АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/1824/17 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

представника

потерпілого - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження № 643/320/17 за обвинуваченням ОСОБА_9 в злочині, передбаченому ст.286ч.1 КК України
за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_7 і прокурора Харківської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_10 на вирок Московського районного суду міста Харкова від 24 травня 2017 року,
У С Т А Н О В И Л А:
Вироком Московського районного суду міста Харкова від 24 травня 2017 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
визнано винним і засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України на 3 роки обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування основного покарання в виді обмеження волі з випробуванням, та встановлено іспитовий строк 1 рік 6 місяців. На підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_9 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Стягнуто з обвинуваченого судові витрати за проведення судової експертизи.
З цим вироком не погодилися захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 , який подав апеляційну скаргу і просив змінити вирок у бік пом`якшення покарання до такого, що не пов`язане з позбавленням волі.
Прокурор, який також подавав апеляційну скаргу, просив вирок скасувати, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок його м`якості та призначити новий вирок, за яким призначити ОСОБА_9 покарання за ч.1 ст.286 КК України у виді обмеження волі строком на 3 роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, на підставі ст..ст.75,76 КК України ОСОБА_9 звільнити від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, та встановити йому іспитовий строк тривалістю у 3 роки.
Вислухавши доповідь судді, думки обвинуваченого, його захисника, прокурора та представника потерпілого, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги адвоката ОСОБА_7 та прокурора, який приймав участь в суді першої інстанції ОСОБА_10 не підлягають задоволенню, виходячи з наступного:
Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_9 01.10.2015року, приблизно о 08год.30хв., куруючи технічно справним автомобілем «Wolkswagen Golf 3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул.Героїв Праці м.Харкова зі сторони вул. Гвардійців Широнінців в напрямку вул. Академіка Павлова. Під час руху по вказаній вулиці, в районі будинку №17, ОСОБА_9 грубо порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:
-п.10.1 «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;
та виконуючи маневр праворуч допустив зіткнення з велосипедом «Centurion», під керуванням ОСОБА_11 , яка рухалась праворуч від нього в попутному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, згідно висновку судово-медичної експертизи №1023-А/15 від 16.11.2015року, потерпілій ОСОБА_11 спричинені тілесні ушкодження, а саме: закритий перелом середньої третини правої ключиці із значним зсувом, який відноситься до середнього ступеню важкості тілесних ушкоджень.
Порушення п.10.1. Правил дорожнього руху України ОСОБА_9 , яке згідно висновку судово-автотехнічної експертизи №894/16 від 21.10.2016року знаходяться в причинному зв`язку з подією та наслідками, виразилися в тому, що він, керуючи автомобілем «Wolkswagen Golf 3», при зміні напрямку свого руху праворуч, проявив неуважність і не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та допустив зіткнення з ОСОБА_11 , що спричинило вищевказані наслідки.
Незважаючи на не визнання обвинуваченим ОСОБА_9 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, його вину доведено сукупністю досліджених судом першої інстанції доказів.
Так, потерпіла ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що 01.10.2015року, приблизно о 08 год.30хв. вона рухалась на велосипеді «Centurion» по вул. Героїв Правці зі сторони вул. Гвардійців Широнінців у бік вул. Академіка Павлова у правому крайньому ряді. Праворуч, на відстані 0,5 метрів стояли припарковані автомобілі. Автомобіль, який рухався ліворуч, попереду неї, почав здійснювати маневр повороту праворуч, перетинаючи траєкторію її руху. Внаслідок чого вона почала гальмувати і рухатись також праворуч по ходу руху цього автомобіля. Не встигнувши відреагувати, в`їхала в праве переднє колесо та крило автомобіля Фольксваген, від чого вона перелетіла через кермо велосипеда, приблизно метрів три, та впала вдарившись о бордюр, в результаті чого у неї мали місце наступні пошкодження: синці на обличчі та перелом ключиці. Першу допомогу їй надав знайомий ОСОБА_12 , який їхав позаду неї на велосипеді, та викликав швидку допомогу та поліцію. Приїхала швидка та її було госпіталізовано до лікарні. Крім того зазначила, що після ДТП, обвинувачений разом із незнайомою їй жінкою, підходили до неї та цікавилися станом її здоров`я. Обвинувачений приїздив до неї у лікарню та надав матеріальну допомогу у розмірі 200грн.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що 01.10.2015року, приблизно о 08год.30хв. він рухався на велосипеді по вул. Героїв Правці, попереду нього на відстані 10-20 метрів рухалась на велосипеді ОСОБА_11 у правому крайньому ряді від припаркованих машин зі швидкістю, приблизно 20км/год. Він побачив, як автомобіль Wolkswagen Golf, який рухався в попутному напрямку ліворуч від потерпілої почав здійснювати поворот праворуч на місце для паркування понад дорогою. Потерпіла, щоб уникнути зіткнення повернула праворуч, в результаті чого автомобіль в`їхав у велосипед, від удару якого потерпілу відкинуло, та вона перелетіла через бордюр. Він одразу зупинився та підійшов до потерпілої, надав їй першу медичну допомогу, викликав швидку та поліцію. Потерпіла була госпіталізована до лікарні, а він залишився на місці події. Крім того зазначив, що водій автомобіля Wolkswagen Golf перед початком маневру праворуч не впевнився в безпеці та не увімкнув сигнал повороту.
Згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.10.2015року та схемою до нього, було встановлено, що місцем події є вул. Героїв Праці в районі буд.17 в м. Харкові. При огляді виявлено автомобіль «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 , який має ушкодження в області правого нижнього кута бамперу у вигляді зчосу, та велосипед «Центуріон» у якому деформоване заднє колесо /а.п.65-68/.
З протоколу проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_9 від 05.10.20Іброку та схеми до нього вбачається, що ОСОБА_9 показав механізм дорожньо-транспортної пригоди, місце зіткнення, його рух, вказав на місце де увімкнув покажчик правого повороту та місце з якого почав виконувати маневр повороту праворуч, та швидкість руху /а.п.81-84/.
З протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 та обвинуваченого ОСОБА_9 від 05.10.2016 року та схеми до нього вбачається, що ОСОБА_12 показав механізм дорожньо-транспортної пригоди, місце зіткнення, рух автомобіля «Фольксваген» та велосипеда під керуванням потерпілої відносно до елементів проїзної частини, вказав швидкість руху велосипеда та вказав місце з якого водій автомобіля «Фольксваген» почав виконувати маневр повороту праворуч, та швидкість його руху /а.п.86-88/.
З протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_11 її представника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_9 від 05.10.2016 року та схеми до нього вбачається, що ОСОБА_11 показала механізм дорожньо-транспортної пригоди, місце зіткнення, рух автомобіля «Фольксваген» та свій рух на велосипеді відносно до елементів проїзної частини, вказала траєкторію руху автомобіля «Фольксваген» з моменту зміни напрямку руху до місця зіткнення та його швидкість та швидкість її руху на велосипеді /а.п.89-92/.
Висновком експерта №1023-А/15 від 16.11.2015року встановлено, що у зв`язку з подіями 01.10.2015року, у ОСОБА_11 мали місце наступні ушкодження: синьці обличчя - це легкі тілесні ушкодження; закритий перелом середньої третини правої ключиці із значним зсувом - це ушкодження середнього ступеню важкості по критерію тривалості розладу здоров`я. Наявні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, можливо, в умовах дорожньо-транспортної пригоди, на яку вказано в постанові слідчого та відомо з історії хвороби. Під час вступу до стаціонару реакція «Алкотест» у ОСОБА_11 негативна /а.п.73-74/.
Висновком судової автотехнічної експертизи №894/16 від 21.10.2016року підтверджено, що за свідченням ОСОБА_9 відповісти на питання: «Як повинні були діяти водії ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , у вказаній дорожній обстановці відповідно до Правил дорожнього руху України?», «Чи мали водії ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , технічну можливість запобігти зіткненню шляхом виконання ПДР України?» і «Чи маються в діях водія ОСОБА_9 та велосипедиста ОСОБА_11 , невідповідності вимогам ПДР України, які знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної події?», неможливо. За свідченнями свідка ОСОБА_12 , водій автомобіля Wolkswagen Golf ОСОБА_9 повинен був діяти відповідно до вимог п.10.1 ПДР України. Велосипедист ОСОБА_11 повинна була діяти відповідно до вимог п.п. 12.3 і 10.1 ПДР України. Технічна можливість запобігання зіткнення транспортних засобів для водія автомобіля Wolkswagen Golf ОСОБА_9 визначалися виконанням ним вимог п.10.1 ПДР України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру. Велосипедист ОСОБА_11 мала технічну можливість запобігти зіткненню транспортних засобів виконанням вимог п.п. 10.1 і 12.3 ПДР України. У діях водія ОСОБА_9 вбачаються невідповідності вимогам п.10.1 ПДР України, які, з технічної точки зору, перебувають у причинному зв`язку із ДТП. У діях велосипедиста ОСОБА_11 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 10.1 і 12.3 ПДР України, які, з технічної точки зору, перебувають у причинному зв`язку із ДТП. За свідченнями потерпілої ОСОБА_11 , водій автомобіля Wolkswagen Golf ОСОБА_9 повинен був діяти відповідно до вимог п.10.1 ПДР України. Велосипедист ОСОБА_11 повинна була діяти відповідно до вимог п.п. 12.3 і 10.1 ПДР України. Технічна можливість запобігання зіткнення транспортних засобів для водія автомобіля Wolkswagen Golf ОСОБА_9 визначалися виконанням ним вимог п.10.1 ПДР України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру. Відповісти на питання: «Чи мала велосипедист ОСОБА_11 технічну можливість запобігти зіткненню шляхом виконання ПДР України?» неможливо, з причин, вказаних в дослідницькій частині висновку. У діях водія ОСОБА_9 вбачаються невідповідності вимогам п.10.1 ПДР України, які, з технічної точки зору, перебувають у причинному зв`язку із ДТП. Відповісти на питання: «Чи маються в діях велосипедиста ОСОБА_11 невідповідності вимогам ПДР України, які знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної події?», неможливо, з причин, вказаних в дослідницькій частині висновку /а.п.95-99/.
