НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/6996/17
Провадження № 1-кп/0182/185/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.03.2018 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2017 року за №0004796 стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лозуватка Приморського району, Запорізької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утримані має 4-х річного сина, не працюючого, який зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Нікополя, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, інваліда дитинства 3-ї групи, який зареєстрований за адресою : АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого
за правовою кваліфікацією ч.2. ч.3 ст.185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,суд
В С Т А Н О В И В:
26.10.2017 року приблизно о 01.30 годин, ОСОБА_3 , за попередньою змовою із ОСОБА_4 , групою осіб, діючи з єдиним наміром в досягненні злочинного результату, розподіливши ролі кожного, з метою заволодіння чужого майна, прийшли до будинку АДРЕСА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , за попередньою змовою із ОСОБА_4 , групою осіб, знаходячись на узбіччі дороги, поблизу домоволодіння АДРЕСА_5 , скориставшись відсутністю сторонніх осіб, впевнившись що за їх діями ні хто не спостерігає, за допомогою заздалегідь заготовленої металевої фомки, таємно, умисно, з корисливих мотивів, викрали одну чавунну кришку з каналізаційного колодязя, вартість якої згідно судово - товарознавчої експертизи №496 від 26.11.2017 року складає 750 грн., яка знаходилась на балансі комунального підприємства «Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Нікопольської міської ради. Даними умисними діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 завдали вищезазначеному підприємству матеріальний збиток на суму 750 гривень. З викраденим з місця злочину зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 14.11.2017 року приблизно о 00.30 годині, проходили неподалік будинку АДРЕСА_5 , де у них виник злочинний умисел на незаконне заволодіння чужим майном.
Так, з метою досягнення свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_3 за попередньою змовою із ОСОБА_4 , групою осіб, 14.11.2017 року, приблизно о 00.45 годині, впевнившись в тому, що за їх діями ні хто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання діючи умисно, незаконно, з корисливих мотивів, групою осіб, повторно, за допомогою заздалегідь заготовленої металевої фомки, зірвали замок кришки підвалу, через яку проникли до середини підвалу, розташованого біля будинку АДРЕСА_5 , який належить ОСОБА_6 звідки таємно, повторно викрали металеву драбину, вартість, якої згідно судово-товарознавчої експертизи №4956 від 26.11.2017 р. складає 653, 90 грн.
Потерпілий ОСОБА_6 і представник комунального підприємства «Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Нікопольської міської ради ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, але надали заяви в яких просили розглядати провадження за їх відсутності. Нових доказів суду не надали та не оспорювали докази, зібрані під час досудового розслідування. Цивільні позови потерпілими не заявлені. Покладалися на розсуд суду під час призначення покарання обвинуваченим.

Обвинувачені визнали свою провину і надали такі покази.

Обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що вже не пам`ятає за яких обставин він познайомився з ОСОБА_8 але саме він запропонував йому вчинити крадіжку. Так в жовтні 2017 року він мав при собі металеву фомку і запропонував ОСОБА_9 викрасти каналізаційний люк, що у дворах на вул..Барнаульській. Він підняв його за допомогою фомки і вони віднесли його і продали за 70 гривень незнайомому чоловіку у гаражах. Гроші витратили на власні потреби. Через деякий час вони вдвох проходили у дворах по вул.. Барнаульській і він знову запропонував ОСОБА_10 вчинити крадіжку металевих виробів з підвалу. Він відчинив кришку підвалу і вдвох вони витягли драбину, яку несли і їх помітив якийсь чоловік. Він втік, а ОСОБА_11 не встиг і його затримали. В скоєному він щиро кається і поросив не позбавляти його волі, оскільки на його утриманні знаходиться малолітній син, якому він сплачує аліменти.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою провину та пояснив, що познайомився з ОСОБА_12 приблизно рік тому під час відшукання металобрухту, який вони разом здавали. Дійсно ОСОБА_13 пропонував йому вчинити крадіжку люка і крадіжку драбини, на що він погодився, бо йому потрібні були гроші. Він є інвалідом дитинства і тому не встиг втекти, його затримали і він виказав ОСОБА_3 . Проосив не позбавляти його волі, оскільки він став на шлях виправлення і на даний лікується від ігроманії і перебуває в реабілітаційному центрі.

За згодою сторін кримінального провадження, відповідно до п.3 ст.349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції.

З огляду на викладене, вважаю, що дії обвинувачених мають правильну правову кваліфікацію: за епізодом викрадення металевого люка за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб; і за епізодом викрадення металевої драбини у потерпілого ОСОБА_6 за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) . вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення.

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги невелику ступінь суспільної небезпеки вчинених правопорушень, відомості про обвинувачених, які щиро розкаялись, повністю визнали свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях, скоєння яких не потягло настання тяжких наслідків для потерпілих та сторонніх осіб. ОСОБА_3 і ОСОБА_4 відшкодували матеріальну шкоду шляхом повернення викраденого майна, давали правдиві покази, як під час досудового розслідування так і в суді, що є обставинами, які пом`якшують їх вину. Вони задовільно характеризується за місцем постійного проживання, вперше притягаються до кримінальної відповідальності, ОСОБА_3 має на утриманні малолітнього сина, офіційно працевлаштувався і працює. ОСОБА_4 є інвалідом дитинства, сприяв розкриттю вчинених правопорушень, викрив злочинні дії ОСОБА_3 . Суд приймає до уваги позицію потерпілих які покладались на розсуд суду під час призначення покарання. Цивільні позови потерпілими не заявлено, оскільки фактично шкоду усунуто. Враховуючи усі обставини справи, відомості про особу обвинувачених, вважаю, що достатнім для їх виправлення, а також відповідним до вчиненого та їх наслідків буде покарання у вигляді позбавлення волі з застосуванням ст.ст.75,76КК України. Обставин, що обтяжують вину обвинувачених судом не встановлено. Цивільні позови потерпілими не заявлені.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, які складають 340 гривень.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 124, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд,-
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 визнати винними у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України та призначити їм покарання:
за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки
за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засуджених ОСОБА_3 і ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням строком на два роки. Відповідно до вимог п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засуджених наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід стосовно засуджених ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не обирався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Стягнути солідарно з засуджених ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у сумі 340 гривень.
Речові докази: чавунну кришку люка і металеву драбину, які повернуто потерпілим залишити в їх користуванні.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів, з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий суддя: ОСОБА_1