Дата документу Справа № 332/1060/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний № 320/1060/16-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/1088/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: 2 ст. 186 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
3 жовтня 2017 року м. Запоріжжя
Судова колегія з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Запорізької області кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя 5 квітня 2017 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Запоріжжя, громадянин України, який має загальну середню освіту, одружений, який має на утриманні малолітню дитину 2013 року народження, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
1) 27 лютого 2006 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст.185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, 70, 104 КК України до 5 років розбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
2) 19 грудня 2007 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, 70, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна;
3) 6 жовтня 2014 року Бердянським міським судом Запорізької області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік;
4) 20 жовтня 2014 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки. 19 грудня 2014 року ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя були приведені до відповідності вироки Бердянського міського суду Запорізької області від 06.10.2014 року та Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.10.2014 року. Визначена остаточна міра покарання за двома вироками, а саме 4 роки 7 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
5) 23 березня 2016 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 9 місяців позбавлення волі,
визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та засуджений:
-за ч. 2 ст. 185 КК У країни до 4 років позбавлення волі:
-за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі;
-за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;
-за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання з невідбутою частини покарання за попереднім вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.03.2016 року призначено остаточне покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі.
Перебуває під вартою з 16 березня 2016 року.
У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахований строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 10 вересня 2015 року та з 16 березня 2016 року по 5 квітня 2017 року у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Постановлено стягнути зі ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди на користь: ОСОБА_9 4156 грн.; ОСОБА_10 500 грн.; ОСОБА_11 2650 грн.; ТОВ «РУШ» 832,50 грн.; ОСОБА_12 500 грн.; ОСОБА_13 600 грн.; ОСОБА_14 400 грн.; КП «Водоканал» 1821,36 грн., Концерну «МТМ» 974,40 грн.; ПАТ «Укртелеком» 3821, 09 грн.; ОСОБА_15 2081,34 грн.; Структурного підрозділу «Запорізька дистанція сигналізації та зв`язку» Регіональна філія «Придніпровська залізниця» 5599 грн.
Позови Структурного підрозділу «Запорізька дистанція сигналізації та зв`язку» Регіональна філія «Придніпровська залізниця» на суму 8243, 33 грн. та потерпілого ОСОБА_16 на суму 450 грн. залишені без розгляду.
Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України,
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні ряду злочинів проти власності за наступних обставин.
Епізоди по Заводському району м. Запоріжжя.
3 лютого 2016 року, приблизно о 18 годині 40 хвилин, ОСОБА_7 , діючи повторно, знаходячись біля будинку № 15-А, розташованого по вул. Орджонікідзе в м. Запоріжжя, відкрито викрав з рук ОСОБА_10 сумку, вартістю 300 гривень, в якій знаходились грошові кошти в розмірі 100 гривень, зонт вартістю 100 гривень, чим завдав останній матеріальну шкоду у розмірі 500 гривень.
5 лютого2016 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , діючи повторно, знаходячись біля будинку № 2, розташованого по вул. Соціалістична в м. Запоріжжя, шляхом ривка, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, відкрито викрав з рук ОСОБА_11 сумку вартістю 500 гривень, в якій знаходились грошові кошти в розмірі 800 гривень, парфумована вода, вартістю 850 гривень, шапку, вартістю 500 гривень, чим завдав останній матеріальну шкоду у розмірі 2650 гривень.
11 лютого 2016 року, приблизно о 21 годині 40 хвилин, ОСОБА_7 , діючи повторно, знаходячись біля будинку № 17, розташованого по вул. Фундаментальна в м. Запоріжжя, шляхом ривка, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої, відкрито викрав з рук ОСОБА_9 сумку, вартістю 700 гривень, в якій знаходились грошові кошти в розмірі 1070 гривень, гаманець вартістю 450 гривень, парфумовану воду вартістю 1400 гривень, упаковку вітамінів вартістю 486 гривень, зарядний пристрій на мобільний телефон вартістю 50 гривень, чим завдав останній матеріальну шкоду у розмірі 4156 гривень.
10 березня 2016 року, о 12 годині 21 хвилин, ОСОБА_7 , діючи повторно, шляхом вільного доступу, знаходячись в торгівельному залі магазину «Єва», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перспективна, 6, переконавшись в тому, що за його діями ніхто це спостерігає, взяв з полиці стелажу парфумовану воду ємкістю 50 мл., вартістю 832 гривні 50 копійок за одну одиницю, і сховавши в карман куртки, вийшов з магазину, тим самим таємно викрав вищевказану парфумовану воду, спричинивши ТОВ «РУШ» матеріальну шкоду на загальну суму 832 гривні 50 копійок.
