УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.12.2017 року м. Ужгород
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-
ВСТАНОВИВ:
Із поданого клопотання, погодженого з прокурором вбачається, що ОСОБА_7 , умисно, незаконно, за передньою змовою ізОСОБА_5 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами, при невстановлених слідством обставинах, часі та місці, підшукали для незаконного переправлення через державний кордон України 12 громадян В`єтнаму, а саме: ОСОБА_9 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 ; ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_13 ; ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_14 ; ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_15 ; ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_16 ; ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_17 ; ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_18 ; ІНФОРМАЦІЯ_10 , Ханг ОСОБА_19 ; ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_20 ; ІНФОРМАЦІЯ_12 , які мали на меті незаконно перетнути державний кордон України.
Після чого, ОСОБА_7 , діючи спільно із ОСОБА_5 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, приблизно 27 жовтня 2017 року, шляхом надання транспортних засобів, а саме 3 невстановлених автомобілів, організували перевезення вказаних 12 громадян В`єтнаму з м. Києва до с. Кам`яниця, Ужгородського району. Зокрема, ОСОБА_7 безпосередньо надавав вказівки вказаним громадянам В`єтнаму в м. Києві щодо розміщення в 3 автомобілях, на яких, у подальшому, вони перемістилися до с. Кам`яниця, Ужгородського району.
Крім цього, з метою подальшого незаконного переправлення через кодон, ОСОБА_7 особисто перевозив на одному з автомобілів вказаних громадян В`єтнаму. до с. Кам`яниця, Ужгородського району.
У свою чергу, 28 жовтня 2017 року, ОСОБА_5 зустрів вищевказаних 12 громадян В`єтнаму в с. Кам`яниця, Ужгородського району, після чого, для надання їм тимчасового житла та укриття від виявлення правоохоронними органами з метою подальшого незаконного переправлення через державний кордон, супроводив їх до приміщення ресторанного комплексу «Під замком», який розташований за адресою:АДРЕСА_1 , де вони перебували в період часу з 28 по 29 жовтня 2017 року.
Після того, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 , діючи умисно, у групі із невстановленими особами, з 28 по 29 жовтня 2017 року, забезпечували вказаних громадян В`єтнаму продуктами харчування, зокрема ОСОБА_8 безпосередньо приносила їм їжу. Крім цього, з метою конспірації та недопущення їх виявлення, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 , надавали вказаним 12 громадянам В`єтнаму вказівки і поради щодо їх поведінки, а саме безшумно поводитись у приміщенні підвалу і не виходити на подвір`я без дозволу, яким громадяни В`єтнаму слідували та їх виконували, а, також, приховували їх від сторонніх осіб, з метою їх подальшого незаконного переправлення через державний кордон України до країн Європейського Союзу.
Далі, 29 жовтня 2017 року, за вказівкою ОСОБА_7 , 12 громадян В`єтнаму розмістилися у автомобілі «Вольсфаген Кадді», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , який, з метою їх подальшого незаконного переправлення через державний кордон України до країн Європейського Союзу, поїхав на вказаному автомобілі в напрямку м. Перечин, Закарпатської області, після чого вказаних громадян В`єтнаму висадив у лісовій місцевості та передав їх 2 невстановленим особам, одягнутим в маски та сказав слідувати за ними.
29 жовтня 2017 приблизно о 16.05 год. прикордонним нарядом на напрямку 202-203 прикордонних знаків, навпроти ділянки відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_13 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_14 » ІНФОРМАЦІЯ_15 (до 800 м. до лінії державного кордону України), вказаних 12 громадян В`єтнаму затримано при спробі незаконно перетину державного кордону України.
Таким чином, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами вчинили всі злочинні дії щодо забезпечення незаконного перетину 12 громадянами В`єтнаму державного кордону України.
22 листопада 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.
Захід забезпечення кримінального провадження тимчасове вилучення майна, застосований з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження
В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали подане клопотання.
Власник майна та захисник судовому засіданні заперечили проти задоволення даного клопотання.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України:
2. Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Клопотання слідчого мотивоване тим, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.1 ст.98 КПК України.
У відповідності до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3 1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У відповідності до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити частково.
В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.
Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції можна подати протягом п`яти днів з дня її проголошення (особою, яка не була присутньою на оголошенні протягом п`яти днів з дня отримання її копії).
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1