потерпілому, що б той вмився. Крім того, потерпілий просив віддати телефон. Вказував, що бачив, як обвинувачений дав ляпаса потерпілому, при цьому телефон був в руках обвинуваченого. Зазначив що мова йшла про телефон Леново. Крім того, вказав, що він поліцію не викликав, поліцію викликали інші люди.
Згідно до висновку експерта №1091 втор. відповідно до якого при проведенні судово-медичного обстеження ОСОБА_11 було виявлено тілесні ушкодження: А) синець на передній шийній ділянці з права, садно на правій бічній шийній ділянці, крововиливи на слизовій оболонці нижньої губи справа, Б) крововиливи на слизовій оболонці верхньої губи зліва, рана верхньої губи зліва. Дані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я. Тілесні ушкодження найбільш ймовірно виникли від ударів кулаками рук. (т.1 а.с. 19).
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 14 серпня 2017 року( з фото таблицею до нього ), вказано, що потерпілий ОСОБА_11 в присутності понятих вказує на точне місце де відбувалася вказана подія між ним та обвинуваченим, в ході якої обвинувачений наносив йому декілька ударів в обличчя кулаком, після чого заволодів його мобільним телефоном (т.1 а.с. 35)
Також вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 187 КК України, доведена по справі дослідженими доказами, а саме протоколами пред`явлення особи для впізнання, протоколом добровільної видачі.

Так, протоколом пред`явлення особи для впізнання від 14 серпня 2017 року, вбачається, що потерпілий ОСОБА_11 впізнав обвинуваченого , який 13.08.2017 року поблизу річки Прут , по вул. Гагаріна, 70, в м. Чернівці побив його та заволодів мобільним телефоном. (Т1 а.с.29).
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 21 серпня 2017 року зазначено, що свідок ОСОБА_14 в присутності понятих впізнав на фото № 1 обвинуваченого , який 13.08.2017 року поблизу річки Прут, по вул. Гагаріна, 70, в м. Чернівці примушував потерпілого помитися, при цьому наносив йому декілька ударів долонею по потилиці. (Т.1 а.с.56).
Протоколом добровільної видачі від 14.08.2017 року, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 добровільно видав мобільний телефон марки «Lenovo A1000», чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 .(т.1 а.с.69).
Вищенаведеними доказами, які є достовірними, достатніми і допустимими підтверджується висновок суду про напад обвинуваченим ОСОБА_7 на потерпілого ОСОБА_11 з метою заволодіння мобільним телефоном останнього, поєднаний із насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), в зв`язку з чим спростовується твердження апелянтів про те, що обвинувачений завдав тільки один удар потерпілому, а мобільний телефон він знайшов на землі після сутечки з потерпілим.
Безпідставними є твердження обвинуваченого та його адвоката щодо однобічності і неповноти досудового розслідування і судового розгляду, так як вбачається з матеріалів кримінального провадження потерпілий ОСОБА_11 був учасником вказаної події, а свідок ОСОБА_14 був безпосереднім свідком суперечки між обвинуваченим та потерпілим, де вказав що бачив, як обвинувачений завдав ляпаса потерпілому, при цьому мобільний телефон знаходився у руках обвинуваченого, який в подальшому добровільно видав працівникам поліції.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтував своє рішення та визнав дані докази об`єктивними і достовірними.
Таким чином судова колегія вважає, що по справі належними і допустимими доказами доведена вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).
Невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, колегія суддів розцінює як обраний ним метод захисту від пред`явленого обвинувачення.
Законним та обґрунтованим є також призначене ОСОБА_7 судом покарання з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи винного.
Так, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції, у відповідності до ст. 65 КК України, у повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його особу, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання і призначив покарання у вигляді позбавлення волі, передбаченої санкцією статті ст.187 ч.1 КК України із застосуванням ст. 71 КК України, яке необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з вироку, при призначені покарання ОСОБА_7 судом, у відповідності до вимог закону враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується негативно, вину свою у скоєнні даного кримінального правопорушення не визнав, вчинив вказане кримінальне правопорушення у період умовно-дострокового звільнення, перебуває на обліку в Чернівецькому обласному наркологічному диспансері, обставин, які б пом`якшували покарання, судом враховано те, що потерпілий до обвинуваченого претензій не має, обставина, що обтяжує покарання судом враховано рецидив злочину.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що призначене покарання ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 187 КК України відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, принципам законності, справедливості і індивідуалізації покарання та є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Таким чином колегія суддів вважає, що підстав для скасування чи зміни вироку районного суду не має, а тому апеляційні скарги обвинуваченого та його адвоката слід залишити без задоволення, а вирок районного суду без змін.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.376,404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -
У Х В А Л И Л А:
Вирок Першотравневого районного суду м. Чернівців від 08.12.2017 року щодо ОСОБА_7 - залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції а засудженим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_9

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3 .

Згідно з оригіналом : суддя ОСОБА_9