АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/932/17 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №623/5419/15-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17 січня 2017 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженець м.Ізюм Харківської області, громадянин України, українець, із середньою освітою, не працюючий,
розлучений, зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1 , проживаючий за
адресою: АДРЕСА_2 ,
раніше судимий:
1) 02 жовтня 1985 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років позбавлення волі, з застосуванням ст.461 КК України (в редакції 1960 року) строком на 2 роки;
2) 26 березня 1986 року Борівським районним судом
Харківської області за ч.2 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі;
3) 17 травня 1988 року Комінтернівським районним
судом м.Харкова за ч.2 ст.2153 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років 11 місяців позбавлення волі;
4) 10 лютого 1993 року Ізюмським міськрайонним судом
Харківської області за ч.3 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років 6 місяців позбавлення волі;
5) 26 травня 1997 року Ізюмським районним судом
Харківської області за ч.3 ст.142 КК України (в редакції 1960 року) до 6 років позбавлення волі;
6) 02 жовтня 2003 року Борівським районним судом
Харківської області за ч.2 ст.309, ч.1 ст.310, ч.1 ст.311 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України строком на 1 рік 6 місяців;
7) 24 січня 2008 року Борівським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України строком на 1 рік;
8) 11 грудня 2008 року Борівським районним судом Харківської області за ч.1 ст.164 КК України до штрафу у 1700 грн.;
9) 26 січня 2012 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч.1 ст.296 КК України до 3 років обмеження волі, на підставі ухвали Балаклійським районним судом Харківської області від 14 листопада 2012 року звільнений умовно-достроково на 08 місяців 05 днів, -
засуджений за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 2 (двох) років обмеження волі.
Вироком встановлено, що 09 грудня 2015 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , повторно, маючи умисел на викрадення металевого котла, вартістю 318 грн., знаходячись у приміщенні котельні, розташованій по вул.Жовтневій, 4, у м.Ізюм Харківської області, запірний пристрій на вхідних дверях до якої був відсутній, металевою пилкою здійснював розпил металевої труби, до якої був приварений металевий котел, однак крадіжку не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками поліції під час розпилу труби.
Обвинувачений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить про зміну вироку суду, пом`якшення покарання та застосування ст.75 КК України, посилаючись на повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, думку прокурора в суді першої інстанції про призначення йому покарання із застосуванням ст.75 КК України, відсутність матеріальних збитків та претензій з боку потерпілого, погіршення стану здоров`я.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги з наведених підстав, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п.1, 2, 3 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Згідно із п.5, 7 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, не містить формулювання обвинувачення та розміру шкоди, крім зазначення вартості металевого котла 318 грн., яка визначена без встановлення її розміру та не зрозуміло на підставі яких документів.

Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.374 КПК України у вироку суду зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Вироком суду визнано доведеним обвинувачення та ухвалено вирок стосовно ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, на підставі обвинувального акту, який не містить формулювання обвинуваченнята розміру шкоди, що суперечить вимогам п.5, 7 ч.2 ст.291 КПК України.

За таких обставин, слід визнати, що порушено право обвинуваченого ОСОБА_7 на захист.

Оскільки зазначені порушення кримінального процесуального закону є істотними і перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване рішення, а апеляційний суд не має процесуальної можливості поновити порушенні права обвинуваченого ОСОБА_7 , тому, на підставі ч.1 ст.412 КПК України, вирок підлягає скасуванню та слід призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції апеляційний суд не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому колегія суддів не дає оцінки доводам апеляційної скарги обвинуваченого про пом`якшення покарання та застосування до нього ст.75 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, ч.1 ст.412, ст.ст.415, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17 січня 2017 року стосовно ОСОБА_7 скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає чинності з моменту її проголошення.

Головуючий суддя
Судді: