Справа №480/2055/17 02.03.2018
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/784/373/18 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 539 КПК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
2 березня 2018 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 о на ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 5 грудня 2017 року, якою
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шариф, Белоканського району, Азербайджан, громадянина України, одруженого, який має на утриманні 2-х неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
- звільнено на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7 ,
засуджений ОСОБА_6
представник уповноваженого органу
з питань пробації ОСОБА_8 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги засудженого.
Просить ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 5 грудня 2017 року скасувати, а провадження закрити.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 5 грудня 2017 року ОСОБА_6 звільнено на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Узагальнені доводи апеляційної скарги засудженого.
Не погоджується з рішенням суду першої інстанції зазначає, що воно прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права.
Вказує, що в судове засідання не викликався, згоди на застосування амністії не давав, а навпаки був проти її застосування.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
Вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 квітня 2017 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 286 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 , звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки, з покладенням на нього обов`язків.
Адміністрація Миколаївського районного сектору Миколаївського міського відділу з питань пробації Піденного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції звернулася до суду з поданням про звільнення від покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» оскільки ОСОБА_6 має на утриманні двох неповнолітніх дітей.
Задовольняючи подання, суд першої інстанції прийшов до висновку про звільнення засудженого ОСОБА_6 на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді про зміст оскаржуваної ухвали, доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення засудженого на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про обгрунтованість апеляційної скарги, пояснення представника уповноваженого органу з питань пробації, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Виходячи з норм ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році», застосування амністії не допускається, якщо обвинувачений (підсудний) або засуджений заперечує проти цього.

Як свідчать матеріали кримінального провадження, засудженим ОСОБА_6 , 7 листопада 2017 року була подана заява в якій він заперечував проти застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році» (а.п 31).
Разом з тим, суд першої інстанції в порушення вказаних вимог Закону застосував амністію відносно ОСОБА_6 при його запереченні проти цього та без повідомлення про час і місце судового засідання.
Тобто, судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, застосовано закон, який не підлягав застосуванню.

За наведеного, на підставі п. 3, 4 ч. 1 ст. 408, п. 3 ч. 2 ст. 412, п. 2 ч. 1 ст. 413, ч. 3, 4 ст. 539 КПК України, з урахуванням положень ч. 2 ст. 404 КПК України, апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню як незаконна з ухвалення нової ухвали про відмову у задоволенні подання про застосування відносно ОСОБА_6 о амністії.

Керуючись ст. 405, 407, 409, 412, 413, 415, 416, 418, 419, 424, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 5 грудня 2017 року, про звільнення ОСОБА_6 о від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», скасувати

Ухвалити нову ухвалу.

Відмовити у задоволення подання адміністрація Миколаївського районного сектору Миколаївського міського відділу з питань пробації Піденного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про застосування відносно ОСОБА_6 амністії (Закону України від 22 грудня 2016 року «Про амністію у 2016 році».
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді