УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" грудня 2017 р. м. Харків
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянки України, який є приватним підприємцем, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, -
12.12.2017 до Київського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання, погоджене з прокурором відділу 04/2/4 прокуратури Харківської області молодшим радником юстиції ОСОБА_4 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 4 місяців, в Харківській установі виконання покарань (№27).
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що ОСОБА_7 18.10.2017, приблизно о 20.43, керував технічно справним автомобілем «Volkswagen Touareg», р.н. НОМЕР_1 , на якому рухався по пл. Конституції з боку вул. Римарської у напрямку перехрестя вул. Сумської та пров. Мечникова у м. Харкові, зупинився перед зазначеним перехрестям за світлофором на забороняючий рух червоний сигнал світлофора. Після чого, діючи необережно, проявивши злочинну самовпевненість, відновив рух автомобіля на забороняючий рух транспортних засобів жовтий та червоний сигнал світлофора та почав перетинати перехрестя вул. Сумської та пров. Мечникова у м. Харкові. Перед початком руху ОСОБА_7 не переконався у безпеці своїх дій, проявив неуважність, своєчасно не виявив небезпеку у вигляді автомобіля «Lexus RX 350», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , яка рухалась по пл. Конституції з боку вул. Короленко у напрямку вул. Сумської, тобто зправа наліво по ходу руху автомобіля «Volkswagen Touareg», не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого сталося зіткнення автомобілів «Volkswagen Touareg», р.н. НОМЕР_1 , та «Lexus RX 350», р.н. НОМЕР_2 , з подальшим виїздом останнього за межі проїжджої частини та наїзду на пішоходів.
Сторона обвинувачення зазначає в клопотанні про грубе порушення водієм ОСОБА_7 вимог п.п. 8.7.3 (ґ) та (е), 8.10, 10.1 Правил дорожнього руху України, згідно з якими: п. 8.7.3 «Сигнали світлофора мають такі значення: ґ) жовтий забороняє рух та попереджає про майбутню зміну сигналу, е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух»; п. 8.10 «У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів»; п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».
Внаслідок дорожньо-транспортної події на місці загинуло п`ятеро осіб (пішоходів), а саме: ОСОБА_9 , 1990 р.н., ОСОБА_10 , 1989 р.н., ОСОБА_11 , 1971 р.н., ОСОБА_12 , 1997 р.н., ОСОБА_13 , 1971 р.н., та один пішохід - ОСОБА_14 , 1993 р.н., від отриманих під час події тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_2 померла у лікарні. Крім того, під час дорожньо-транспортної події травмовано 6 пішоходів , а саме: ОСОБА_15 , 1993 року народження, ОСОБА_16 , 1990 року народження, ОСОБА_17 , 1992 року народження, ОСОБА_18 , 1981 року народження, ОСОБА_19 , 1987 року народження.
06.11.2017 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 286 КК України.
Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_7 сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, а також вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, на обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що слідство по вказаному провадженню триває, проводяться призначені судово-медичні експертизи свідка ОСОБА_20 , підозрюваної ОСОБА_8 ; судово-автотехнічна експертиза по показанням підозрюваних ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ; судово-цитологічні експертизи по дослідженню слідів крові, вилучених при огляді місця ДТП з автомобілів «Лексус» та «Фольксваген Таурег»; тривають допити працівників патрульної поліції, які прибули на місце ДТП, виконуються доручення слідчого.
Під час проведення досудового розслідування слідчим суддею 08.11.2017 стосовно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань № 27 зі строком застосування до 19.12.2017 року включно.
Враховуючи, що строк запобіжного заходу спливає, а досудове розслідування триває, сторона обвинувачення зазначає про необхідність продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без застосування застави, в Харківській установі виконання покарань №27 підозрюваного ОСОБА_7 .
Існування зазначених ризиків сторона обвинувачення обґрунтовує тяжкістю кримінального правопорушення та покаранням, у разі доведеності вини, яке передбачено санкцією статті у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, тяжкими наслідками у вигляді смертей та травмування людей, а також можливістю переховуватися від слідства у тому числі за межами України по наявному у ОСОБА_7 закордонному паспорту, можливість здійснення ОСОБА_7 впливу на свідчення потерпілих, свідків, висновки експертів; намаганнями ОСОБА_7 затягувати проведення досудового розслідування шляхом імітування погіршення стану здоров`я.
