У Х В А Л А
Іменем України
22 листопада 2017 року
слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю представника заявника адвоката ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 при секретарі ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_5 , яка подана в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, по кримінальному провадженню № 0000239,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказана скарга.
З матеріалів скарги вбачається, що 13.06.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження № 0000239, за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого.ч.1 ст. 333 КК України.
26.09.2017 року старшим слідчим в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України майор юстиції ОСОБА_7 на підставі Ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01.09.2017 року у справі №761/30879/17 було проведено обшук за місцем реєстрації та фактичного проживання колишнього заступника директора Департаменту контрактів № 2 ДЗТІП «Промоборонекспорт» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Заявник зазначає, що в ході проведення обшуку було вилучено, зокрема майно, дозвіл на вилучення якого не надавався, а тому воно є тимчасово вилученим та підлягає негайному поверненню власнику.
Представник заявник в судовому засіданні скаргу підтримав, просив слідчого суддю повернути тимчасово вилучені USB накопичувач сірого кольору з написом CAN40N та Жорсткий диск «WD» чорного кольору №: WX20AB9I7976.
Слідчий проти задоволення скарги заперечив, зазначив, що ухвалою якою надано дозвіл на проведення обшуку було дозволено вилучення носіїв інформації, зокрема флеш карток та жорстких дисків.
Заслухавши пояснення представника заявника, слідчого, дослідивши доводи скарги, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до п.1. ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, як зокрема нездійснення інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Згідно з ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до положень ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Так, з ухвали слідчого судді від 01.09.2017 року вбачається, що слідчому був наданий дозвіл на відшукання та вилучення, зокрема: носіїв інформації (флеш-карти, жорсткі диски), що й було вилучено.
Крім того, як зазначив слідчий, щодо цих речей найближчим часом буде проведена експертиза.
Отже, відповідно до протоколу обшуку від 26.09.2017 року під час обшуку було виявлено та вилучено майно, дозвіл на вилучення якого було надано ухвалою слідчого судді.
Тобто співставлення вищезазначеного судового рішення з протоколом обшуку та вимогами скарги свідчить, що майно, на поверненні якого наполягає заявник, охоплюються ознаками речей, на відшукання та вилучення яких надавався дозвіл ухвалою слідчого судді від 01.09.2017.
Таким чином, вилучене під час обшуку майно є таким, про яке прямо зазначено в ухвалі про обшук.
Наведене свідчить, що вилучені слідчим USB накопичувач сірого кольору з написом CAN40N та Жорсткий диск «WD» чорного кольору №: WX20AB9I7976 не мають статусу тимчасово вилученого майна, тобто на режим їх подальшого утримання не поширюються вимоги ст.169, ч.5 ст.171 КПК, отже на слідчого не покладався обов`язок протягом доби ініціювати перед слідчим суддею вирішення долі зазначеного майна шляхом накладення арешту на нього.
Сукупність наведеного свідчить про відсутність підстав для задоволення скарги.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 169, 171, 236, 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , яка подана в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, по кримінальному провадженню № 0000239 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1