Провадження № 1-кп/520/157/18
УХВАЛА
23.03.2018 року м.Одеса

Колегія суддів Київського районного суду м.Одеси у складі головуючого судді - ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в приміщені суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000336 від 31.05.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 та її захисника адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
14.12.2017 року до Київського районного суду м.Одеси з апеляційного суду Одеської області разом з ухвалою від 30.11.2017 року про передачу кримінального провадження до іншого суду за підсудністю надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.
Ухвалою колегії суддів від 18.12.2017 року обвинувальний акт призначений до підготовчого судового засідання на 30.01.2018 року, яке неодноразово переносилося з об`єктивних причин.
Прокурор просить призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.
Захисник адвокат ОСОБА_8 , не заперечуючи проти призначення обвинувального акту до судового розгляду, заявив клопотання про передачу на підставі ч.2 ст.334 КПК України кримінального провадження судді ОСОБА_9 , в провадженні якої вже перебуває кримінальне провадження, справа №520/14109/16-к, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, для вирішення питання про об`єднання кримінальних проваджень.
Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала позицію захисника.
Вислухавши думку учасників провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, колегія суддів вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам, передбаченим ст.291 КПК України. Виявлені судом недоліки обвинувального акту унеможливлюють призначення його до судового розгляду, у зв`язку з чим обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.
Згідно вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Вимоги до обвинувального акту визначені ст.291 КПК України, де в п.5 ч.2 цієї статті зазначено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що згідно пп.«а» п.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому йдеться про право особи бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (аналогічне рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», №9783/82, п.79). Крім того, суд нагадує, що положення пп.«а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (аналогічні рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» (ВП), №25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п. 34).
Формулювання обвинувачення визначає конкретний обсяг і межі судового розгляду та дає обвинуваченому можливість реалізувати своє право на захист та знати, в чому саме він обвинувачується. Однак, у зазначеному обвинувальному акті відносно ОСОБА_5 не міститься сформульованого належним чином обвинувачення.
Формулювання обвинувачення і виклад фактичних обставин в обвинувальному акті повинні бути викладені окремо щодо кожного самостійного злочину, які створюють реальну чи ідеальну сукупність. Але в порушення вимог загальної частини КК України прокурор таких вимог не дотримався і виклав фактичні обставини в обвинувальному акті, не розмежовуючи самостійні склади злочинів один від одного ні по об`єктивній стороні злочину ні по кваліфікуючим ознакам.
Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст.190 КК України, відбувається у двох самостійних формах: шляхом зловживання довірою або шляхом обману. Разом з тим обвинувачення в цій частині не конкретизоване зазначені обидві форми, при чому жодна з них не розкрита по суті, як того вимагає Особлива частина кримінального закону. Прокурор, затверджуючи обвинувальний акт, таких недоліків не виявив.
До того ж, кваліфікуючи ознаки інкримінованих ОСОБА_5 злочинів, які впливають на кваліфікацію: тяжкі наслідки і вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, повторно враховані слідчим і прокурором як обставини, які обтяжують покарання, що прямо забороняється ч.4 ст.67 КК України.
З врахуванням того, що в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення у розумінні п.13 ч.1 ст.3 КПК України, а за правилами ст.377 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд вважає, що наявні обставини, перешкоджають судовому розгляду кримінального правопорушення відносно ОСОБА_5 у суді першої інстанції.
Статтею 314 КПК України не передбачено можливості виправлення технічних чи інших помилок, а також внесення додаткових відомостей до обвинувального акту після його надходження до суду, зокрема, у підготовчому судовому засіданні. Законом також не передбачено поділу недоліків обвинувального акту на суттєві та не суттєві чи такі, що перешкоджають розгляду або не перешкоджають розгляду справи по суті. Стаття 291 КПК України чітко передбачено категоричний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт. Виключень щодо можливості визнання несуттєвим недотримання прокурором чи слідчим будь-якої із вказаних вимог, Законом не передбачено.
Єдиним процесуальним шляхом виправлення недоліків обвинувального акту, передбаченим КПК України, є повернення обвинувального акту прокурору, з метою усунення ним недоліків протягом розумного строку.
Крім того, в обвинувальному акті відсутні відомості про потерпілого, хоча злочин спрямований на заволодіння належного потерпілому майна і саме потерпілому злочином заподіяно шкоду.
Питання щодо об`єднання кримінальних проваджень відповідно до ст.334 КПК України вирішується у стадії судового розгляду. Оскільки обвинувальний акт до судового розгляду не призначається, то підстав для передачі кримінального провадження іншому судді для вирішення питання про об`єднання кримінальних проваджень на даний час не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314-317, 369-372 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000336 від 31.05.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, повернути прокурору на підставі викладеного у мотивувальній частині ухвали.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3