Справа № 354/541/17
Провадження № 11-кп/779/522/2017
Категорія ч.1 ст.396 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря с/з ОСОБА_6 ,

з участю

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою (далі АС) обвинуваченого ОСОБА_9 , на вирок Яремчанського міського суду від 10 жовтня 2017 року по кримінальному провадженні про його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.396 Кримінального кодексу України (далі КК),

в с т а н о в и л а:

Вказаним вироком ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , непрацюючий, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей немає, із середньою технічною освітою, раніше не судимий, українець, громадянин України,-

визнаний винуватим та засуджений за ч.1 ст. 396 КК на 1 рік обмеження волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_9 залишено без змін особисте зобов`язання.

За вироком суду ОСОБА_9 вчинив заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого злочину.

Злочин вчинено за таких обставин.

Так, 18.06.2017 року приблизно о 18 год., 20 хв., водій ОСОБА_10 , керуючи автомобілем «Ауді А4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався ділянкою автодороги «Н-09 Мукачево-Львів» по вул. Грушевського у с. Микуличин Яремчанської міської ради Івано-Франківської області. В салоні автомобіля перебували пасажири ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

У цей час лівим узбіччям дороги, по напрямку руху автомобіля під керуванням ОСОБА_10 рухався малолітній пішохід ОСОБА_13 . Порушивши вимоги правил дорожнього руху, ОСОБА_10 допустив наїзд на ОСОБА_13 , який від отриманих травм помер, вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, що згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Після наїзду транспортного засобу «Ауді А4» ОСОБА_10 на потерпілого ОСОБА_13 , водій помістив останнього у салон автомобіля та разом з ОСОБА_9 повіз його до Яремчанської міської лікарні. По дорозі до лікувального закладу, ОСОБА_10 з метою приховати злочин, розвернув автомобіль, з якого вийшли ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , та разом з ОСОБА_9 відвіз ОСОБА_13 до річки Прут в селище Делятин Надвірнянського району.

З метою заздалегідь не обіцяного приховування тяжкого злочину, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 умисно перемістили тіло ОСОБА_13 з салону автомобіля до кущових насаджень на березі річки. Після цього ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з місця події сховались, транспортний засіб «Ауді А4» залишили в господарстві по вул. Галана, 2 в селищі Делятин. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого злочину, вчиненого ОСОБА_10 , ОСОБА_9 забрав номерні знаки SC6270K від автомобіля «Ауді А4», яким вчинено наїзд на ОСОБА_13 та пішов додому не повідомивши про вищенаведені події у відповідні органи.

Не погодившись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_9 подав АС, із змісту якої вбачається, що він покликаються на суворість призначеного йому покарання. Вказує, що Яремчанський міський суд не звернув увагу на те, що він просив застосувати щодо нього положеня ст.69 КК та призначити покарання, не зазначене в санкції статті інкримінованого йому злочину.

Просить вирок з цих підстав змінити, та призначити йому більш м`яке покарання, ніж передбачено санкцією ст.396 КК, застосувавши щодо нього положення ст.69 цього ж Кодексу, та призначити покарання, не пов`язане із обмеженням або позбавленням волі чи арештом.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану АС, просили вирок змінити, та призначити більш м`яке покарання, ніж передбачено санкцією ст.396 КК, застосувавши щодо нього положення ст.69 або ст.75 названого Кодексу, пояснення прокурора ОСОБА_7 , який заперечив проти доводів АС, вирок суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, просить його залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та додані документи під час апеляційного розгляду, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а вирок до скасування з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, з таких підстав.

Відповідно до ст.370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Таких вимог закону суд першої інстанції при розгляді даної справи не дотримався.

Із змісту вироку вбачається, що судовий розгляд був проведений в порядку ч.3 ст.349 КПК. У відповідності до положень ч.3 вищевказаної статті зазначається, що «Суд, має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку».

Викладенні пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 у вироку про обставини вчинення ним інкримінованого йому злочину, не зовсім відповідають змісту, обставинам викладених в обвинувальному акті. Незважаючи на такі розбіжності, суд провів судовий розгляд, в супереч вимогам ч.3 ст.349 КПК, що апеляційний суд визнає істотним порушенням.

У відповідності до вимог ч.1 ст.337 КПК судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Колегія суддів вважає, що при постановленні вироку, суд вийшов за межі обвинувального акту, вказавши: що, ОСОБА_10 допустив наїзд на ОСОБА_13 «який від отриманих травм помер», однак в обвинувальному акті цього не вказано. Також суд першої інстанції у вироку вказує на те, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 «з місця події сховались», відповідно до змісту обвинувального акту, «вони скрились».

З матеріалів справи не вбачається, що прокурор у відповідності до положень ст.338 КПК не змінював обвинувачення щодо ОСОБА_9 .

При розгляді справи судом першої інстанції це не було враховано.

Під час апеляційного розгляду, прокурор ОСОБА_7 пояснив, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 за ч.2 ст.286 КК скеровано до суду, однак щодо нього вирок не постановлений, та відповідно не міг набрати законної сили.

У матеріалах кримінального провадження відсутні будь які письмові докази про те, що ОСОБА_10 було повідомлено про підозру та складено щодо нього обвинувальний акт.

Разом з тим, викладаючи фабулу звинувачення і визнання вини ОСОБА_9 , суд, в супереч вимогам ст.337 КПК визнав винуватим ОСОБА_10 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК.

Вина ОСОБА_10 не є доведена відповідно до норм КПК і Конституції України у вчиненні тяжкого злочину.

У відповідності до ч.1 ст.17 КПК особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Відповідно до ч.2 ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, а тому у відповідності до положень п.6 ч.1 ст.407 цього ж Кодексу, оскаржуваний вирок слід скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

За таких обставин вирок підлягає до скасування з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, під час якого слід усунути зазначені порушення закону, повно та об`єктивно дослідити обставини кримінального провадження, прийнявши законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення. При доведеності вини в об`ємі, викладеному в обвинувальному акті, слід призначити покарання ОСОБА_9 з урахуванням даних, що містяться в матеріалах справи, зокрема про стан його здоров`я та доданих документів під час апеляційного розгляду.

Керуючись ст.ст.376, 394, 404, 405, 407, 409, 415, 418, 419 КПК колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Яремчанського міського суду від 10 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_9 скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_9 залишити попередньо обраний особисте зобов`язання.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5