Справа № 451/1242/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/172/18 Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2018 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Радехівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_6 на вирок Радехівського районного суду Львівської області від 11 січня 2018 року у кримінальному провадженні № 0000347 від 02.08.2017 року про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Оглядів, Радехівського району, Львівської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України;

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

встановила:
цим вироком ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання на підставі статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.

Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

Вироком суду ОСОБА_7 визнана винною у тому, що протягом 2017 року, вона, перебуваючи по місцю свого проживання, що в АДРЕСА_1 , виростивши рослини маку, дочекавшись коли вони дозріли, зірвала їх та відділила від стебла макову коробку з насінням маку. У подальшому, перебуваючи по місцю проживання, вона для власних потреб, без мети збуту, відділила насіння маку з коробок, а макові коробки помістила в білий господарський мішок та незаконно зберігала по місцю свого проживання.

Вказану макову солому, яка згідно висновку експерта №3/883 від 17.08.2017 року, містить морфін, кодеїн і є маковою соломою та відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, маса якої в перерахунку на висушену речовину становить 1538,35 грама, що згідно наказу МОЗ №634 від 29 липня 2010 року відноситься до великих розмірів наркотичних речовин, ОСОБА_7 зберігала без мети збуту до 08.08.2017 року, тобто до моменту виявлення та вилучення даної наркотичної речовини працівниками поліції.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати та ухвалити свій вирок, яким ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, на призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. ст. 75КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказує, що відповідно до п. е ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, ОСОБА_7 , не має права на звільнення від відбування покарання, оскільки вона визнана винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинувачену, дослідивши матеріали судового провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку злочину відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі не оспорюється.
Відповідно до п. е ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», а також до осіб, засуджених за вчинення незаконного виробництва, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту при обтяжуючих обставинах (частини друга і третя статті 309 КК України 2001 р.).

Вироком Радехівського районного суду Львівської області від 11 січня 2018 року ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні незаконного виготовлення та зберігання наркотичних засобів у великих розмірах, без мети збуту, а саме у злочині, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Таким чином, з огляду на те, що суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та в порушення Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року звільнив її від відбування покарання, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням судом апеляційної інстанції на підставі п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України свого вироку.

Таким чином, призначаючи обвинуваченій ОСОБА_7 покарання, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, котрий відноситься до злочинів середньої тяжкості; особу обвинуваченої, яка вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання; обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, обставин, що обтяжують покарання колегією суддів не встановлено.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку про те, що покарання ОСОБА_7 слід обрати в межах санкції інкримінованого їй злочину у виді позбавлення волі.

Проте, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої ОСОБА_7 , її вік, яка вперше притягається до кримінальної відповідальності, колегія суддів вважає, що виправлення обвинуваченої можливе без відбування покарання, а тому її слід звільнити від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Керуючись ст. ст. 74 КК України, ст. 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
апеляційну скаргу прокурора Радехівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Радехівського районного суду Львівської області від 11 січня 2018 року в частині призначеного покарання обвинуваченій ОСОБА_7 скасувати.

Ухвалити свій вирок, яким ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст. ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок суду набирає законної сили з моменту проголошення, та на нього може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4