БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/1393/17
Провадження № 1-кс/497/335/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.09.17 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області, ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, майора поліції ОСОБА_2 про арешт тимчасово вилученого майна,
В С Т А Н О В И В:
19 вересня 2017 року слідчий СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області майор поліції ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна в зв`язку з досудовим розслідуванням по кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000531 від 18.09.2017 року за ознаками кримінального злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
З поданого клопотання вбачається, що в ніч з 07 на 08 вересня 2017 року (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 , перебуваючи в своєму домоволодінні по АДРЕСА_1 вживав алкогольні напої разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 .
Під час вживання алкоголю між ними на побутовому грунті виникла сварка, в ході якої ОСОБА_4 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, діючи з особистих неприязних відносин по відношенню до ОСОБА_5 , маючи умисел, спрямований на заподіяння смерті, передбачаючи можливість настання у результаті своїх дій суспільно небезпечних наслідків, наніс останній численні (не менш 20) удари руками та ногами по голові, обличчю та іншим життєво важливим частинам тіла, спричинивши таким чином черепно-лицьову травму, переломи ребер, після чого внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_5 померла від травматичного шоку на місці події.
В подальшому, 08.09.2017 року ОСОБА_4 з метою приховування злочину закопав труп ОСОБА_5 в огороді домоволодіння, в колишній каналізаційній ямі.
За даним фактом СВ Болградського ВП розпочато досудове розслідування по кримінальному провадженню, зареєстрованому в ЄРДР № 0000531 від 18.09.2017 року.
В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження 18.09.2017 року було проведено огляд місця події, а саме домоволодіння АДРЕСА_1 , у ході якого вилучено наступне майно: - два полімерні пакети чорного кольору, - халат, - комбінацію, - труси, - два фрагменти покривала, - один фрагмент паперової шпалери зі слідами бурого кольору, - два фрагменти скатертини зі слідами бурого кольору, - шорти синього кольору.
Враховуючи те, що вилучені речі зберегли на собі сліди злочину, а також з метою запобігання знищенню, пошкодженню та зміни вилучених речей, які потребують криміналістичних досліджень, за результатами яких матимуть значення речових доказів у кримінальному провадженні, слідчий вважає за необхідне вирішити питання про арешт тимчасово вилученого майна.
В судове засідання слідчий не прибув, подав заяву, якою підтримав подане клопотання та зазначив, що в клопотанні викладені всі обставини та підстави, необхідні для вирішення питання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а також просив клопотання розглядати у його відсутність.
На підставі ст. 107 ч.1 КПК України, за відсутності клопотання учасників процесуальної дії, слідчим суддею прийнято рішення розглянути матеріали без застосування засобів фіксування кримінального провадження.
Розглянувши матеріали поданого клопотання та матеріали кримінального провадження, обставини та підстави наведені в клопотанні, суд вважає, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає задоволенню на підставі наступного.
Під заходами забезпечення кримінального провадження прийнято розуміти передбачені КПК заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості.
Арешт майна є одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження ст. 131 ч.2 п.7 КПК України.
Підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження КПК визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
При цьому слідчий суддя враховує, що обов`язок доведення існування зазначених обставин КПК покладає на слідчого, прокурора, який звертається із відповідним клопотанням.
Відповідно до ч.5, ч.7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження...
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів ...
Також системний аналіз положень ст.ст.167, 170, 172, 174 КПК України дає підстави вважати, що арешт може бути накладений не тільки на майно у вигляді речей підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за завдану ними шкоду, але й інших осіб, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.
Згідно п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Аналіз наведених вище вимог закону вказує, що діючим законодавством передбачений обов`язок, а не право слідчого надання доказів та доведення перед судом їх переконливості, оскільки під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються; та застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (ст. 132 КПК України).
Оскільки, вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчі судді зобов`язані: сумлінно і принципово здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування; діяти у межах і відповідно до вимог закону; перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи; з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається автор клопотання, без застосування цих заходів; зважати, що незалежно від визначеного процесуальним законом суб`єкта ініціювання застосування заходів забезпечення обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для їх застосування (ч. 3 ст. 132 КПК) покладається на слідчого та/або прокурора, тому вказане питання повинно розглядатися в контексті практики ЄСПЛ та Конвенції про захист прав людини та основних свобод, т.я. вилучення майна є фактичним позбавлення особи, у володінні якої перебуває зазначене майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися зазначеним майном.
Стороною кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, доведено необхідність накладення арешту на тимчасово вилучене майно з метою запобігання знищенню, пошкодженню та зміни вилучених речей, які потребують криміналістичних досліджень, за результатами яких матимуть значення речових доказів у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст. 167 КПК України, а тому з метою збереження тимчасово вилученого майна, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку, що клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 171 КПК України та підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 167, 170, 171 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, майора поліції ОСОБА_2 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000531 від 18.09.2017 року, а саме:
- два полімерні пакети чорного кольору;
- халат,
- комбінацію,
- труси,
- два фрагменти покривала,
- один фрагмент паперової шпалери зі слідами бурого кольору,
- два фрагменти скатертини зі слідами бурого кольору,
- шорти синього кольору.
Перелічені вище речі та предмети передати на зберігання до камери зберігання речових доказів Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області за адресою: Одеська область, м. Болград, проспект Соборний, № 97.
Виконання ухвали та відповідальність за збереження вилученого майна покласти на слідчого СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, майора поліції ОСОБА_2 .
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1