Справа № 495/5241/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2017 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одесскої області у складі:

судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0001185 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, громадянина України, раніше судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

потерпілий ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

08.05.2017 року близько о 22 годині у ОСОБА_3 , перебуваючи на території власного домоволодіння по АДРЕСА_1 , спільно із невстановленими особами, з корисливих мотивів, винник злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна із будинку ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 .
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, 09.05.2017 року о 01 годині ОСОБА_3 спільно із невстановленими особами, прибули до зазначеного домоволодіння, де переконавшись з тому, що їх злочинні дії залишаться непоміченими, шляхом віджиму вікна будинку, незаконно проникли до будинку, звідки таємно викрали пральну машинку «Indesit» вартістю 2000 гривень, телевізор «Електрон» вартістю 1000 гривень, пилосос «Mirta» вартістю 300 гривень, електродриль «Soma» вартістю 180 гривень, кутову шліфувальну машинку «Фаворит» вартістю 250 гривень, електропраску «CIATRONIC» вартістю 200 гривень та 6 шт. рибацьких вудок вартістю 200 гривень. Після чого з викраденим майном залишили місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись ними на власний розсуд.
Продовжуючи реалізацію злочинного наміру, направленого на подальше таємне викрадення чужого майна, в один і той же спосіб, із одного і того же місця, ОСОБА_3 спільно із невстановленими особами, повторно, через відкрите вікно будинку, незаконно проникли до вказаного будинку, звідки таємно викрали холодильник «Indesit» вартістю 1700 гривень та музичний баян «Орльонок» вартістю 300 гривень. Після чого з викраденим майном залишили місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдали власнику майна ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 6130 гривень.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює йому, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляються права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини злочину.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним визнав себе у повному обсязі, та повністю підтвердив обставини вчиненого ним злочину, пояснив суду, що дійсно 09.05.2017 року о 01 годині він, прибув до будинку ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 шляхом віджиму вікна будинку, проникли до будинку, звідки таємно викрав майно потерпілого яке перераховане в обвинувальному акті. Після чого з викраденим майном залишив місце скоєння злочину, розпорядившись ними на власний розсуд. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 підтвердив у повному обсязі обставини вчиненого обвинуваченим злочину та пояснив, що дійсно 09.05.2017 року о 01 годині ОСОБА_3 до його будинку який розташований по АДРЕСА_2 шляхом віджиму вікна будинку, звідки таємно викрав його майно яке перераховане в обвинувальному акті. Претензій майнового та морального характеру до обвинуваченого не має, просив суворо не карати.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винуватим обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому злочині та кваліфікує його за ч.3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним злочину, посередню характеристику, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив злочин, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, його щире каяття в скоєному, активну участь у розкритті злочину.

Враховуючи пом`якшуючі обставини, те, що обвинувачений ОСОБА_3 , щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, має постійне місце проживання на території м. Білгород Дністровський Одеської області, потерпілий претензій до обвинуваченого не має, просив суворо не карати, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України.

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і на підставі санкції даної статі призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Контроль за поведінкою засудженого здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1