Справа № 621/14/18
Пр. № 1-кп/621/83/18
ВИРОК
Іменем України
09 лютого 2018 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві кримінальне провадження № 0001142 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Змієва Харківської області, громадянина України, українця, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 1) 09.06.1997 року вироком Зміївського районного суду Харківської області за ч. 3 ст. 81 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 45 КК України вважався засудженим умовно з іспитовим строком на 1 рік; 2) 17.08.1998 року вироком Зміївського районного суду Харківської області за ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 143, 72, 43 КК України до позбавлення волі на строк 5 років; 3) 24.05.2004 року вироком Зміївського районного суду Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, 395, 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки;4) 17.04.2008 року вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71, ч. 4 ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 4 місяці;5) 25.01.2010 року вироком Зміївського районного суду Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки; 6) 20.09.2013 року Зміївським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років 5 місяців позбавлення волі; 7) 30.05.2016 року ухвалою Харківського районного суду звільнений умовно-достроково на 1 рік 4 місяці 10 днів,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 08.11.2017 року близько 14 год. 10 хв. зайшов до приміщення магазину ТОВ «АТБ- маркет», який розташований за адресою: Харківська обл., м. Зміїв, вул. Донецька, 2, придбавши продукти харчування та розрахувавшись за них на касі, спрямувавши до виходу з приміщення магазину, підійшов до камер зберігання речей та помітив, що в сусідній камері зберігається мобільний телефон «Oukitel» TM К7000, а дверцята до камери не зачинені. Після чого, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, протиправно, з корисливих мотивів з метою наживи, шляхом вільного доступу, реалізуючи свій злочинний умисел, взяв мобільний телефон «Oukitel» TM К7000, що належить ОСОБА_5 та поклав його до власної кишені, після чого, вийшов з приміщення магазину та попрямував за адресою свого мешкання. Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на свій розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 22486 від 16.11.2017 року, на суму 1890 грн.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, розкаявся у вчиненому. Не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи, на підставі яких стороною обвинувачення йому пред`явлено обвинувачення. Пояснив про обставини вчинення злочину, а саме про те, що 08.11.2017 року близько 14 год. 10 хв. він перебував у магазині ТОВ «АТБ-маркет», де в камері схову помітив залишений мобільний телефон та викрав його. Викраденим розпорядився на власний розсуд. У вчиненому злочині щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, свої покази, дані під час досудового розслідування, підтверджує в повному обсязі. Будь-яких претензій до ОСОБА_4 не мала. Викрадене повернено.
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного злочину і правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, визнається щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що ним вчинено злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Вивченням особи обвинуваченого, судом встановлено, що він не працює, неодружений, має малолітню дитину, за місцем проживання характеризується як особа, відносно якої скарги та компрометуючі матеріали відсутні, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, раніше судимий.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість вчиненого злочину, наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують, покарання, особу обвинуваченого, обставини справи і дійшов висновку, що його виправлення можливе без відбування покарання, у зв`язку з чим, на обвинуваченого можливо покласти покарання у виді позбавлення волі із звільненням його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, із покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи від 16.11.2017 року № 22486 за цим кримінальним провадженням.

На стадії досудового розслідування відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту. Враховуючи, що жоден інший запобіжний захід не забезпечить запобігання спробам ОСОБА_4 переховуватись від суду, суд застосовує до нього до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Цивільний позов у крімінальному провадженні не заявлено.

Питання щодо речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд
у х в а л и в:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 22486 від 16.11.2017 року, проведенної ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса у розмірі 99 (дев`яносто дев`ять) грн.

Речові докази - мобільний телефон «Oukitel» TM К7000, який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 , вважати їй повернутим.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_4 у виді домашнього арешту залишити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: