АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 31.08.2017 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Чорнобай Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він 01.06.2017р. приблизно в 03.30 годин, знаходячись по вул. Каштановій, 5 в м. Києві, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, на не охоронюваній стоянці повторно таємно викрав з даху автомобіля Деу Ланос д/зАА9158СМ чуже майно, яке належить ОСОБА_8 , а саме: аеробокс «Тегга Drive 480», вартістю 3 100 грн., після чого з викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення.
Захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, доведеність вини та правильність кваліфікації його дій, просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання та призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_7 посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості.
Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, яке відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, та яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.
Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшу та обтяжують покарання.
З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, даних про його особу, який раніше неодноразово судимий, обставини, яка обтяжує покарання рецидив злочинів, суд першої інстанції правильно визначив йому вид покарання та обґрунтовано дійшов висновку про неможливість його виправлення без ізоляції від суспільства і про необхідність призначення йому покарання до реального відбування.
Разом з тим, з урахуванням позитивних характеристик обвинуваченого, наявності у нього на утриманні малолітньої дитини, суд першої інстанції правильно призначив йому покарання у розмірі, наближеному до мінімального розміру, передбаченого санкцією ч.2 ст. 185 КК України для покарання у виді позбавлення волі.
Таким чином, судом першої інстанції при винесенні вироку дотримано вимог ст.ст. 50, 65 КК України, призначено покарання, що відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, як обвинуваченим, так і іншими особами.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про неможливість виправлення ОСОБА_6 без відбування покарання, а тому не вбачає підстав для звільнення його від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України.
Клопотання обвинуваченого про звільнення його від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» задоволенню не підлягає, оскільки ОСОБА_6 підпадає під дію ст.9 «Про амністію у 2016 році», яка обмежує коло осіб, до яких може бути застосовано амністію, а саме як особа, яка має дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких злочинів вирок Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06.12.2017 року за ч.2 ст. 187 КК України, вирок Оболонського районного суду м. Києва від 06.10.2008 року за ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 121 КК України.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування або зміни відсутні.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Києва від 31.08.2017 року щодо ОСОБА_6 без змін.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» залишити без задоволення.
Ухвала Апеляційного суду міста Києва може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3