Справа № 404/3220/17
Номер провадження 1-кп/404/425/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 грудня 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючої судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_4 ,
обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 вчинив заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), за наступних обставин.
ОСОБА_5 01.11.2016 року, близько 23.20 год., маючи умисел на заволодіння чужим майном прибув до свого знайомого ОСОБА_6 за місцем його проживання, за адресою: АДРЕСА_2 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел,спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи умисно, цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою особистого самозбагачення злочинним шляхом, ОСОБА_5 попросив під приводом тимчасового користування у ОСОБА_6 належний останньому мобільний телефон марки «Fly Essy 6». ОСОБА_6 не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_5 передав останньому належний йому мобільний телефон.
Після чого, ОСОБА_5 заволодівши шляхом зловживання довірою належним ОСОБА_6 мобільним телефоном «Fly Essy 6», імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , вартість якого, згідно висновку товарознавчої експертизи №232 від 15.05.2017 року становить 720 грн., з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а мобільним телефоном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 720 грн.
Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України визнав повністю. Показав, що обставини викладені у його обвинуваченні, та встановлені органами досудового розслідування ним визнаються та не оспорюються, погоджується з кваліфікацією вчинених діянь. Визнає, що він дійсно попросив під приводом тимчасового користування у ОСОБА_6 мобільний телефон не маючи наміру його віддавати та розпорядився ним на власний розсуд, розкаюється у вчиненому та просить у потерпілого вибачення.
Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку інших учасників судового розгляду, які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши їм наслідки ст.ст.349 ч.3, 394 ч.2 КПК України та з їх згоди, суд обмежившись дослідженням доказів по справі лише допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних щодо обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, які ним не оспорюються, та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Що цілком узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції», якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.
Таким чином, обвинувачення, висунуте ОСОБА_5 відповідно до обвинувального акта визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється.
У зв`язку з цим суд, розглядаючи кримінальне провадження у межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_5 за ст.190 ч.1 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, умисне та закінчене.
ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, не працює, осудний, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення та наслідки суспільно-небезпечного діяння.
Беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_5 кримінального правопорушення, його особу, який характеризується позитивно, одружений, раніше не судимий, суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді громадських робіт у межах санкції ст.190 ч.1 КК України, та підстав для застосування ст.ст.69 КК України при призначенні покарання не вбачає.
Разом з тим, ОСОБА_5 не надав доказів на підтвердження права на застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, останньому роз`яснено судом право на застосування амністії в порядку виконання вироку суду про що обвинувачений не заперечував.
Підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу, судом не встановлено.
Цивільний позов потерпілою стороною не заявлявся.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 373-374, 376 КПК України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України, та призначити йому покарання за ст.190 ч.1 КК України у виді громадських робіт на строк 200 годин.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1