ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1112/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" грудня 2017 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0007521 від 06.07.2017 р. за звинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 263 КК України,
ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки існують ризикі, передбачені ст. 177 КПК України, що обвинувачений зможе переховуватись від суду або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник заперечував проти обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений підтримав свого захисника.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 331 КПК України - під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Водночас, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Вислухавши позиціїї учасників судового провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у скоєнні найбільш тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, суд вважає за необхідне обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та з урахуванням обставин справи та особи обвинуваченого вважає за неможливе обрати більш м`який запобіжний захід.
Разом з тим, суд вважає неможливим визначити розмір застави при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки у разі внесення суми застави обвинувачений ОСОБА_6 не може бути звільнений з-під варти, оскільки відбуваєпокарання у вигляді 5 місяців арешту.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177- 178, 182, 183, 184, 194, 196, 197, 331 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:

Обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді «тримання під вартою» строком на 60 днів з дня винесення ухвали, а саме до 13-00 год. 24 лютого 2018 р.
Копію ухвали для виконання направити начальнику Державної установи «Київський слідчий ізолятор».
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1