Справа № 369/770/17
Провадження № 1-кп/369/270/18
В И Р О К
іменем України
21.02.18 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стеблівка Хустівського району Закарпатської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, працює неофіційно різноробочим по найму, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, працює оператором на підприємстві «Тріумф Пак», раніше судимого 09.03.2016 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до штрафу у розмірі 850 грн., у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинувачуються в тому, що 21.08.2016 року близько 16 год. 00 хв., діючи спільно та за попередньою змовою між собою та невстановленою досудовим розслідуванням особою, перебуваючи поблизу будинку № 90 по вул. Шевченка в с. Шпитьки Києво-Святошинського району Київської області, маючи прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконно збагатитися, перелізши через паркан проникли до подвір`я за вищевказаною адресою, та в той час коли невстановлена досудовим розслідуванням особа спостерігала за навколишньою обстановкою з метою запобігання викриття вчинення злочину, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , керуючись єдиним спільним умислом , погрожуючи застосувати до потерпілої ОСОБА_5 насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, відкрито заволоділи грошовими коштами у сумі 1200 грн., які належать останній.

Після вчиненого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, з місця скоєння злочину зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд, чим заподіяли потерпілій матеріальної шкоди на суму 1200 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 своєї вини у пред`явленому йому обвинуваченні не визнав, суду пояснив, що з потерпілою він знайомий, оскільки навчався та товаришував з її сином ОСОБА_9 , інколи залишався в нього ночувати, проводили разом час. У 2014 році ОСОБА_9 позичив гроші, потім побачив, що в нього зникла банківська карта, на рахунку якої було 600 грн. Коли запитав про це ОСОБА_9 , та попередив, що збирається заявити в поліцію, ОСОБА_9 почав відмовляти та зізнався, що це він вкрав картку та пообіцяв віддати її. Після цих подій майже перестали товаришувати. Він часто телефонував ОСОБА_9 , питав коли він поверне гроші, ОСОБА_9 обіцяв повернути, а потім перестав відповідати на телефон. 21.08.2016 року вирішив поїхати до ОСОБА_9 додому, оскільки знав де він живе. В маршрутці зустрів знайомих, серед яких був ОСОБА_7 , якому розповів, що друг позичив гроші, та мав сьогодні віддати, але не приїхав та запропонував хлопцям піти з ним забрати гроші для того, щоб потім піти разом гуляти. Підійшовши до хвіртки будинку ОСОБА_9 , почав гукати. Вийшла потерпіла, спочатку вона сказала, що ОСОБА_10 не має вдома. Зателефонував знайомому, який розповів, що ОСОБА_9 скоріше всього спить п`яний вдома. Він зайшов у двір через хвіртку, вийшла потерпіла, яка запитала, що потрібно, він розповів, що її син ОСОБА_9 позичав 600 грн., а також останній зізнався, що вкрав банківську карту, на якій також було 600 грн. Потерпіла запропонувала віддати ці кошти замість сина та пішла до хати за грошима. Вийшла бабуся, яка почала кричати та погрожувати, потім вийшла потерпіла, яка віддала кошти, він перерахував, там було 1100 грн., а не 1200 грн., як стверджує потерпіла. Потім він поїхав додому, а хлопці пішли далі гуляти. Стверджує, що нікому не погрожував та ні в кого гроші не відбирав. Потерпіла сама запропонувала віддати кошти замість сина.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 своєї вини у пред`явленому йому обвинуваченні не визнав, дав суду показання про обставини отримання грошей аналогічні показанням обвинуваченого ОСОБА_8 . Стверджує, що нікому вони не погрожували і гроші не забирали.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила суду, що 24.08.2016 року десь о 15.30 год. вона була вдома з дитиною та матір`ю. Почула як хтось заходить до подвір`я, вона закрилася в хаті. Коли запитала хто там, хлопці спитали чи вдома її син. Вона відповіла, що син на роботі, та вони пішли. Хвилин через двадцять, вона почула як загавкав собака, та побачила, що хлопці знову підходять до дверей. Вона впізнала ОСОБА_8 , оскільки він товаришував з її сином та одного разу залишався у них дома ночувати, ОСОБА_8 почав питати де її син, та казати, що син вкрав гроші, а саме 1200 грн. Потім хлопці почали обзиватися, та ображати її матір, яка стояла біля дверей, ОСОБА_7 виражався нецензурно, погрожував та казав, що повбивають і її і її сина, дані погрози вона сприймала, як реальні, а ОСОБА_11 сказав, що син вкрав 1200 грн. Після цього, вона пішла до хати, взяла гроші та віддала хлопцям. Після чого, вони швидко пішли. Вже ввечері чоловік викликав поліцію, коли вона йому все розповіла.

Просить призначити обвинуваченим покарання не пов`язане з позбавленням волі.

