Справа № 369/306/18
Провадження №1-кс/369/96/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2018 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000195 від 08.01.2018 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.3 ст.185 КК України, щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Києво-Святошинського відділу поліції ГУ Національної поліції України в Київській областілейтенант поліції ОСОБА_5 звернувся до суду з даним клопотанням, мотивуючи його тим, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 08.01.2018 близько 14 години 30 хвилин перебуваючи в будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, скориставшись відсутністю поблизу себе власника ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сторонніх осіб, намагалася таємно викрасти з приміщення спальної кімнати на другому поверсі житлового домоволодіння, доступ до якої був обмежений, ювелірні вироби, а саме: одну пару сережок сріблястого кольору, одну пару сережок коричневого кольору, одну каблучку коричневого кольору, одну каблучку золотого кольору, один браслет сріблястого кольору, одне намисто золотого кольору, одну пару запанок сріблястого кольору та одну брошку золотого кольору, належні громадянці ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Після чого, утримуючи при собі вказані речі ОСОБА_6 направилась до виходу з будинку, при цьому виконавши усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, однак не змогла завершити злочин з причин, які не залежали від її волі.

08.01.2018 слідчим СВ Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000195, з правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 15, ч.3 ст.185 КК України та розпочато досудове розслідування.

08.01.2018 ОСОБА_6 затримана відповідно до вимог ст. 208 КПК України.

ОСОБА_6 09.01.2018 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.3 ст.185 КК України.

У вчиненні даного злочину підозрюється: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Мелітополь Запорізької області, українка, громадянка України, маюча вищу освіту, заміжня, не працююча, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , та проживаюча за адресою: АДРЕСА_3 .

Вина ОСОБА_6 у вчиненні даного злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події від 08.01.2018, показами свідків, потерпілого, а також іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В даному випадку ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Відповідно до п.п. 1,5 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування щодо неї запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_6 може здійснити дії, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім цього, підозрювана ОСОБА_6 не має постійного місця роботи, та у зв`язку з пошуком нового місця роботи може змінити проживання.

За таких обставин орган досудового розслідування приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, аніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_6 .

Тому слідчий просив застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Мелітополь Запорізької області, українка, громадянка України, маюча вищу освіту, заміжня, не працююча, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , та проживаюча за адресою: АДРЕСА_3 . раніше не судима, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України, строком на 60 днів. У разі визначення альтернативи - застави, визначити її суму у розмірі вісімдесяти мінімальних заробітних плат, яка станом на січень поточного року становить 1600 грн. в національній грошовій одиниці України, тобто в сумі в розмірі 128 000 (сто двадцять вісім тисяч) грн., з покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

ОСОБА_6 та її захисник проти вимог клопотання заперечували, просили відмовити в даному клопотанні.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку осіб які брали участь у розгляді справи, суд приходить до висновку що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.

Стаття 178 КПК України визначає що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, вирішуючи питання стосовно клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього, враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В матеріалах доданих до клопотання відсутнє письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 , яке повинно бути вручено останні не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.
Тобто в даному випадку відсутня підстава застосування запобіжного заходу.
Таким чином слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.
З наведеного вище, слідчий суддя приходить до висновку, що у вимогах клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 179, 181, 194 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В клопотанні слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000195 від 08.01.2018 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.3 ст.185 КК України, щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1