МАГДАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2017 р. Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Магдалинівка Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000212 від 24.05.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Могилів Царичанського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

?05.03.2014 року Царичанським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у виді трьох років одного місяця позбавлення волі, 26.09.2016 року звільнений по відбуттю строку покарання;

?04.05.2017 року Царичанським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки два місяці;

?20.06.2017 року Царичанським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим Царичанським районним судом 04.05.2017 року за скоєння злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив, маючи не зняту та не погашену судимість повторно вчинив новий умисний корисливий злочин.

Так, 23.05.2017 року, близько 15.20 год. ОСОБА_4 разом зі своїм товаришем ОСОБА_5 , провадження відносно якого закрито в зв`язку з його смертю, проходячи по АДРЕСА_1 , побачили домоволодіння будинку-дачі, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 та належить ОСОБА_6 .
В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на умисне, повторне, таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, після чого він запропонував ОСОБА_5 спільно вчинити крадіжку майна з вказаного будинку-дачі, на що той погодився та підтримав намір ОСОБА_4 , тим самим останні вступили у злочинну змову між собою.
Далі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , маючи умисел на умисне таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, повторно, за попередньою змовою групою осіб, впевнившись у відсутності уваги сторонніх осіб та, що у домоволодінні відсутні господарі, проникли на територію частково огородженого домоволодіння будинку-дачі, розташованого за вищевказаною адресою, обійшовши житловий будинок з правого боку, ОСОБА_4 ліктем розбив віконну шибку на вікні житлового будинку, після чого через утворений отвір у вікні проникли до його середини.

Перебуваючи в середині приміщення житлового будинку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрали металевий мангал кустарного виробництва, який являє собою ємкість для вугілля у вигляді ящика виготовленого з листа металу товщиною 4 мм, розмірами: довжиною 78 см, шириною 25 см., висотою 23 см., нижня частина розмірами 73х23 см., з 4 металевими ніжками виповненими з круглого прута діаметром 2 см., довжиною по 73 см. вартістю 375 грн.

Вказаною крадіжкою потерпілій ОСОБА_6 було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 375 грн.

24.05.2017 року, близько 10.00 год. ОСОБА_4 разом зі своїм товаришем ОСОБА_5 , провадження відносно якого закрито в зв`язку з його смертю, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, пішки прибули до домоволодіння будинку-дачі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_6 .
Далі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у житло, діючи умисно з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, повторно, за попередньою змовою групою осіб, впевнившись у відсутності уваги сторонніх осіб та, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, проникли на територію частково огородженого домоволодіння будинку-дачі, розташованого за вищевказаною адресою, де обійшовши житловий будинок з правого боку через пошкоджене вікно житлового будинку проникли до середини, звідки викрали наступні речі: металевий диск до автомобіля ЗАЗ 968 М вартістю 130 грн., оцинковане відро ємкістю 5 л. вартістю 35,36 грн., електричну двокомфорну плитку чорного кольору марки «Елна» вартістю 505,86 грн. та емальовану каструлю ємкістю 6 л. вартістю 272,55 грн., після чого вищевказаним викраденим майном розпорядились на власний розсуд, а саме: продали їх ОСОБА_7 .

Вказаною крадіжкою потерпілій ОСОБА_6 було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 943,77 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину інкримінованих йому злочинах визнав повністю, щиро розкаявся, фактичні обставини скоєних ним кримінальних правопорушень не оспорював, просив його суворо не карати та надав суду наступні показання.

Обвинувачений вказав, що в травні 2017 року, точної дати не пам`ятає, він зі своїм знайомим ОСОБА_5 проходили по АДРЕСА_1 , де побачивши будинок-дачу у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, про що він повідомив ОСОБА_5 , а той погодився та підтримав його намір. Вони проникли до вказаного домоволодіння, звідки викрали металевий мангал. Наступного дня вони, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знову прийшли до вказаного домоволодіння, проникли до його середини, звідки викрали металевий диск до автомобіля, відро, електричну плитку та емальовану каструлю, які продали ОСОБА_7 .
На підставі частини 3 статті 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій немає. Також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Судовий розгляд за погодженням всіх учасників судового провадження проведено у відсутність потерпілої ОСОБА_6 , яка звернулася до суду з письмовою заявою, в якій прохала розглянути кримінальне провадження без її участі, претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених не має, цивільний позов заявляти не бажає, при призначені покарання підтримує позицію прокурора.

В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням ст. 349 ч. 3 КПК України суд обмежив дослідження фактичних обставин провадження допитом обвинуваченого та оголошенням даних, які характеризують його особу, та дійшов до переконання, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України знайшла своє підтвердження повністю та в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду, а також доказів які не досліджувались в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, та яким надано належну оцінку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів є встановленою і доведеною належними і допустимими доказами, а його дії слід кваліфікувати як: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло за ч. 3 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які в силу ст. 12 КК України є тяжкими злочинами та особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винним та щиро покаявся в скоєному, за місцем проживання характеризується посередньо, ніде не працює, за даними лікаря психіатра на обліку не перебуває, перебуває на обліку в наркологічному кабінеті, інвалідом не являється, раніше судимий за умисні злочини, має не зняту та непогашену судимість, вчинив повторно умисний злочин, що свідчить про те, що він не бажає стати на шлях виправлення. Обставиною, яка пом`якшує покарання і часткового зменшує ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд визнає щире каяття. Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів.

Відповідно до ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи міркування прокурора, з урахуванням конкретних обставин справи, відношення обвинуваченого до скоєного, наявність пом`якшуючої та обтяжуючої обставин, виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, його мети, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті закону, встановленої Особливою частиною КК України за вчинені злочини у виді позбавлення волі реально. Виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства і саме таке покарання суд вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті, чи звільнення обвинуваченого від покарання, чи його відбування, судом не встановлено.

Суд також звертає увагу на те, що ОСОБА_4 на момент вчинення злочинів був засуджений вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 04.05.2017 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років двох місяців позбавлення волі. Вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 20.06.2017 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 3-х років 6-ти місяців позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 04.05.2012 року більш суворим, визначеним вироком від 20.06.2017 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців, а тому суд призначає обвинуваченому покарання лише із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки скоїв злочини до винесення цього вироку.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. У зв`язку із наведеним витрати на проведення судової експертизи в сумі 1 239 грн. 60 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України, а саме вважати їх повернутими.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років семи місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 20.06.2017 року більш суворим покаранням, визначеним даним вироком, і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком три роки сім місяців.

Під варту ОСОБА_4 взяти з моменту набрання вироком законної сили. Початок строку відбування покарання рахувати з моменту його фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по проведенню експертних досліджень № 1838 від 15.06.2017 року та № 27/4.6/861 від 23.06.2017 року в розмірі 1 239 (одна тисяча двісті тридцять дев`ять) грн. 60 коп.

Речові докази по справі:

?металевий диск до автомобіля ЗАЗ - 968, металевий мангал, оцинковане відро, електричну двокомфорну плитку та емальовану каструлю - вважати повернутими власнику ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення вироку, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1