Справа № 177/1606/16-к
Провадження № 1-кп/177/9/17
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000394 від 01.05.2016 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кривому Розі, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Ідентифікаційний номер НОМЕР_1
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
за участю:
прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

представника

потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

захисників обвинуваченого ОСОБА_7 , ОСОБА_8
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , не маючи посвідчення на керування транспортним засобом і не дивлячись на це, керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_9 , перебуваючи за кермом зазначеного автомобіля, слідував по асфальтобетонному покриттю проїзної частини у населеному пункті по вул. Рудишина в с. Валове Криворізького району Дніпропетровської області, з боку с. Кудашево Криворізького району Дніпропетровської області в напрямку вул. Центральна с. Валове Криворізького району Дніпропетровської області.

Під час руху в районі приватного житлового будинку АДРЕСА_3 , не впевнившись у відсутності небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, в порушенні п.п. 2.1 (а), 12.3 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:

2.1. Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

п. 12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкод,

допустив контакт передньою лівою фарою, автомобіля яким керував, з задньою частиною технічно справним мопедом «Sabur», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався попереду в попутному напрямку. В результаті контактування вищевказаних транспортних засобів водій мопеда «Sabur», реєстраційний номер НОМЕР_4 виїхав за межі проїзної частини та контактував з бетонною плитою на узбіччі.

В наслідок дорожньо-транспортної пригоди водій мопеду ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження та доставлений КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР. 07.05.2016 ОСОБА_10 , знаходячись на стаціонарному лікуванні у КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2»ДОР помер від травм отриманих в наслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Невиконання вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху України привело до даної дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої водій мопеду ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження, відповідно до висновків судово-медичної експертизи Криворізького міжрайонного відділу КЗ «Дніпропетровське обласне Бюро судово-медичної експертизи» ДОР №916 від 20.05.2016 року та № 916/1 від 26.05.2016 року, у вигляді: синці, садна тулуба, кінцівок, забита рана потиличної області, перелом кісток склепіння та основи черепа, крововиливи під оболонки та у речовину головного мозку, переломи грудного та поперекового відділів хребта з ушкодженням спинного мозку, переломи ребер та грудини. Ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, які діяли за типом удару, струсу та тертя, в умовах дорожньо-транспортної пригоди, можливо при травмуванні мотоцикліста автотранспортом, який рухався в попутному напрямку.

Ушкодження на тілі трупа ОСОБА_10 , у сукупності як такі, що мають єдиний час та механізм утворення носять ознаку тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент їх заподіяння - п. 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року.

Відповідно до висновку судової авто-технічної експертизи Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України № 19/10.1-104 від 14.07.2016 року, в діях водія ОСОБА_3 , з керування автомобілем ВАЗ 21093, наявна невідповідність вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням події дорожньо-транспортної пригоди.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю, суду пояснив, що підтверджує обставини, викладені в обвинувальному акті. Потерпілій відшкодував 15000 грн. Має намір відшкодовувати всі завданні збитки, Цивільний позов прокурора в інтересах лікарні визнає в повному обсязі. Перед потерпілою вибачався, просив суворо його не карати та застосувати Закон України «Про амністію в 2016 році».
Потерпіла ОСОБА_5 підтвердила обставини викладені в обвинувальному акті, просила задовольнити її позовні вимоги за умов відшкодування їй 15 тисяч гривень матеріальної шкоди, крім того просила не позбавляти волі обвинуваченого та не заперечувала проти застосування Закону України «Про амністію в 2016 році (а.с. 65)
Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджена повно та всебічно дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що він 30.04.2016, приблизно о 14.00 знаходився в якості пасажира в автомобілі, яким керував ОСОБА_3 так як власник ОСОБА_12 знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Рухалися з невеликою швидкістю, попереду в попутному напрямку рухався мопед в наслідок дорожньої обстановки, що склалася, ОСОБА_13 здійснив дорожню пригоду, контактувавши передньою фарою автомобіля з задньою частиною мопеду. ОСОБА_3 вживав всі необхідні заходи щоб запобігти ДТП.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що в день дтп разом з знайомими проводили час на рибалці, вживали спиртні напої всі крім ОСОБА_3 , тому він і сів за руль автомобіля, щоб їхати до магазина. Швідкість автомобіля була не велика, так як дорога погана, мопедиста бачили, однак ОСОБА_13 не справився з дорожньою обстановкою в наслідок чого відбулась аварія.
Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що 30.04.2016 перебував разом з знайомими на рібалці в с. Кудашеве, вживали алкогольні напої всі крім, ОСОБА_3 очевидцем ДТП він не був.
Згідно висновку результатів медичного огляду від 30.04.2016 у водія ОСОБА_3 ознак алкогольного сп`яніння не виявлено (а.с.25 т.2).
20.05.2016 року проведена судово-медична експертиза потерпілого № 916 Згідно висновку експерта: ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді: синці, садна тулуба, кінцівок, забита рана потиличної області, перелом кісток склепіння та основи черепа, крововиливи під оболонки та у речовину головного мозку, переломи грудного та поперекового відділів хребта з ушкодженням спинного мозку, переломи ребер та грудини (а.с.83.- 87т.2)

Згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи № 916/1 від 23.05.2016 року, водій мопеду ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді: синці, садна тулуба, кінцівок, забита рана потиличної області, перелом кісток склепіння та основи черепа, крововиливи під оболонки та у речовину головного мозку, переломи грудного та поперекового відділів хребта з ушкодженням спинного мозку, переломи ребер та грудини. Ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, які діяли за типом удару, струсу та тертя, в умовах дорожньо-транспортної пригоди. Ушкодження на тілі трупа ОСОБА_10 , у сукупності як такі, що мають єдиний час та механізм утворення носять ознаку тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент їх заподіяння п. 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року ( а.с.90-93 т.2)

Відповідно до висновку судової транспортно-трасологічної експертизи Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України № 19/10.4-78 від 03.06.2016 року, місце зіткнення автомобіля «ВАЗ 21093» і мопеда «Sabur» в повздовжньому плані дороги розташоване на відстані не ближче 30 м перед повздовжнім орієнтиром відносно зафіксованого напрямку руху автомобіля «ВАЗ 21093». Витрати на проведення експертизи склали 527, 76 грн ( а.с. 74-77 т.2)

29.06.2016 року проведена судову - автотехнічну експертиза № 19/10.2-84 відповідно до висновку якої робоча гальмівна система, та система рульового керування автомобіля «ВАЗ 21093», р.н. НОМЕР_2 , знаходилася в працездатному стані. Витрати на проведення експертизи склали 1320,60 грн. (а.с.99-105 т.2)

Відповідно до довідки КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» ОСОБА_10 знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні політравми з 30.04.2016 до 07.05.2016. Результат обстеження крові на алкоголь, реєстраційний № 1843 від 30.04.2016 алкоголь не виявлено (а.с. 95 т.2)

Відповідно до висновку судової авто-технічної експертизи Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України № 19/10.2-85 від 13.06.2016 року робоча гальмівна система, та система рульового керування мопеда «Sabur», р.н. НОМЕР_4 , знаходилася в працездатному стані. Витрати на проведення експертизи склали 703,68 грн. ( а.с.109-114 т.2)

Відповідно до висновку судової авто-технічної експертизи Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України № 19/10.1-104 від 14.07.2016, в діях водія ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з керування автомобілем ВАЗ 21093, вбачається невідповідність вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням події дорожньо-транспортної пригоди. Витрати на проведення експертизи склали 879,60 грн. (а.с.179-184 т.2)

При проведені слідчого екперементу 06.07.2016 за участі понятих, спеціалиста ОСОБА_16 , водій ОСОБА_3 показав механізм ДТП, що відбулось 30.04.2016 близько 14.00, що зафіксовано у протоколі з фототаблицею та схемою до протоколу(а.с. 166-169 т.2)

