УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 грудня 2017 року Дзержинський районний суд міста Харкова в складі колегії суддів:

Головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря: ОСОБА_4 ,

за участю прокурора: ОСОБА_5 ,

потерпілого: ОСОБА_6 ,
адвоката: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова кримінальне провадження №0000965 відносно ОСОБА_8 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 289, ч.3 ст. 289 КК України, -

встановила:

04 серпня 2017 року до суду надійшли матеріали кримінального провадження №0000965 відносно ОСОБА_8 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 289, ч.3 ст. 289 КК України з затвердженим 02 серпня 2017 року обвинувальним актом по справі.

Крім того, до суду направлено угоду про визнання винуватості від 02.08.2017 року між прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_8 на підставі ст. ст. 468, 469 КПК України.

Ухвалою суду від 09.08.2017 року у справі призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою колегії суддів від 14 листопада 2017 року строк тримання під вартою ОСОБА_8 продовжено до 12 січня 2018 року.

Перерва у підготовчому судовому засіданні оголошено у зв`язку з неявкою потерпілої ОСОБА_9 , явка якої під час вирішення питання щодо затвердження угоди про визнання винуватості, колегією суддів визнана обов`язковою.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши думку прокурора, який просив змінити запобіжних захід підозрюваному ОСОБА_8 з тримання під вартою на менш суворий, думки захисника та підозрюваного, які підтримали клопотання прокурора, потерпілого ОСОБА_6 , який поклався на розсуд суду, судова колегія доходить наступного.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.
Судова колегія вважає такими, що продовжують існувати ризики, передбачених ст. 177 КПК України.

Під час розгляду питання щодо продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою вивчалась можливість застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаних ризиків. Однак, враховуючи їх реальне існування, а також оцінюючи сукупність обставин скоєння кримінальних правопорушень, підвищену їх суспільну небезпеку, враховуючи особу підозрюваного, який зареєстрований на тимчасово непідконтрольній Україні території, у м. Харкові та Харківській області місця реєстрації та мешкання не має, є підстави вважати, що знаходячись на свободі він можє продовжити злочинну діяльність, переховуватися від суду, здійснювати вплив на потерпілу, участь якої у підготовчому судовому засідання визнана обов`язковою, а тому судова колегія вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим та продовжує останньому строк тримання під вартою.

Медичних даних щодо неможливості утримувати підозрюваного в умовах слідчого ізолятора за станом здоров`я суду на час винесення ухвали не надано.

На підставі викладеного та керуючись ст.314-316, 331, 369 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Продовжити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в рамках кримінального провадження у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 289, ч.3 ст. 289 КК України строк тримання під ватрою на 60 діб до 09 лютого 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3