У листопаді 2015 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , діючи повторно, знаходячись біля торгового кіоску «Купава», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Союзна, 79, шляхом вільного доступу, відкрито викрав з-під прилавку торгового кіоску грошові кошти в розмірі 500 гривень, які належать ОСОБА_12 , чим завдав останній матеріальну шкоду на зазначену суму.
Крім того, в листопаді 2015 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , діючи повторно, знаходячись в магазині «ZOO», розташованому за адресою: м. Запоріжжя, вул. Орджонікідзе, 11, шляхом вільного доступу, відкрито викрав з каси грошові кошти в розмірі 600 гривень та вибіг з магазину, чим завдав потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду у розмірі 600 гривень.
Наприкінці січня 2016 року, приблизно о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , діючи повторно, знаходячись в магазині «Продовольчі товари», розташованому за адресою: м. Запоріжжя, вул. Орджонікідзе, 11, таємно викрав перукарську машинку вартістю 400 гривень, яка належить ОСОБА_14 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на зазначену суму.
8 березня 2016 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , діючи повторно, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , таємно викрав електронну картину вартістю 400 гривень, яка належить ОСОБА_17 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на зазначену суму.
15 березня 2016 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , діючи повторно, знаходячись в будинку АДРЕСА_3 , таємно викрав автомагнітолу вартістю 500 гривень, яка належить ОСОБА_18 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на зазначену суму.
Епізоди по Комунарському району м. Запоріжжя.
23 січня 2016 року, приблизно о 17:00 годині, ОСОБА_7 , знаходячись біля буд.101 по вул. Космічній в м. Запоріжжі, діючи повторно, шляхом вільного доступу таємно викрав з поверхні землі жіночу сумку, що не представляє для потерпілого ОСОБА_19 матеріальної цінності, в якій знаходився мобільний телефон вартістю 450 гривень, яким користувалась його неповнолітня донька ОСОБА_20 , після чого зник з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном.
6 лютого 2016 року, приблизно о 5 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку № 21 по вулиці Новокузнецькій в м. Запоріжжі, діючи повторно, підійшов до припаркованого легкового автомобіля «Ланос» з д.р.з. НОМЕР_1 , відкрив незамкнені праві передні пасажирські двері, після чого, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_21 спав на місці водія, шляхом вільного доступу, таємно викрав з переднього пасажирського сидіння мобільний телефон вартістю 970 гривень, після чого зник з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном.
13 березня 2016 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись на сходинковому майданчику 9-го поверху під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_4 , діючи повторно, шляхом вільного доступу таємно викрав дитячу коляску вартістю 1500 гривень, після чого зник з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, завдавши потерпілій ОСОБА_22 школу на вказану суму.
2 вересня 2015 року, у денний час, ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку № 25-В по вул. Чумаченко в м. Запоріжжі, діючи повторно, шляхом вільного доступу таємно викрав з-під прилавку торгового павільйону № В-8 належні ОСОБА_23 грошові кошти у розмірі 500 гривень.
На початку лютого 2016 року, у денний час, ОСОБА_7 , знаходячись у відділенні магазину «Лотос», що розміщений на території торгового центру «Амстор» по вул. Новокузнецькій, 41 в м. Запоріжжі, діючи повторно, шляхом вільного доступу таємно викрав з торгових прилавків вказаного магазину картридж для гоління з касетами для гоління у кількості 4 шт., вартістю 1034 гривні 4 копійки, картридж для гоління з касетами у кількості 1 штуки, вартістю 170 гривень 3 копійки, картридж для гоління з касетами у кількості 2 штук, вартістю 544 гривні 66 копійок, завдавши ТОВ «Лотос Трейд» майнову шкоду на загальну суму 1743,73 грн.
На початку березня 2016 року, у денний час ОСОБА_7 , знаходячись у приміщенні складу, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , повторно, шляхом вільного доступу таємно викрав з поверхні парапету належний ОСОБА_24 мобільний телефон вартістю 800 гривень.
На початку лютого 2016 року, у денний час, ОСОБА_7 , знаходячись у приміщенні магазину «Русалочка» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Новокузнецька, буд. 10 в м. Запоріжжі, повторно, шляхом вільного доступу таємно викрав з торгівельного прилавку дитячу іграшку вартістю 550 грн. та дитячу іграшку вартістю 333 грн, чим завдав потерпілій ОСОБА_25 майнову школу на загальну суму 883 гривні без врахування ПДВ.
Епізоди по Жовтневому району м. Запоріжжя.
14 вересня 2015 року, в період часу з 16 години 50 хвилин до 17 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , діючи повторно, знаходячись у торговому залі супермаркету «Велика Кишеня», що розташований за адресою: м. Запоріжжя вул. Горького буд. 71, намагався таємно викрасти з торгової полиці майно, що належить ТОВ «Фудмережа», а саме: упаковку картриджів вартістю 342 гривень 71 копійка, без урахування ПДВ, сховавши вказаний товар до особистих речей, пройшовши через турнікет каси, за вищевказаний товар не розрахувався, таким чином намагався спричинити ТОВ «Фудмережа» шкоду на вищевказану суму, виконавши при цьому усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений співробітниками служби безпеки супермаркету та в подальшому переданий працівникам міліції.
18 січня 2016 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , діючи повторно, проник до підвального приміщення, що розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Артема буд.67, звідки демонтував та таємно викрав вісім кранів, вартість однієї одиниці якого становить 101,50 грн., які належать Концерну «Міські теплові мережі», загальна вартість яких становить 812,00 грн., чим спричинив Концерну «Міські теплові мережі» майнову шкоду на вказану суму.
7 лютого 2016 року, приблизно о 5 годині 20 хвилин, ОСОБА_7 , діючи повторно, знаходячись біля будинку № 55 по вул. Жуковського в м. Запоріжжя, зрізав та таємно викрав телефонний кабель: ТППеп 400x2x0,4 довжиною 38 метрів, вартістю 201 гривня 11 копійок за 1 метр, загальна вартість якого становить 3821 гривень 9 копійок, який належить ПАТ «Укртелеком», чим спричинив ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на зазначену суму.
25 лютого 2016 року, приблизно о 18 годині, ОСОБА_7 , діючи повторно, проник до підвального приміщення, що розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Грязнова 76, звідки демонтував та таємно викрав кабель телефонний ТПП 50х2х0,4 загальною довжиною 100 м., вартістю 55 гривень 99 копійок за один метр, загальна вартість якого становить 5599 гривень, який належить ПАО «Українська залізниця» РФ «Придніпровська залізниця» СП «Запорізька дистанція сигналізація зв`язку», чим спричинив цьому підприємству майнову шкоду на вказану суму.
13 березня 2016 року, приблизно о 13 годині 40 хвилин, ОСОБА_7 , діючи повторно, знаходячись в салоні трамваю, який рухався по маршруту № 3 від зупинки громадського транспорту «Вулиця Анголенко» до зупинки громадського транспорту «Площа Радянська», шляхом вільного доступу, таємно, викрав з карману куртки неповнолітньої потерпілої ОСОБА_26 майно, яке належить потерпілому ОСОБА_15 , а саме: телефон вартістю 2119, 67 грн., чохол для телефону вартістю 61,67 грн, а всього майно на загальну суму 2081,34 грн.
26 лютого 2016 року, приблизно о 8 годині 10 хвилин, ОСОБА_7 , прийшов на подвір`я будинку АДРЕСА_6 , з метою продажу мідного кабелю ОСОБА_27 , та скориставшись тим, що ОСОБА_27 зайшов до будинку АДРЕСА_6 по вказаній вулиці та залишив на столі свій мобільний телефон, діючи повторно, таємно викрав вказаний телефон, чим спричинив потерпілому ОСОБА_27 матеріальну шкоду на вказану суму.
18 лютого 2016 року, приблизно о 22 годині 15 хвилин, ОСОБА_7 , діючи повторно, знаходячись біля будинку № 79 по вул. Кірова, в місті Запоріжжі, шляхом вільного доступу з зеленої зони таємно викрав кришку чавунного люка з колодязя для підземних комунікацій, яка належить КП «Водоканал», вартість якої становить 607 гривень 12 копійок, чим заподіяв КП «Водоканал» матеріальну шкоду на зазначену суму.
20 лютого 2016 року, приблизно о 23 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 діючи повторно, знаходячись біля будинку № 41, по вул. Франка, в місті Запоріжжі, шляхом вільного доступу з зеленої зони, таємно викрав кришку чавунного люка з колодязя для підземних комунікацій, яка належить КП «Водоканал», вартість якої становить 607 гривень 12 копійок, чим заподіяв КП «Водоканал» матеріальну шкоду на зазначену суму.
19 лютого 2016 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , діючи повторно, знаходячись біля будинку № 41, по вул. Франка, в місті Запоріжжі, шляхом вільного доступу з зеленої зони, таємно викрав кришку чавунного люка з колодязя для підземних комунікацій, яка належить КП «Водоканал», вартість якої становить 607 гривень 12 копійок, чим заподіяв КП «Водоканал» матеріальну шкоду на зазначену суму.
Виходячи із змісту апеляційної скарги та доповнень до неї, обвинувачений ОСОБА_7 вважає, що порушено його право на захист, яке полягало в тому, що в ході проведення слідчих дій йому не був наданий захисник, а наданий адвокат в ході розслідування справи Заводським відділом поліції, участі в захисті не брав (т. 7 а.с. 157). При цьому, як зазначає обвинувачений в апеляційній скарзі (т. 7 а.с. 147), він погоджується з винесеним вироком, однак не погоджується із порушенням права на захист, яке полягало у зазначеному вище.
В доповненні до апеляційної скарги ОСОБА_7 зазначив, що заперечує вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України відносно потерпілої ОСОБА_9 . Вказує, що потерпіла пояснювала в суді, що до впізнання фотографію обвинуваченого їй показували співробітники Заводського відділу поліції. Також зазначає, що за цим епізодом відтворення обставин злочину не проводилося, і всі документи щодо його відтворення є фальсифікованими.
Крім того, обвинувачений не погоджується із розмірами цивільних позовів ПАТ «Укртелеком», КП «Водоканал», Регіональної філії «Придніпровська залізниця», оскільки суми шкоди не підтверджені належним чином.
В черговому доповненні до апеляційної скарги обвинувачений просить зарахувати відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з часу ухвалення вироку до розгляду його апеляційної скарги.

В запереченні на апеляційну скаргу прокурор, який підтримував державне обвинувачення в суді першої інстанції ОСОБА_28 просить вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.
В обґрунтування заперечень зазначає, що провадження розглянуто з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, вирок суду вважає законним та обґрунтованим, вина ОСОБА_7 та юридична кваліфікація його дій доведена сукупністю досліджених в суді доказів, а призначене ОСОБА_7 покарання повністю відповідає даним про його особу та тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень.
Також в запереченнях на апеляційну скаргу прокурор зазначає, що за згодою всіх учасників судового розгляду порядок дослідження доказів неодноразово змінювався, при цьому по епізодам та по обставинам, де обвинувачений та інші учасники процесу не оспорювали фактичні обставини справи і судом було встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви в добровільності та істинності їх позиції суд обґрунтовано обмежився допитом лише обвинуваченого.
Заслухавши доповідь судді по справі, обвинуваченого ОСОБА_7 , який апеляційну скаргу із доповненнями підтримав та просив її задовольнити, вважав себе невинуватим за епізодом вчинення злочину у відношенні потерпілої ОСОБА_9 , а також посилався на порушення його права на захист, не конкретизуючи при цьому, в чому саме полягає таке порушення, заслухавши захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 , який також вважав що вина ОСОБА_7 за епізодом ОСОБА_9 належним чином не доведена, а з огляду на обставини вчинення злочину, потерпіла, як він вважає, не могла побачити та в наступному впізнати обвинуваченого, вислухавши прокурора, який вважав вирок суду законним і обґрунтованим та не вбачав підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції відносно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження доказів щодо яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, апеляційною інстанцією не перевіряються.

Як вбачається з вироку, запису судових засідань, судом першої інстанції неодноразово змінювався порядок та обсяг доказів, які необхідно було досліджувати, у зв`язку із змінливою позицією обвинуваченого, який то заперечував, то визнавав вину у скоєнні злочинів. В подальшому обвинувачений визнав вину по всім епізодам, та визнав цивільні позови в повному обсязі, окрім цивільного позову Структурного підрозділу «Запорізька дистанція сигналізації та зв`язку» Регіональна філія «Придніпровська залізниця», який визнав частково, а саме суму шкоди, яка визначена в обвинувальному акті 5599 грн.
У зв`язку з чим, суд першої інстанції за усіма епізодами обвинувачення, крім злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, вчиненого 11 лютого 2016 року відносно ОСОБА_9 , дослідив докази у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам судового розгляду, в тому числі обвинуваченому, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого стосовно обставин вчинення злочинів, крім епізоду відносно потерпілої ОСОБА_9 , не підлягають перевірці.

Колегія судів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про порушення права обвинуваченого на захист, оскільки в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 був забезпечений захисником за рахунок держави, від адвоката ОСОБА_8 не відмовлявся, іншого захисника не залучав та залучити не просив.
