Провадження № 1-кс/344/4241/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2017 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , та захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0000606 від 17.02.2017р., -

В С Т А Н О В И В:

01.11.2017р. слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обґрунтування клопотання покликався на те, що на досудовим розслідуванням встановлено, що 31.10.2017 року, приблизно о 15:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в м. Івано-Франківську, по вул. Дністровська, 3, була затримана за отримання нею неправомірної вигоди за сприяння у впливі на атестаційну комісію Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу при видачі позитивного рішення щодо видачі посвідчення про вільне володіння державною мовою без проходження атестації та на безоплатній основі.

Матеріалами клопотання зазначається, що 31 жовтня 2017 року, ОСОБА_4 , в порядку ст. 277-278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.369-2 КК України.

Матеріалами клопотання зазначено, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі та вона усвідомлює про можливу неминучість покарання за вчинення такого злочину. Крім того, остання в ході огляду місця події заперечувала її причетність до скоєння інкримінованого їй злочину; незаконно впливати на свідків, оскільки підозрювана ОСОБА_4 сприяла у впливі на атестаційну комісію за видачу посвідчення про вільне володіння державною мовою, яке видаються установою, у якій він працює, підтримує дружні відносини з працівниками установи, у зв`язку з чим, в силу професійної діяльності колеги по роботі можуть попасти під негативний вплив підозрюваної, хоча в подальшому їх необхідно допитати в якості свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрювана ОСОБА_4 задовго до отримання неправомірної вигоди отримувала у свідків грошові кошти, що свідчить про її стійку спрямованість до вчинення корупційних злочинів.

Враховуючи вище наведені ризики, відсутності постійного джерела доходу, обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання не можливе.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, покликаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задоволити.

В судовому засіданні захисник проти задоволення такого клопотання не заперечив.

В судовому засіданні підозрювана підтримала думку захисника.

Заслухавши прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

З матеріалів клопотання вбачається, що 31.10.2017р. ОСОБА_4 , обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.369-2 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В той же час враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.369-2 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно вливати на інших підозрюваних, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи дане клопотання враховую, що наявні докази про вчинення ОСОБА_4 зазначеного злочину є вагомими, а також те, що підозрювана має постійне джерело прибутку, працююча.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задоволити та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши їй залишати, в період часу з 22:00 год. по 06:00 год. залишати місце свого постійного проживання будинку та домоволодіння, розміщеного за адресою: АДРЕСА_1 , терміном 60 днів тобто до 29 грудня 2017 року, з покладенням на неї додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Ч. 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задоволити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без використання електронних засобів контролю, до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 29 грудня 2017 року.

Заборонити підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу з 22:00 год. по 06:00 год. залишати місце свого постійного проживання будинку та домоволодіння, розміщеного за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 обов`язки, передбачені

п. 1 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; утримувати від спілкування із усіма свідками та членами атестаційної комісії ІФТУНГ, здати до Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області на зберігання паспорт громадянина України для виїзду за кордон;

та роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді діє до 29 грудня 2017 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення. Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_4 , а контроль за її виконанням покласти на заступника керівника Івано-Франківської місцевої прокуратури юрист 1 класу ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали складено 06 листопада 2017 року.