Справа № 1-337/2010
Номер провадження1-337/2010
ВИРОК

іменем України

"12" листопада 2010 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді Миронової О.В.

при секретарі Григоренко О.С.,

з участю прокурора Луценко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, неодруженого, не працюючого, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого 31.07.2008 року Вознесенським міськрайонним судом за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі 850 грн., 13.05.2010 року постановою Вознесенського міськрайонного суду не сплачена частина штрафу була замінена на покарання у вигляді громадських робіт строком 240 годин, не відбута частина покарання склала 188 годин громадських робіт; 27.11.2009 року Вознесенським міськрайонний судом за ч.2 ст.185 КК України до 3 місяців арешту, який звільнився 23.02.2010 року по відбуттю строку покарання,

- в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, українки, громадянки України, заміжньої, яка має на утриманні одну неповнолітню дитину, не працюючої, ІНФОРМАЦІЯ_7, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_8, раніше не судимої,

- в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України;

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, українки, громадянки України, незаміжньої, не працюючої, ІНФОРМАЦІЯ_10, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_11, раніше не судимої,

- в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України;

В С Т А Н О В И В:

10.07.2010 року приблизно о 22.00 годині в м. Вознесенську на пероні залізничного вокзалу біля туалету ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, за попередньою змовою з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які також перебували в стані алкогольного сп'яніння, з корисних мотивів, з метою заволодіння чужим майном, з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров'я потерпілого ОСОБА_4, шляхом нанесення ударів руками та ногами в область голови та тулубу, спричинили останньому тілесні ушкодження у вигляді крововиливу, садни в області голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, після чого, продовжуючи свій спільний злочинний намір, відкрито заволоділи майном ОСОБА_4, а саме: мобільним телефоном «Nokia-3720» вартістю 1319 грн., в якому знаходилась флеш-карта ємкістю 1 гБт вартістю 85 грн. та sim-карта оператора мобільного зв'язку «МТС» вартістю 25 грн, на рахунку якої знаходилось 4 грн. Своїми умисними діями ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спричинили потерпілому ОСОБА_4 матеріальний шкоду на загальну суму 1433 грн.

Шкода відшкодована повністю.

Крім того, 15.08.2010 року приблизно о 13.00 годині на пляжі річки Південний Буг в с. Прибужани Вознесенського району напроти річкового порту ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, з метою заволодіння чужим майном, усвідомлюючи факт вчинення ним діянь в умовах очевидності, не зважаючи на зауваження оточуючих, з корисних мотивів, повторно відкрито викрав майно ОСОБА_5, а саме мобільний телефон «Samsung L-170» вартістю 300 грн., гроші готівкою в сумі 80 грн., золотий ланцюг вагою 5 гр. вартістю 1760 грн., золотий кулон вагою 1,2 гр. вартістю 350 грн., золоте кільце вагою 2,5 гр. вартістю 900 грн. В результаті ОСОБА_1 своїми протиправними умисними діями спричинив ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 3390 грн.

Шкода відшкодована частково в сумі 3010 грн.

Підсудний ОСОБА_1 в скоєні злочинів, передбачених ч.2 ст.186 КК України винним визнав себе повністю, від дачі пояснень відмовився на підставі ст..63 Конституції України.

Підсудна ОСОБА_2 в скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України винним визнала себе повністю, від дачі пояснень відмовилася на підставі ст..63 Конституції України.

Підсудна ОСОБА_3 в скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України винною визнала себе частково і пояснила, що 10.07.2010 року приблизно о 22 годині вона разом з підсудними ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в барі біля залізничного вокзалу вживали спиртні напої. На вулиці ОСОБА_2 познайомилася з потерпілим ОСОБА_4 і запропонувала ОСОБА_3 та ОСОБА_6, що вона відійде з потерпілим в сторону, а ОСОБА_1 представиться чоловіком ОСОБА_2 почне його бити та забере телефон. Всі погодилися і ОСОБА_2 відійшла з потерпілим в сторону туалету на вокзалі. Через деякий час ОСОБА_3 та ОСОБА_1 підійшли до ОСОБА_2 та ОСОБА_4, які цілувалися. ОСОБА_7 сказав, що він чоловік ОСОБА_2 і почав бити потерпілого. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відійшли в бік. Коли забирався телефон у потерпілого ОСОБА_3 не бачила, але ОСОБА_7 показував їм після бійки мобільний телефон потерпілого. В центрі міста, куди вони поїхали після того, як ОСОБА_1 забрав у ОСОБА_4 мобільний телефон, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 телефон продали своїй знайомій, за скільки ОСОБА_3 не знає.