Даних про те, що обвинувачений бажав користуватися послугами захисника в ході досудового розслідування матеріали справи не містять. В той же час апеляційні скарги та доповнення до неї не містять конкретних вказівок, в чому саме полягало порушення права на захист, та як воно вплинуло на висновки суду про винуватість обвинуваченого.
За епізодом вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України відносно потерпілої ОСОБА_9 , незважаючи на визнання обвинуваченим своєї вини в судовому засіданні 30 березня 2017 року, який детально описав обставини вчинення злочину, дату, місце та спосіб заволодіння майном потерпілої, а також детально описав майно потерпілої, яким заволодів, вина ОСОБА_7 підтверджується зібраними у встановленому порядку доказами, які досліджені судом в повному обсязі, належно оцінені та детально викладені у вироку.

Так, потерпіла ОСОБА_9 в суді впевнено впізнала ОСОБА_7 як особу, що вчинила злочин проти неї та надала пояснення щодо обставин вчинення злочину, які повністю збігаються з обставинами, повідомленими обвинуваченим.
Протокол огляду місця події від 11.02.2016 року містить інформацію, щодо огляду ділянки місцевості, біля будинку № 17 по вул. Фундаментальній, де на потерпілу ОСОБА_9 напав невідомий чоловік, який відібрав у неї сумку з її речами та грошовими коштами (т. 7 а.с. 4-5).
В суді обвинувачений показав, що сумку потерпілої викинув після заволодінням майном, яке було в ній.
Згідно дослідженого судом першої інстанції акту про застосування службової собаки, в день вчинення злочину - 11 лютого 2016 року в сміттєвому контейнері, розташованому біля буд. АДРЕСА_7 , тобто неподалік від місця вчинення злочину, була знайдена належна потерпілій жіноча сумка (т. 7, а.с. 6).
Всупереч доводів апеляційної скарги на протокол відтворення обставин злочину, як на доказ вини обвинуваченого, суд першої інстанції не посилався.
В судовому засіданні 31 травня 2016 року потерпіла вказала, що впізнання обвинуваченого відбувалося, разом з іншими особами через місяць-півтора після скоєння злочину. Безпосередньо після скоєння злочину, серед фотографій інших осіб, пред`явлених працівниками карного розшуку, вона впізнала ОСОБА_7 . Таким чином слідча дія пред`явлення особи для впізнання за фотознімком, в супереч доводів апеляційної скарги, не проводилось. Натомість матеріали провадження містять протокол пред`явлення особи для впізнання від 22 березня 2016 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_9 впевнено впізнала ОСОБА_7 серед пред`явлених безпосередньо для впізнання осіб (т. 7, а.с. 7-9).
З огляду на наведене колегія суддів приходить до висновку про безпідставність доводів апеляційної скарги обвинуваченого з приводу відсутності доказів його вини за епізодом вчинення вказаного вище злочину, оскільки сукупність цих доказів в повній мірі доводить його вину.
Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого з приводу незгоди з розміром стягнутої з нього на користь Структурного підрозділу «Запорізька дистанція сигналізації та зв`язку» Регіональна філія «Придніпровська залізниця» шкоди, то як вбачається зі змісту апеляційної скарги, ОСОБА_7 не спростовує факт заволодіння майном вказаного підприємства, і відповідно заподіяння матеріальної шкоди, і при цьому конкретних заперечень з приводу саме розміру цієї шкоди в апеляційній скарзі не приводить. Разом з тим суд дослідив та обґрунтовано врахував розрахунок, наданий підприємством, згідно якого шкоду заподіяно саме в розмірі 5599 грн. ( т. 6, а.с. 10).
Істотних порушень органами досудового слідства чи судом норм кримінально-процесуального закону, які були б підставою для скасування вироку, колегією суддів не встановлено.
З матеріалів справи вбачається, що в даному кримінальному провадженні до обвинуваченого ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і він перебував під вартою 10 вересня 2015 року та з 16 березня 2016 року перебуває по теперішній час.

Вироком суду ОСОБА_7 у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року зараховано в строк покарання строк його перебування під вартою з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі 10 вересня та з 16 березня 2016 року по день постановлення вироку 5 квітня 2017 року, тому у відповідності до вказаного вище Закону, який діяв на час постановлення вироку і до 20 червня 2017 року, колегія суддів вважає необхідним зарахувати у такому співвідношенні до строку покарання строк перебування ОСОБА_7 під вартою з 5 квітня 2017 року по 20 червня 2017 року включно.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя 5 квітня 2017 року, відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України залишити без змін.
У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 р. зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 5 квітня 2017 року по 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення.
Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її оголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим, який утримується під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4