Справа № 520/8871/15-к
Провадження № 1-кп/520/434/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.07.2015 року Київський районний суд м.Одеси

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, інваліда 3 групи, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ч.2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
28.05.2015 року у ОСОБА_6 виник злочинний намір спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, при цьому об`єктом свого злочинного посягання він визначив велосипед, який знаходився в парадній будинку АДРЕСА_3 . Реалізуючи свій злочинний намір 28.05.2015 року приблизно в 10 годин ОСОБА_6 , знаходячись в парадній будинку АДРЕСА_3 , таємно викрав велосипед, вартістю 1000 грн., який належить ОСОБА_7 , після чого ОСОБА_6 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, а викрадене майно привласнив і у подальшому розпорядився ним, на свій власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальний збиток на загальну суму 1 000 гривень.

Завдані потерпілій ОСОБА_7 матеріальні збитки не відшкодував.

Крім того, 1.06.2015 року у ОСОБА_6 виник злочинний намір спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, при цьому об`єктом свого злочинного посягання він визначив дитячий велосипед та дошку для катання «скейт», які знаходились в парадній будинку АДРЕСА_4 . Реалізуючи свій злочинний намір 01.06.2015 р. приблизно в 10:00 годин, ОСОБА_6 знаходячись в парадній будинку АДРЕСА_4 , таємно викрав дитячий велосипед, вартістю 1 500 грн., та дошку для катання «скейт», вартістю 1 500 гривень, які належить ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_6 , з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, а викрадене майно привласнив і у подальшому розпорядився ним, на свій власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальний збиток на загальну суму 3 000 гривень.

Завдані потерпілій ОСОБА_8 матеріальні збитки не відшкодував.

Крім того, 3.06.2015 року у ОСОБА_6 виник злочинний намір спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, при цьому об`єктом свого злочинного посягання він визначив дитячий велосипед, який знаходився в парадній будинку АДРЕСА_4 . Реалізуючи свій злочинний намір 03.06.2015 р. приблизно в 10:00 годин ОСОБА_6 , знаходячись в парадній будинку АДРЕСА_4 , таємно викрав дитячий велосипед, вартістю 1 000 гривень, який належить ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_6 , з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, а викрадене майно привласнив і у подальшому розпорядився ним, на свій власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальний збиток на загальну суму 1000 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину в інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях, згоден з кваліфікацією вчинених ним діяннях, підтвердив факт скоєння злочинів та пояснив суду, що дійсно він таємно викрав у потерпілих по справі три велосипеда та «скейт» які продав,а гроші використав на продукти.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_8 надали суду заяви в яких вказали, що просять суд слухати справу у їх відсутність так як вини не мають до обвинуваченого ОСОБА_6 претензій про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні злочину, його вина доведена та підтверджується доказами, дослідженими судом:

-протокол прийняття заяви від ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення (а.с. 3-4);

-Заявою від ОСОБА_6 (а.с. 6);

-Заявою від ОСОБА_10 про видачу речових доказів (а.с. 21);

-Протокол огляду предмета (а.с. 22);

-Постановою про визначення речових доказів (а.с. 24);

-Письмовою розпискою потерпілої ОСОБА_9 (а.с. 25);

-протоколом прийняття заяви від ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення (а.с. 28);

-заявою від ОСОБА_6 (а.с. 30);

-заявою від ОСОБА_6 (а.с. 31);

-протоколом прийняття заяви від ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення (а.с. 46-47);

-заява від ОСОБА_6 (а.с. 48).

Заслухавши думку учасників судового провадження, враховуючи, що обвинувачений повністю визнає свою вину у скоєнні злочину, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а також з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють фактичні обставини, встановлені досудовим розслідуванням, на підставі ст.349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 по єпізоду обвинуваченя з потерпілою ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка),

Та дії обвинуваченого ОСОБА_6 по єпізоду обвинуваченя з потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суд кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, що обставини, які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України не встановлені.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст.66 КК України суд вважає щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує, обставини вчинення злочину, характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі,однак враховуючи, що він являється інвалідом третьої групи, до кримінальної відповідальності притягується вперше,суд вважає можливим застосувати до основного покарання призначеного овинуваченому положення ст.75 КК України, на підставі якої вільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням.

Так як суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливо без його ізоляції від суспільства, оскільки на думку суду, призначення такого покарання є достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

Відповідно до ст.100 КПК України речові докази - повернути за належністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.349, ст.373, ст.374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1, ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

-за ст. 185 ч.1 КК України у виді одного року позбавлення волі;

-за ст.185 ч.2 КК України у виді 1(одного) року 6(шість) місяців позбавлення волі;

Відповідно до ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 1 (одного) року 6(шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання призначеного судом з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст.76 п.п.2,3,4 КК України зобов`язати засудженого:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання вироком чинності, залишити без змін у виді домашнього арешту.

Речовій доказ, який знаходиться на зберіганні у потерпілій ОСОБА_9 повернути власнику за належністю.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подачі скарги через Київський районний суд м. Одеси.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1