Суд першої інстанції повно і всебічно дослідив запропоновані учасниками процесу докази, прийшов до правильного висновку, що вони є відповідно до вимог ст. 85 КПК України належними, підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Згідно ч. 5 ст. 356 КПК України, в ході судового розгляду кожна сторона кримінального провадження для доведення або спростування достовірності висновків експертів, мала право надати суду відомості, які б стосувалися знань, вмінь, кваліфікації, освіти та підготовки цих експертів, однак стороною захисту такі відомості суду надані не були та в судовому засіданні судом не встановлені.
Судом правильно встановлено, що ОСОБА_9 керуючи автомобілем «Wolkswagen Golf 3», при зміні напрямку свого руху праворуч, проявив неуважність і не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та допустив зіткнення з велосипедистом ОСОБА_11 .
Таким чином, порушення правил дорожнього руху України ОСОБА_9 перебувають у причинному зв`язку з наслідками вказаної дорожньо-транспортної пригоди, а тому доводи обвинуваченого про те, що його провини у вчиненні ДТП не має, є безпідставними, такими, що спростовуються встановленими фактами, сумнівів у правдивості пояснень потерпілої та свідка, достовірності висновків експертів у колегії суддів немає.
Порушення велосипедистом ОСОБА_11 ПДР України не може бути підставою для висновку про відсутність в діях ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення. Суд правильно кваліфікував дії обвинуваченого як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тілесні ушкодження середньої тяжкості,за ч. 1 ст. 286 КК України. Згідно класифікації злочинів, передбаченій ст.12 КК України, ОСОБА_9 вчинив злочин, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_9 , одружений, не працює, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставини, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання та, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені. При призначенні покарання суд у відповідності зі ст.65 КК України врахував обставини скоєння злочину, характер та ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченого.
Відповідно до роз`яснень п. 20 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», в яких зазначено, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також особу винного.
Суд першої інстанції належним чином урахував обставини події, характер та ступень суспільної небезпечності скоєного злочину, особу обвинуваченого, який скоїв необережний злочин, віднесений законом до категорії невеликої тяжкості, не судимий, одружений, не працює, і призначив покарання ОСОБА_9 в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України у виді обмеження волі з позбавлення права керувати транспортними засобами, яке є достатнім і необхідним для його покарання, виправлення та запобігання новим злочинам.
Підстав для скасування вироку або його зміни колегія суддів не вбачає.
Разом з тим, у судовому засідання апеляційного суду обвинувачений та його захисник заявили клопотання про застосування до обвинуваченого вимог Закону України від 22 грудня 2016 року «Про амністію в 2016 році».
Згідно вимог п. «в» ч.1 ст.1 зазначеного Закону підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, не позбавлені батьківських прав , які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Згідно наданих колегії суддів документів, обвинувачений має дочку ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Таким чином, є наявними підстави для задоволення клопотання про застосування амністії.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги прокурора прокуратури ОСОБА_10 та адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Московського районного суду міста Харкова від 24 травня 2017 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін.
Згідно вимог п «в» ст.1 Закону України від 22 грудня 2016 року «Про амністію в 2016 році» звільнити ОСОБА_9 від основного та додаткового покарання за цим вироком.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення ухвали, а засудженим в той самий строк з моменту отримання ним копії ухвали.

Головуючий-суддя суддя суддя
_________________ __________________ ____________________

ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16