В процесі судового розгляду судом досліджені письмові докази, надані стороною обвинувачення, а саме:

-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення відповідно до якого 21.08.2016 року о 23 год. 05 хв. працівником поліції була прийнята від ОСОБА_5 про те, що 21.08.2016 року близько 16 год. 30 хв. троє чоловіків з наглядно знайомим ОСОБА_12 проникли на повір`я за місцем її мешкання та шляхом словесних погроз заволоділи грошовими коштами у сумі 1200 грн. (а.с.51 т.1);

-протокол огляду від 22.08.2016 року та фототаблицю до нього - об`єктом огляду є подвір`я домоволодіння по АДРЕСА_3 , якими зафіксовано обстановку на місці вчинення злочину (а.с.52-56 т.1);

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.11.2016 року відповідно до якого потерпіла ОСОБА_5 на наданих їй фотокартках впізнала на фотокартці № 3 особу за рисами обличчя, яка погрожувала їй фізичною розправою та вимагала грошові кошти у сумі 1200 грн. Згідно довідки на фотокартці № 3 зображено ОСОБА_8 (а.с.57-59 т.1);

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.11.2016 року відповідно до якого потерпіла ОСОБА_5 на наданих їй фотокартках впізнала на фотокартці № 3 особу за рисами обличчя, яка погрожувала їй та її матері фізичною розправою та вимагала грошові кошти у сумі 1200 грн. Згідно довідки на фотокартці № 3 зображено ОСОБА_7 (а.с.60-62 т.1);

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.11.2016 року відповідно до якого свідок ОСОБА_13 на наданих їй фотокартках впізнала на фотокартці № 2 особу за рисами обличчя, яка погрожувала їй та її дочці фізичною розправою та вимагала грошові кошти. Згідно довідки на фотокартці № 2 зображено ОСОБА_8 (а.с.63-65 т.1);

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.11.2016 року відповідно до якого свідок ОСОБА_13 на наданих їй фотокартках впізнала на фотокартці № 1 особу за рисами обличчя, яка погрожувала їй та її дочці фізичною розправою та вимагала грошові кошти. Згідно довідки на фотокартці № 1 зображено ОСОБА_7 (а.с.66-68 т.1).

Суд визнає, що є невідповідності вимогам ст. ст. 104,105 КПК України при оформленні протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.08.2016 року, протоколу огляду та фототаблиці до нього від 22.08.2016 року, протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.11.2016 року, протоколу проведення слідчого експерименту від 10.12.2016 року, які суд вважає не істотними, такими, що не можуть суттєво вплинути на суть встановлених обставин, а тому суд не вбачає підстав для визнання вказаних документів неналежними та недопустими доказами.

Аналіз досліджених судом доказів в їх сукупності свідчить про відсутність в діях обвинувачених складу злочину, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України, а саме його об`єктивної сторони, враховуючи на наступне.

Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кваліфікуються за ч.3 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.

При цьому, допитана у судовому засіданні потерпіла пояснила суду, що обвинувачені вимагаючи у неї грошові кошти, погрожували вбити її та її сина, дані погрози вона сприймала, як реальні, тому віддала їм грошові кошти. Під час проведення слідчого експерименту потерпіла в цій частині дала аналогічні показання, що підтверджується відповідним відеозаписом, дослідженим у судовому засіданні під час судового розгляду (а.с.130 т.1).

Зважаючи на вказані показання потерпілої досудовим розслідуванням невірно оцінені її показання про погрози вбивством, як застосування погроз, які не є небезпечними для життя та здоров`я потерпілої.

Крім того, відповідно до обвинувального акту, обвинувачені проникли до подвір`я потерпілої, перелізши через паркан, під час судового розгляду такий спосіб проникнення не знайшов свого підтвердження, оскільки потерпіла згідно її показань не бачила, як обвинувачені потрапили до її двору, обвинувачені показали, що вони зайшли до двору потерпілої через хвіртку,яка була відчинена.

Також під час судового розгляду не було надано прокурором доказів у спростування показань обвинувачених щодо мети їх приходу на подвір`я потерпілої, які показали, що прийшли з наміром отримати борг від сина потерпілої, який позичав гроші у обвинуваченого ОСОБА_8 у сумі 1200 грн.

Наведене свідчить, що органом досудового слідства не надано суду доказів, щодо способу проникнення обвинувачених до подвір`я потерпілої та мотиву.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться в межах висунутого особі обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

У відповідності до ст.338 КПК України прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини, але в даному судовому розгляді прокурор вказаним правом не скористався.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що обвинувачені підлягають виправданню у зв`язку з відсутністю в їх діях складу злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

Речові докази у справі відсутні

Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370- 374,376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_14 визнати невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.3 ст.186 КК України та його виправдати.

ОСОБА_15 визнати невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.3 ст.186 КК України та його виправдати.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору; інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді; копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1