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які є належними та допустимими, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у порушенні правил безпеки дорожнього руху доведена повністю, а його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли смерть потерпілому.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких злочинів але має неумисний характер, особу обвинуваченого, який за місцем характеризується позитивно (а.с. 212 т.2), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с.214-216 т.2), раніше не судимий, утримує трьох малолітніх дітей.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування матеріальних збитків.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Беручи до уваги характер вчиненого злочину, його наслідки, грубість порушень ПДР України допущеного обвинуваченим, викладені вище обставини по справі, особу обвинуваченого, який злочин вчинив вперше, а також думку потерпілої та її представника, які, кожен окремо просили призначити покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі, суд вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті. Зважаючи на наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає можливим, призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання не більше двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст. 286 КК України без призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Розглядаючи питання про призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення обвинуваченого права керування транспортними засобами, та враховуючи положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 зі змінами "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" де йдеться про те, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, особу обвинуваченого, суд вважає, не доцільним застосування додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.

Також суд вважає, необхідним застосувати ст. 75 КК України звільнивши ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для його виправлення.

Вирішуючи питання про заявлений прокурором цивільний позов про стягнення коштів витрачених на лікування потерпілого від злочину, вчиненого ОСОБА_3 , суд прийшов до наступного.
Відповідно до ч.2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Так, відповідно до ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.
Вирішуючи питання про заявлений потерпілою цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди від злочину, вчиненого ОСОБА_3 суд прийшов до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до цивільного позову, який цивільний позивач в судовому засіданні уточнила, в зв`язку з частковим відшкодуванням матеріальних збитків в сумі 15 000 гривень обвинуваченим та просила стягнути з обвинуваченого майнову шкоду за лікування чоловіка та витрати на поховання та моральну шкоду - 200000 гривень.
Особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, згідно з приписами ч.1 ст. 1201 ЦК України зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.
Згідно ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
При визначенні розміру моральної шкоди, який повинен бути стягнутий з обвинуваченого на користь потерпілої суд, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», виходить з принципів розумності, виваженості та справедливості і зважає на характер немайнової шкоди (його тривалість, можливості відновлення ), а також час і зусилля , необхідні для їх відновлення.
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні заявлені цивільні позови визнав повністю, проти їх задоволення не заперечував.
Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

В рахунок відшкодування витрат на проведення судових експертиз у порядку ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь держави вартість їх проведення в сумі 3431 гривні 64 копійки.
В судовому засіданні стороною захисту заявлене клопотання про застосування до обвинуваченого ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він має на утриманні малолітніх дітей, та не позбавлений відносно них батьківських прав. Прокурор не заперечував щодо застосування стосовно обвинуваченого Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він підпадає під дію цього Закону України.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році», питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Суд, вислухавши учасників судового розгляду, беручи до уваги думку потерпілої та її представника, які не заперечувала проти застосування до обвинуваченого акта амністії, вважає, що зазначене клопотання підлягає задоволенню, оскільки, перешкод до застосування амністії, зазначених у ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», не встановлено.
ОСОБА_3 роз`ясненні наслідки застосування амністії, а саме: застосування амністії в подальшому протягом останніх десяти років амністія до нього не може бути застосована.
Заходи забезпечення у даному кримінальному провадженні - скасувати.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 368-370, 395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк три роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України, суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_3 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 5850 гривень, моральну шкоду в сумі 200000 (двісті тисяч) гривень, всього стягнути 205850 (двісті п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень.
Цивільний позов прокурора задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_3 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Комунального Закладу «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР кошти в сумі 2133 (дві тисячі сто тридцять три) 04 копійки витрачені на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_10 .
Стягнути з ОСОБА_3 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь держави процесуальні витрати на проведення судових експертизи, в сумі 3431(три тисячі чотириста тридцять одну) гривню 64 копійок.
Речові докази по справі:
автомобіль «ВАЗ 21093» реєстраційний номер НОМЕР_2 , постановою слідчого Криворізького ВП КВП ГУНП України в Дніпропетровській області, від 03.05.2016 року, визнаного речовим доказом - залишити користувачу ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

мопед «Сабур», реєстраційний номер НОМЕР_4 , постановою слідчого Криворізького ВП КВП ГУНП України в Дніпропетровській області від 03.05.2016 року, визнаного речовим доказом залишити законному володільцю потерпілій ОСОБА_5 .

Заходи забезпечення у даному кримінальному провадженні - скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали, а особам, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: