Номер провадження: 11-сс/785/1904/17
Номер справи місцевого суду: 496/4133/17 1-кс/1577/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.12.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю захисника: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 17 листопада 2017 року, якою відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань, громадянина України, українця, освіта вища, одруженого, приватного підприємця, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001269 від 15 листопада 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,
зобов`язано прибувати до слідчого за першою вимогою ,-
встановиЛА:
Вказаною ухвалою клопотання слідчого СВ Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 залишено без задоволення.
Зобов`язано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прибувати до слідчого СВ Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 за першою вимогою.
Не погодившись з ухвалою суду слідчого судді заступник керівника Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 17 листопада 2017 року про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 скасувати і обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці, посилаючись на те, що судом помилково не взято до уваги той факт, що на підтвердження наявності ризику переховування від правоохоронних органів є те, що, перш за все, підозрюваний намагався на транспортному засобі, яким він безпосередньо керував, зникнути з місця вчинення злочину, що і призвело, в свою чергу, до отримання працівником поліції тілесних ушкоджень. Твердження суду про те, що підозрюваний має постійне місце проживання за місцем реєстрації в іншій області та займається підприємницькою діяльністю, зовсім не виключає ризику переховування від органів досудового розслідування та суду в цілому. Також вважає, що підозрюваний матиме можливість впливати на потерпілого шляхом можливого схиляння останнього до відмови притягнення його до кримінальної відповідальності, так як потерпілий є працівником правоохоронного органу.

Прокурор до судового засідання не з`явився вдруге, судове засідання від 27.11.2017 року було відкладено за клопотанням прокурора, враховуючи те, що підозрюваний та його адвокат їздять до апеляційного суду Одеської області з Черкаської області, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без участі прокурора.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та його захисника, які просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених уст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 15.11.2017 року, інспектор роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Одеса ОСОБА_10 ніс службу у складі екіпажу Благо 0214. Близько 06.00 год., ОСОБА_10 зупинив автомобіль марки Опель, 2008 року випуску, д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 у зв`язку з порушенням останнім правил дорожнього руху, а також пред`явив усну вимогу пред`явити документи, які посвідчують особу та право керувати транспортним засобом з підстав порушення водієм автомобіля Правил дорожнього руху, запропонувавши при цьому вийти з автомобіля. Нехтуючи вимоги поліцейського щодо виконання певних дій, діючи зухвало, ОСОБА_7 такі вимоги проігнорував, залишившись сидіти на водійському сидінні транспортного засобу, спілкуючись при цьому через відчинене вікно зі сторони водійського сидіння. В той момент, коли поліцейським ОСОБА_11 останнього було попереджено про можливість застосування поліцейських заходів примусу, а саме: фізичної сили, ОСОБА_7 умисно схопив поліцейського за рукав верхнього одягу бушлату, та рушив з місця на значній швидкості, в результаті чого поліцейський, рухаючись приблизно метрів 15-20 вздовж автомобільного шляху прикутим до дверей водія із зовнішньої сторони, впав на проїжджу частину, так як водій пришвидшив рух, відпустив руку та одяг поліцейського, в результаті чого у останнього маються тілесні ушкодження у вигляді пошкодження связного апарату правого променевого зап`ястного суглобу, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Посилаючись на обґрунтованість підозри у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, а також на існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням.
В діях ОСОБА_7 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 345 КК України.
15 листопада 2017 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
Ухвалою слідчого судді клопотання слідчого слідчого СВ Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 залишено без задоволення.
Зобов`язано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прибувати до слідчого СВ Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 за першою вимогою.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що слідчим та прокурором не доведено наявність обставин, передбачених п.3 ст.194 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні слідчого.

Слідчий суддя вірно зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочину середньої тяжкості, але він має постійне місце проживання, проживає за місцем реєстрації, одружений, працює здійснює підприємницьку діяльність за місцем проживання, що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків, намагання переховуватися після скоєння злочину не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні, а тому ризик переховування від органу досудового розслідування не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні.
Ризики впливу на свідків і перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином ні слідчим, ні прокурором не доведено.
Враховуючи викладене, та те, що оскільки прокурором доведено, що підозра є обґрунтованою, але не доведено наявність підстав, передбачених п.п.2,3 ч.1 ст. 194 КПК України, потрібно на підозрюваного покласти обов`язок прибувати до слідчого за першою вимогою.
Переглядаючи оскаржуване рішення, апеляційний суд також виходить з практики ЄСПЛ, яка свідчить про те, що затримання особи є настільки серйозним заходом, що воно може бути виправдане лише тоді, коли були розглянуті інші менш суворі заходи і коли вони були визнані достатніми для захисту індивідуального або суспільного інтересу, який міг би вимагати затримання особи (справа Станев проти Болгарії) та Рішення ЄСПЛ у справі "Центр правових ресурсів в інтересах Валентина Кампеану проти Румунії", згідно з яким визначено, що держава зобов`язана вживати особливих заходів для надання уразливим особам ефективного захисту від жорстокого поводження, про які влада повинна була знати.

За таких обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу підозрюваного, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та дійшов правильного висновку про те, що потрібно на підозрюваного покласти обов`язок прибувати до слідчого за першою вимогою.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 376, 404, 405, 407 409, 419, 422, КПК України, апеляційний суд Одеської області,-

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу заступника керівника Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 17 листопада 2017 року залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4