АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/1497/17 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 627/772/17 -к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою прокурора Краснокутського відділу Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Краснокутського районного суду Харківської області від 31 серпня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000037 від 17.05.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді Краснокутського районного суду Харківської області від 31.08.2017 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Краснокутського ВП Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000037 від 17.05.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, а саме про накладення арешту на: посіви соняшника, що знаходяться на земельних за кадастровими номерами : :02:001:0334 розміром 5,3287 га та :02:001:0337 розміром 4,5066 га, що знаходяться на території Мурафської сільської ради, за межами с. Мурафа, Красноккутського району, Харківської області.
Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя послався на те, що в супереч ст. 173 КПК України слідчим та прокурором не було доведено необхідність арешту врожаю з урахуванням конкретних обставин справи, а також не доведено будь-яких ризиків, які визначені законом.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді Краснокутського районного суду м.Харкова від 31.08.2017 року скасувати та ухвалити нову, якою клопотання слідчого задовольнити та накласти арешт на наявні на земельній ділянці за межами м.Мурафа, Краснокутського району Харківської області, на території Мурафської сільської ради з кадастровими номерами :02:001:0334 розміром 5,3287 га та :02:001:0337 розміром 4,5066 га, посіви соняшнику. Апеляційну скаргу обґрунтував тим, що ухвалені оскаржуваної ухвали слідчим суддею не були враховані положення п.п.1,4 ч.2 ст.170 КПК України, якими передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення. Слідчий суддя, безпідставно посилається на положення ч.2 ст.171 КПК України, щодо відсутності в клопотанні точної вартості майна, що підлягає арешту, оскільки питання вартості майна не входить до обов`язкових вимог, які необхідно вказати у клопотання про арешт майна. Дане питання буде встановлено лише після проведення комплексної судово економічної експертизи. Таким чином, вважає, ухвалу слідчого судді від 31.08.2017 року необґрунтованою.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та розглянувши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, 22.08.2017 року слідчий СВ Краснокутського ВП Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 звернулася до суду з клопотанням, яке погоджене з прокурором Краснокутського відділу Дергачівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про накладення арешту на врожай соняшника, який знаходиться на території Мурафської сільської ради за межами с. Мурафа, Краснокутського району, Харківської області на земельних ділянках: за кадастровими номерами :02:001:0334 розміром 5,3287 га та :02:001:0337 розміром 4,5066 га.
Досудовим слідством встановлено, що на території Мурафської сільської ради, за межами с. Мурафа, Краснокутського району, Харківської області самовільно зайняті та використовуються земельні ділянки державної форми власності, сільськогосподарського призначення, категорія земель рілля за кадастровими номерами :02:001:0334 розміром 5,3287 га та :02:001:0337 розміром 4,5066 га.
Клопотання обґрунтував тим, що у провадженні СВ Краснокутського ВП Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000037 від 17.05.2017 за ч. 1 ст. 197-1 КК України за фактом самовільного зайняття земельних ділянок на території Краснокутського району Харківської області.
В обґрунтування клопотання про накладення арешту слідчий посилався на те, що врожай соняшника є доказом вчинення злочину та є речовим доказом у кримінальному провадженні. Крім того зазначає, що існує реальна загроза зміни або знищення речових доказів тому, з метою забезпечення цивільного позову, необхідно накласти арешт на зазначене майно.
До того ж, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співрозмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. А вартість майна зазначене у клопотанні прокурора, фактично не з`ясовано.
Слідчий суддя при постановлені оскаржуваної ухвали врахував наслідки арешту майна, так як земельні ділянки засіяні соняшником, який має ваду псуватися, та врожай має бути зібраний у відповідний термін із застосуванням сільськогосподарської техніки, а доказів того, що посіви соняшника, на які слідчий має намір накласти арешт, будуть збережені, слідчому судді не були надані.

Відповідно до вимог ч.3 ст.171 КПК України, у клопотанні прокурора про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, іншої особи для забезпечення цивільного позову повинно бути зазначено:
1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
Між тим, вказані вимоги КПК України прокурором при поданні клопотання не виконані.
Прокурор в клопотанні мотивував необхідність накладення арешту на майно з метою забезпечення цивільного позову.
Згідно ч.1 ст.128 КПК України цивільний позов заявляється, якщо кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнову шкоду.
Як вказано в ч.4 ст.171 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову повинна бути співрозмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ст.173 КПК України слідчий суддя, суд, відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а також щодо необхідності такого арешту.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співрозмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в той час, як вартість майна, зазначеного в клопотанні прокурора фактично не з`ясовано.
Цивільний позов не заявлений і крім того, прокурором не було доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
Крім того, що з матеріалів справи вбачається, що у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.5) містяться данні про вчинення кримінального правопорушення на території Колонтаївської сільської ради, а не на території Мурафської сільської ради, як зазначив слідчий у своєму клопотанні.(а.с.2-4).
Належного обґрунтування, що майно є доказом по справі і відповідає критеріям ст.98 КПК України клопотання та додані до нього матеріали не містять.
Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що слідчий суддя достатньо ретельно перевірив доводи, які були викладені в клопотанні слідчого та прийняв мотивовану та обґрунтовану ухвалу, підстав для скасування якої, за доводами апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА :
Апеляційну скаргу прокурора Краснокутського відділу Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу слідчого судді Краснокутського районного суду Харківської області від 31 серпня 2017 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді -