УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 січня 2018 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Вінницького районного відділення Вінницького ВП ГУНП у Вінницької області ОСОБА_4 від 06 жовтня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000979,-

В С Т А Н О В И В:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Вінницького районного відділення Вінницького ВП ГУНП у Вінницької області ОСОБА_4 від 06 жовтня 2017 року про закриття кримінального провадження №0000979 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, з якою він не згодний, оскільки постанова є необґрунтованою та передчасною, прийнята з порушенням принципу всебічності, повноти та неупередженості досудового розслідування.

Так, скаржник вважає, що слідчим не було проведено належним чином всіх необхідних дій для досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України. Слідчий у постанові про закриття кримінального провадження бере до уваги лише показання ОСОБА_5 та її матері ОСОБА_6 , не висвітлюючи показання скаржника з приводу факту заподіяння йому тілесних ушкоджень. Такі слідчі дії свідчать про явну необ`єктивність та однобічність в розслідуванні кримінального провадження, чим порушується обов`язок слідчого, передбачений ч. 2 ст. 9 КПК України, а саме: всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Слідчим не було зібрані всі докази, що мають істотне значення для кримінального провадження. Зокрема, факт його перебування на лікуванні у Вінницькій ЦРКЛ, жодних запитів до зазначеної лікарні про витребування його медичної документації слідчим не здійснювалось. В оскаржуваній постанові слідчим підтверджується факт, закріплений висновком експерта, що йому були нанесені тілесні ушкодження у вигляді саден на обличчі та шиї, що належить до легких тілесних ушкоджень, в той же час, в резолютивній частині постанови слідчий вказує, що кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в даній події складу кримінального правопорушення. Таким чином, мотивувальна та резолютивна частини постанови взаємовиключають одна одну. Крім того, у постанові слідчого про закриття кримінального провадження відсутнє посилання на норми процесуального закону, якими він керувався при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження. Слідчий у своїй постанові абстрактно зазначив, що заподіяння легкого тілесного ушкодження внаслідок необережності не є карним, навіть при перевищенні меж необхідної оборони. Однак слідчий ніяким чином не пов`язав свої доводи з фактичними обставинами самої бійки, що сталася між скаржником та його дружиною ОСОБА_5 .

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 вимоги, викладені у скарзі, підтримав в повному обсязі та просив їх задоволити. Також зазначив, що слідчим не виконано ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 01.12.2015 року, а саме слідчим ОСОБА_4 не усунуто суперечності, які вбачаються у висновку експерта та його лікаря, шляхом призначення додаткової судово медичної експертизи.

Слідчий ОСОБА_4 просив у задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовити, оскільки постанова є обґрунтованою та винесена з дотриманням вимог КПК України, у даному діянні вбачаються ознаки цивільно правових відносин між бувшим подружжям, які мають неприязні стосунки.

Заслухавши думку учасників процесуальної дії, дослідивши та проаналізувавши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що постанова слідчого Вінницького районного відділення Вінницького ВП ГУНП у Вінницької області ОСОБА_4 від 06 жовтня 2017 року про закриття кримінального провадження №0000979 від 22 липня 2014 року є передчасною, оскільки залишилися невстановленими та нез`ясованими перелік питань та обставин, на які посилається скаржник, а тому зазначена постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо:

1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення;

2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення;

3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати;

4) набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою;

5) помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого;

6) існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню;

7) потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення;

8) стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу.

В судовому засіданні встановлено, що слідчий Вінницького районного відділення Вінницького ВП ГУНП у Вінницької області ОСОБА_4 під час проведення досудового розслідування не виконав у повному обсязі вимог названої статті, без досконалої перевірки вказаних фактів, не вичерпав можливості отримання доказів по справі, зокрема, не витребував медичну документацію з Вінницької ЦРКЛ, де після нанесення побоїв скаржник проходив лікування. Крім того, не виконав ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 01 грудня 2015 року, а саме: не усунув суперечностей, які вбачаються у висновку експерта та лікуючого скаржника лікаря, шляхом призначення додаткової судово-медичної експертизи.

Крім того, в оскаржуваній постанові слідчим ОСОБА_4 підтверджується факт, закріплений висновком експерта, що ОСОБА_3 були нанесені тілесні ушкодження у вигляді саден на обличчі та шиї, що належить до легких тілесних ушкоджень, в той же час, в резолютивній частині слідчий вказує, що кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в даній події складу кримінального правопорушення. Таким чином, мотивувальна та резолютивна частини постанови взаємовиключають одна одну. Також в оскаржуваній постанові слідчого відсутнє посилання на норми процесуального закону, якими він керувався при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що постанова слідчого Вінницького районного відділення Вінницького ВП ГУНП у Вінницької області ОСОБА_4 від 06 жовтня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000979 від 22 липня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, незаконна та підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 306, 307, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_3 задоволити.

Постанову слідчого Вінницького районного відділення Вінницького ВП ГУНП у Вінницької області ОСОБА_4 від 06 жовтня 2017 року про закриття кримінального провадження №0000979 від 22 липня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, - скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000979 від 22 липня 2014 року направити до Вінницького районного відділення Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області для проведення додаткової перевірки.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: