Справа № 731/112/18
Провадження № 1-кп/731/12/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 квітня 2018 року Варвинський районний суд Чернігівської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Варва кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000248 від 7 листопада 2017 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта загальна середня, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, непрацюючого, раніше судимого вироком Варвинського районного суду Чернігівської області від 27 грудня 2017 року за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 5 листопада 2017 року близько 11 години, знаходячись на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , в якому декілька років ніхто не проживав, шляхом вільного доступу таємно викрав з даху будинку та господарського приміщення металобрухт у виді 15 відливів загальною вагою 60 кг на суму 300 гривень, що належать ОСОБА_6 , які відразу переніс у чагарники неподалік місця скоєння злочину, маючи при цьому реальну можливість розпорядитися викраденим, сховавши їх, з метою подальшого перевезення за місцем свого проживання.

Своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення визнав та пояснив, що 5 листопада 2017 року він перебував у селі Тонка, де помітив металеві відливи на даху сараю та будинку, в якому ніхто не проживав, і вчинив крадіжку за наведених обставин. У вчиненому розкаюється і просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_4 виявила викрадення з господарства її матері ОСОБА_6 металевих відливів з сараю та будинку, які знайшла захованими у чагарниках сусіднього двору.

У відповідності з ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодую учасників судового провадження, переконавшись при цьому, що вони правильно розуміють зміст всіх обставин, не виявивши сумніву у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснивши правові наслідки такого порядку розгляду справи, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

За таких обставин суд вважає, що органи досудового розслідування правильно кваліфікували дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за що він і повинен нести кримінальну відповідальність.

Обираючи вид та міру покарання, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При цьому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, розмір викраденого, те, що тяжких наслідків від злочину не настало, а також особу обвинуваченого - те, що ОСОБА_5 характеризується за місцем проживання з негативної сторони, постійного місця роботи не має, проте періодично займається суспільно-корисною працею.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття у скоєному та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Статтею 65 КК України визначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 міру покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, що буде необхідним та достатнім для його виправлення і запобіганню вчинення нових злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 вироком Варвинського районного суду Чернігівської області від 27 грудня 2017 року засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік, а даний злочин вчинив 5 листопада 2017 року, тобто до ухвалення вироку за попередній злочин. Згідно довідки Варвинського районного сектору з питань пробації, ОСОБА_5 перебуває у них на обліку з 1 лютого 2018 року. Згідно висновку органу пробації, виправлення ОСОБА_5 можливо без позбавлення волі на певний строк (а.с. 25-29).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Отже, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, вирок Варвинського районного суду Чернігівської області від 27 грудня 2017 року та цей вирок необхідно виконувати самостійно.
Доля речових доказів підлягає вирішенню у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід на досудовому слідстві обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, цей вирок та вирок Варвинського районного суду Чернігівської області від 27 грудня 2017 року - виконувати самостійно.

Речові докази 15 металевих відливів, що належать ОСОБА_6 та зберігаються у потерпілої ОСОБА_4 , - передати власнику.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Чернігівської області через Варвинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити ОСОБА_5 та прокурору.

Суддя ОСОБА_1