Провадження № 1-кп/643/614/18
Справа № 643/82/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.02.2018 Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
представника потерпілої юридичної особи- ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0007070 від 01.12.2017 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженої, тимчасово не працюючої, раніше не судимої, маючої на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 2007 р.н., зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 01.12.2017 приблизно о 12-45, знаходячись у торгівельному залі магазину «Єва», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Гв. Широнінців, 15/46, реалізуючи свій протиправний, злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна, таємно взяла зі стелажів, розташованих у торгівельній залі, палетку для камуфлювання обличчя Мейбелін Мастер Камо, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 378 від 01.12.2017 256,00 грн., та плануючи викрасти вказане майно, поклала його до внутрішньої кишені свого верхнього одягу, та направилась до касової зони. Не сплативши за товар, ОСОБА_4 , пройшла касову зону та, намагаючись завершити свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, направилась до виходу з приміщення магазину. Однак, довести свій злочинний намір до кінця та обернути викрадене майно на свою користь ОСОБА_4 не змогла, та як при спробі вийти з магазину, її дії були замічені та припинені співробітниками магазину.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Так, 15.12.2017 року між потерпілою юридичною особою ТОВ «РУШ», в особі представника ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 була укладена угода про примирення, згідно якої ОСОБА_4 повно та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України. Сторони угоди узгодили покарання у виді громадських робіт на строк вісімдесят годин.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 визнала свою провину у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України повністю, щиро покаялась і просила суд затвердити угоду про примирення, яка досягнута нею з потерпілою юридичною особою.
Представник потерпілої юридичною особою ТОВ «РУШ» ОСОБА_5 в судовому засіданні просилв суд затвердити угоду про примирення, підтвердив досягнення примирення з обвинуваченою, та зазначив, що претензій матеріального чи морального характеру не має.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України, який згідно ст.12 КК України віднесений кримінальним законом до категорії злочинів середньої тяжкості, тому угода не суперечить вимогам закону.
Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку прокурора, який просив затвердити угоду про примирення, думку обвинуваченої та представника потерпілої юридичної особи, які просили затвердити угоду, перевіривши угоду про примирення між потерпілою юридичною особою та обвинуваченою на відповідність вимогам ч.1 ст.469, ст.471 КПК України, з`ясувавши, що обвинувачена розуміє викладені в ч.4 ст.474 КПК України обставини та правильно розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд приходить до висновку, що у даному кримінальному провадженні можливо постановити вирок відносно ОСОБА_4 , яким затвердити угоду.
Цивільний позов не заявлявся, судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст. 368, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Угоду про примирення між потерпілою юридичною особою ТОВ «РУШ» в особі ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 , укладену 15.12.2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0007070 від 01.12.2017 року - затвердити.
Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України і призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді громадських робіт на строк вісімдесят годин.
Речові докази:
DVD+R диск білого кольору з написами на лицевій частині SONY DVD+R 1.3/х-16х, 120 мін, 4.7 GB, а також написами маркером синього кольору «крадіжка від 01.12.17. з магазину «Єва» - залишити в матеріалах кримінального провадження (досудового розслідування).
Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Роз`яснити учасникам судового провадження право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.
Копію судового рішення не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.
Суддя - ОСОБА_1