У Х В А Л А
Справа №344/4742/15-к
31 січня 2018 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі колегії суддів: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
в ході розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінального провадження № 0000002 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.111, ч.1 ст.114-1 КК України,
в с т а н о в и в :
Відповідно до ухвали апеляційного суду Івано-Франківської області від 29.12.2017 року на розгляд Богородчанського районного суду направлено матеріали кримінального провадження № 0000002 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.111, ч.1 ст.114-1 КК України.
Під час підготовчого судового засідання суддя ОСОБА_3 подав заяву про самовідвід обгрунтовуючи її тим, що він відповідно до п.4 ч.1. ст. 75 КПК України не може брати участь у кримінальному провадженні, оскільки наявні обставини, які можуть викликати сумнів у його неупередженості. Зокрема, зазначив, що він тривалий час був знайомий з обвинуваченим ОСОБА_6 та перебував з ним у приятельських відносинах.
Виходячи з того, що очевидним є можливий конфлікт інтересів, то просив відвести його від розгляду вказаного кримінального провадження.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтвердив викладені у заяві про самовідвід обставини, однак наголосив, що підстави для самовідводу на його думку відсутні, оскільки суду слід тільки позитивно вирішити клопотання про направлення обвинувального акту прокурору, а вирішення питання про самовідвід призведе виключно до затягування його розгляду.
Прокурор щодо задоволення заяви заперечив.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, колегія суддів прийшла до висновку, що заяву про самовідвід слід задовольнити.
Згідно з вимогами п.4 ч.1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини існування безсторонності в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, а також достатні гарантії того аби виключити будь-які обгрунтовані сумніви щодо його безсторонності (справи «Фей проти Австрії», «Пуллар проти Сполученого Королівства», «Ветштайн проти Швейцарії»).
Оскільки наведені у заяві про самовідвід обставини можуть викликати сумнів у безсторонності судді, а також можуть бути використані сторонами для того аби в очах суспільства поставити під сумнів неупередженість суду, то колегія суддів вважає за доцільне задовольнити заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 .
Керуючись ст.ст.75, 80 - 82 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :
Заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід задовольнити.
Матеріали кримінального провадження № 0000002 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.111, ч.1 ст.114-1 КК України, направити на повторний автоматизований розподіл відповідно до ст.35 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3