Орган досудового розслідування звертає увагу суду на той факт, що ОСОБА_7 у 2017 році притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП за порушення Правил дорожнього руху зі сплатою штрафу.
При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурори, слідчий підтримали клопотання.
Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вказуючи на недоведеність ризиків та необґрунтованість повідомленої підозри його підзахисному, залучив до матеріалів письмові заперечення, вказуючи, зокрема, що жодного документа, жодного доказу на підтвердження обставин, які свідчать про те, що заявлені раніше ризики не зменшились або з`явилися нові ризики, до клопотання не надано. Крім того, зазначив, що слідчим та прокурором не залучено до клопотання матеріалів, які б підтверджували начебто ухилення його як захисника та ОСОБА_7 від проведення будь-яких слідчих дій. Посилався на невідповідність клопотання сторони обвинувачення вимогам ст. ст. 177, 183, 199, 184, 196 КПК України. Крім того, зазначив, що ОСОБА_7 у встановленому законом порядку до слідчого управління слідчим не викликався, посилання сторони обвинувачення на рапорти щодо виклику ОСОБА_7 на допит до слідчого управління є неналежними доказами. Просив застосувати до підозрюваного будь-який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, вказуючи на погіршення стану здоров`я його підзахисного та ненадання йому належної медичної допомоги зі сторони працівників установи виконання покарань та ненадання відповідей на його запити адвоката. Також захисник зазначив на неприпустимість вказівки стороною обвинувачення на те, що ОСОБА_7 вже скоїв кримінальне правопорушення, оскільки таке формулювання порушує принцип презумпції невинуватості особи до вироку суду.
Підозрюваний в судовому засіданні підтримав захисника, заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що на теперішній час за станом його здоров`я він потребує медичної допомоги, крім того, у нього на утриманні перебуває його матір, у віці 81 року, яка потребує його допомоги.
Слідчим суддею з пояснень підозрюваного ОСОБА_7 встановлено, що він показання дає добровільно, до нього не застосовується насильство у даному кримінальному провадженні під час затримання і в період перебування в якості затриманого. Заяв в порядку ст. 206 КПК України від сторони захисту в ході розгляду клопотання не надійшло.
06.11.2017 о 16.50 год. ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 08.11.2017 відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на 42 дні, до 19.12.2017 включно, без визначення застави.
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області від 16.11.2017 вказану ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 08.11.2017 щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування залишено без змін.
Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.1, п. 4 ч.1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
При цьому, слідчий суддя вважає недоведеним стороною обвинувачення існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, незаконний вплив на потерпілих, свідків, експертів, оскільки об`єктивних даних на підтвердження вказаного ризику слідчому судді не надано, про що також зазначено в ухвалі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області від 16.11.2017. Крім того, в цій частині слідчий суддя погоджується й з доводами захисника щодо відсутності даних про можливий вплив на свідків, що також відповідає рішенню ЄСПЛ «Воляник проти України» від 02.10.2014.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, в тому числі питання щодо визначення ступеню вини в інкримінованому водіям учасникам дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 18.102017, кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Дійсно, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є приватним підприємцем, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 07.09.1994. З пояснень підозрюваного слідує, що на його утриманні перебуває матір ОСОБА_24 , 1936 року народження, яка зареєстрована та мешкає за цією ж адресою.
Однак, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.
Враховуючи викладене, існування ризиків, доведених стороною обвинувачення, передбачених п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, який підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення у сфері злочинів проти безпеки руху та експлуатації транспорту, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється,слідчий суддя приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування, на 60 днів, до 10.02.2018 включно.
Одночасно слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що дійсно, відповідно до чисельних рішень ЄСПЛ, є неможливим продовження строку тримання особи під вартою на підставах, які не можна вважати достатніми. Після спливу певного часу судова влада зобов`язана привести інші вагомі підстави для подальшого утримання під вартою особи.
Як зазначено вище, на теперішній час судове слідство триває лише з 18.10.2017, підозра ОСОБА_7 повідомлена лише 06.11.2017, особа перебуває під вартою з 08.11.2017.
Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Висновок суду щодо необхідності продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою до вказаного строку ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про не зменшення заявлених ризиків та виправдовують тримання особи під вартою, а наведені в клопотанні слідчого та прокурора та в постанові першого заступника прокурора Харківської області від 11.12.2017 про продовження строку досудового слідства обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали про тримання підозрюваного під вартою.
При цьому, слідчий суддя погоджується з доводами захисника ОСОБА_6 , що процесуальна позиція підозрюваного щодо невизнання повідомленої підозри не може бути підставою для застосування запобіжного заходу, оскільки особі має бути гарантовано право на захист, передбачене в тому числі Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 62, 63 Конституції України, ст. 7, 20 КПК України. Крім того, слідчий суддя також вважає обґрунтованими заперечення захисника щодо неприпустимості вказівки стороною обвинувачення на вчинення особою злочину до встановлення її вини вироком суду, оскільки в такому випадку порушується принцип презумпції невинуватості, про що також зазначено в рішенні ЄСПЛ у справі «Довженко проти України» від 12.04.2012.
Прийшовши до висновку про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_7 до вказаного строку під вартою, слідчий суддя також враховує відсутність на теперішній час належним чином підтверджених медичних даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я.
Так, після початку судового розгляду даного клопотання до суду була викликана бригада швидкої та невідкладної медичної допомоги у зв`язку зі заявою ОСОБА_7 щодо потреби в наданні йому такої допомоги, перерва тривала понад 2 години, протягом яких підозрюваному надавалася медична допомога, про що в судовому засіданні підтвердив також і підозрюваний. Згідно письмового запису лікаря ОСОБА_25 бригади № 203, яка прибула на виклик до суду для надання медичної допомоги, ОСОБА_7 екстреної медичної допомоги не потребує; потребує планового обстеження.
Дійсно, згідно висновку судово-медичної експертизи № 6930-АЯ/17, згідно наданої медичної документації зазначеної вище на ім`я ОСОБА_7 , у нього у зв`язку з подіями 18.10.2017 мала місце закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку та садна м`яких тканин тім`яної ділянки, садна та підшкірні гематоми м`яких тканин обох передпліч, які утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів, садна за механізмом тертя-ковзання, струс головного мозку та гематоми за механізмом удару чи удару стиснення. Даних за травматичні ушкодження кісткових мягкотканних структур шийного відділу хребта не виявлено. Скарги, дані анамнезу, клінічні прояви остеоходрозу шийного відділу хребта в меддокументації відсутні. За ступенем тяжкості садна та гематоми відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше шести днів.( п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995). За ступенем тяжкості закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад шести днів, але не більш як три тижні (21 день), згідно п.п. 2.3.1.а, 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995. Громадянин ОСОБА_7 за станом здоров`я в даний час надання спеціалізованої кваліфікованої допомоги в умовах спеціалізованого стаціонару не потребує (а.с. 50-57).
Разом з тим, в порядку ст. 206 КПК України, слідчий суддя, приймаючи до уваги доводи сторони захисту, заяви підозрюваного, вказані дані лікарем швидкої допомоги 13.12.2017, враховуючи, що зазначений висновок експертизи проведено ще 08.11.2017, вважає необхідним забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_7 , організацію проведення якого доручити слідчому слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 .
При цьому, не підлягає задоволенню клопотання сторони обвинувачення в частині продовження підозрюваному строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 4 місяців, оскільки відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів.
Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись ч. 3 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 при обранні запобіжного заходу, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, а саме, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
Продовжити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№ 27) в межах строку досудового розслідування на 60 (шістдесят) днів - до 10 лютого 2018 року включно, без визначення застави.
Зобов`язати слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_7 про тримання під вартою останнього.
Строк дії ухвали з 13 грудня 2017 року по 10 лютого 2018 року включно.
В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.
В порядку ст. 206 КПК України забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_7 , організацію проведення якого доручити слідчому слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_7 - в той же строк, але з моменту вручення їй ухвали суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Копію ухвали отримав _____________2017 р. ___год.____хв. _____________________
ОСОБА_7