Винність підсудних в скоєні ними злочину по епізоду відкритого заволодіння майна, належного ОСОБА_4 10 липня 2010 року, підтверджується слідуючими, дослідженими в судовому засіданні, доказами:

- поясненнями потерпілого ОСОБА_4, який суду пояснив, що 10.07.2010 року, він повертаючись додому через парк біля залізничного вокзалу познайомився з дівчиною, яка запропонувала йому вступити з нею в інтимні стосунки. Потерпілий погодився і вони відійшли до туалету, розташованому на вокзалі. Через хвилину до них підійшли чоловік та ще одна жінка. Чоловік підсудний ОСОБА_1 сказав, що жінка з якою він познайомився підсудна ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_1 Після чого ОСОБА_1 почав бити потерпілого. Підсудна ОСОБА_3 також один раз вдарила потерпілого ногою по тулубу. ОСОБА_8 впав на землю і його продовжували бити, а потім ОСОБА_1 забрав у потерпілого належний йому телефон «Nokia-3720», Вартістю 1319 грн., в якому знаходилась флеш-карта ємкістю 1 гБт вартістю 85 грн. та sim-карта оператора мобільного зв'язку МТС» вартістю 25 грн, на рахунку якої знаходилось 4 грн. Після чого ОСОБА_4 звернувся до міліції. Мобільний телафон йому працівниками міліції був повернутий. Шкода потерпілому відшкодована.

- протоколом усної заяви ОСОБА_4 від 11.07.2010 року, згідно якої він просить притягнути до відповідальності невідомих йому осіб, які нанесли йому тілесні ушкодження та заволоділи його телефоном Nokia-3720», а.с.2;

- протоколом виїмки мобільного телефону «Nokia-3720» у ОСОБА_9 від 11.07.20010 року, а.с.17;

- протоколом огляду мобільного телефону «Nokia-3720» від 11.07.2001 року, а.с.18;

- гарантійним талоном мобільного телефону «Nokia-3720»,а.с.23;

- розпискою ОСОБА_4, згідно якої він отримав у працівників міліції мобільниф телефон, викрадений у нього 10.07.2010 року, а.с.27;

-- заявою ОСОБА_4 про те, що він отримав від працівників міліції належний йому мобільний телефон, та йому повернуті гроші в відшкодування матеріальної та моральної шкоди в сумі 530 грн., а.с.28;

- розпискою ОСОБА_4 про те, що він отримав від ОСОБА_3 гроші в сумі 530 грн. в відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а.с.29;

- висновком експерта №406 від 13.07.2010 року згідно якого у ОСОБА_4, виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливу, садни в області голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, а.с.48;

- речовими доказами по справі, а.с.122.

Винність підсудного ОСОБА_1 в скоєні ним злочину по епізоду відкритого заволодіння майном, належного ОСОБА_5 15 серпня 2010 року, підтверджується слідуючими, дослідженими в судовому засіданні, доказами:

- поясненнями потерпілої ОСОБА_5, яка пояснила суду, що 15.08.2010 року вона, її співмешканець ОСОБА_10, та ще два чоловіка на ім.*я ОСОБА_1 та Саша відпочивали на березі р.Південий Буг зі сторони с.Прибужани Вознесенського району, де вживали спирті напої. Потерпіла та ОСОБА_10 заснули, а коли прокинулися, то Раджика та Саши не було, а потерпіла виявила, що в неї зникли золоті прикраси (каблучка, золотий ланцюг з кулоном), гроші в сумі 80 грн. та мобільний телефон. Вона звернулася до міліції і працівниками міліції їй були повернуті золоті прикраси;

- поясненнями свідка ОСОБА_11, який пояснив суду, що він разом з ОСОБА_1 та своїми знайомими ОСОБА_10 та Тонею відпочивали на березі р.Південий Буг за сторони с.Прибужани Вознесенського району, де вживали спирті напої. Після того як Тоні та ОСОБА_10 заснули, підсудний зняв з Тоні золотий ланцюжок та каблучку. На зауваження свідка підсудний не реагував. Після скоєного він разом з підсудним ОСОБА_12 поїхали на таксі до міста. За таксі розрахувався ОСОБА_1, але до поїздки на річку в нього грошей при собі не було. Коли в місті він разом з підсудним ОСОБА_1 пили пиво, останній зізнався про те, що він викрав із сумки у потерпілої ОСОБА_5 гроші;

- заявою ОСОБА_5 від 16.08.2010 року, згідно якої вона просить притягнути до відповідальності невідому їй особу, яка на р.Південний Буг біля с.Прибужани викрали в неї мобільний телефон, гроші та золоті прикраси, а.с.77;

-позовною заявою ОСОБА_5, згідно якої відкритим викраденням належного їй майна, потерпілії була завдана шкода на суму 3 390 грн., а.с.85;

- протоколом пред*явлення ОСОБА_5 особи для впізнання від 22.08.2010 року, згідно якого вона серед пред*явленних їй для впізнання громадян впізнала ОСОБА_1, як особу з якої вона відпочивала 15.08.2010 року на пляжі в с.Прибужани, а.с.89;

- протоколом особистого огляду затриманого ОСОБА_1, згідно якого при проведенні особистого огляду в нього біли виявлені та вилучені золотий ланцюг, золотий кулон з зображенням Божої Матері та золоте кільце, а.с.97;

- протоколом огляду від 25.08.2010 року згідно якого оглянуті золотий ланцюжок, золотий кулон з зображенням Божої Матері та золоте кільце, а.с.113-115;

- довідкою про вартість мобільних телефонів а.с.117;

- довідкою про вартість золотих виробів, а.с.119;

- зберігальною розпискою потерпілої ОСОБА_5, а.с.135;

- речовими доказами по справі,а.с.123.

Аналізуючи викладене, досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що пред`явлене підсудному ОСОБА_1 обвинувачення доведене в повному обсязі і в його діях, які виразилися в відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечне для життя та здоров*я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, вбачає склад злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Дії підсудної ОСОБА_2, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечне для життя та здоров*я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України.

Дії підсудної ОСОБА_3, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечне для життя чи здоров*я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання підсудного ОСОБА_13, згідно зі ст.66 КК України, є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання підсудного ОСОБА_13, згідно зі ст. 67 КК України, є вчинення злочину особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Обставинами, які пом`якшують покарання підсудної ОСОБА_2, згідно зі ст.66 КК України, є щире каяття, те, що вона має на утриманні неповнолітню дитину.

Обставиною, яка обтяжує покарання підсудної ОСОБА_2, згідно зі ст. 67 КК України, є вчинення злочину особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Обставинами, які пом`якшують покарання підсудної ОСОБА_3, згідно зі ст.66 КК України, є щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставиною, яка обтяжує покарання підсудної ОСОБА_3, згідно зі ст. 67 КК України, є вчинення злочину особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Обираючи міру покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним злочину, обставини, які пом*якшують та обтяжують покарання підсудного, його характеристику як особи, те, що він має судимості, скоїв злочин не відбувши покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 31.07.2008 року, який його засуджено до штрафу в розмірі 850 грн., 13.05.2010 року постановою Вознесенського міськрайонного суду не сплачена частина штрафу була замінена на покарання у вигляді громадських робіт строком 240 годин, не відбута частина покарання склала 188 годин громадських робіт, думку потерпілих. З урахуванням всіх обставин кримінальної справи суд не знаходить підстав для призначення покарання із застосуванням випробування, відповідно до ст..75 КК України.

Обираючи міру покарання підсудній ОСОБА_2, суд враховує ступінь тяжкості скоєного нею злочину, обставини, які помякшують та обтяжують її покарання, те, що вона позитивно характеризується, думку потерпілого, та вважає можливим, на підставі ст.75 КК України, звільнити її від відбування призначеного судом покарання з випробуванням

Обираючи міру покарання підсудній таран Н.В., суд враховує ступінь тяжкості скоєного нею злочину, обставини, які помякшують та обтяжують її покарання, те, що вона позитивно характеризується, думку потерпілого, та вважає можливим, на підставі ст.75 КК України, звільнити її від відбування призначеного судом покарання з випробуванням

Потерпілою ОСОБА_5 був заявлений цивільний позов на суму 3390 грн., який суд вважає підлягаючим задоволенню на суму 380 грн., так як золоті прикраси на суму 3010 грн., так як золоті прикраси на суму 3010 грн.Ю, були повернуті ОСОБА_5 працівниками міліції.

Долю речових доказів визначити на підставі ст. 81 КПК України.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання не відбуте по вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 31.07.2008 року, виходячи, із співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт і остаточно до відбуття призначити ОСОБА_1 покарання у вигляді 4 (чотири) роки 20 днів позбавлення волі. Засудженому ОСОБА_14 запобіжний захід до набрання вироком чинності залишити тримання під вартою в СІЗО №20 УДДУ ВП в Миколаївської області, обчислюючи строк відбування покарання з 22 серпня 2010 року.

ОСОБА_2 визнати винною в скоєнні злочину, передбаченому ч. 2 ст.186 КК України і призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України засуджену ОСОБА_2 звільнити від відбуття призначеного покарання, якщо вона протягом 3 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї судом, передбачені ст.76 КК України обов`язки : не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_2, до набрання вироком чинності, залишити підписку про невиїзд.

ОСОБА_3 визнати винною в скоєнні злочину, передбаченому ч. 2 ст.186 КК України і призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України засуджену ОСОБА_3 звільнити від відбуття призначеного покарання, якщо вона протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї судом, передбачені ст.76 КК України обов`язки : не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_3, до набрання вироком чинності, залишити підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 380 (триста вісімдесят) грн.

Речові докази по справі: мобільним телефоном «Nokia-3720», який переданий під зберігальну розписку ОСОБА_4, залишити йому як власнику;золоту каблучку, золотий ланцюжок та золотий кулон, передані під зберігальну розписку ОСОБА_5, залишити їй як власниці.

Вирок, може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд засудженим ОСОБА_1 Раджином Ельяровичем протягом 15 діб з дня вручення йому копії вироку, усіма іншими учасниками процесу протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: О.В.Миронова