Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
В И Р О К
Іменем України
17 серпня 2017 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань апеляційного суду Рівненської області кримінальне провадження №0000063 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою загальною освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, раніше судимого - 27.11.2003 року Сарненським районним судом Рівненської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки 6 місяців, 18.03.2005 року Сарненським районним судом Рівненської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, 23.11.2010 року Сарненським районним судом Рівненської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, 27.09.2011 року Сарненським районним судом Рівненської області за ч.1 ст.304, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі,
- у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_7

в с т а н о в и л а :
ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, приблизно о 21 годині, 21 січня 2017 року, знаходячись в житловому будинку за місцем проживання потерпілого ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 , з корисливих мотивів, умисно, повторно, з метою заволодіння чужим майном, застосував до потерпілого ОСОБА_8 насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а саме: наніс не менше п`яти ударів кулаком правої та лівої руки в обличчя потерпілого, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді садна спинки носа, зливного синця-гематоми перенісся, спинки носа з переходом на навколоорбітальні ділянки, сібкон?юктивальних крововиливів обох очей, трьох синців (ділянки чола, тім`яної ділянки), синця-гематоми правої щічно-виличної ділянки, які в своїй сукупності відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, та відкрито викрав належні ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 300 гривень.
Вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 27 березня 2017 року ОСОБА_5 визнаний винуватим за ч.2 ст.186 КК України та засуджений до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання із іспитовим строком 3 (три) роки та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язків - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у сумі 5 942 (п`ять тисяч дев`ятсот сорок дві) гривні 70 коп.
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 , не оспорюючи доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину та кримінально-правової оцінки його діянь, ставить вимогу про скасування вироку в частині призначеного покарання ОСОБА_5 у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, зокрема - безпідставним застосуванням інституту звільнення від відбування покарання. Просить ухвалити, в частині призначеного покарання, новий вирок, яким призначити ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки. В обґрунтування цих вимог прокурор покликався на те, що суд першої інстанції, звільняючи обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, не врахував, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, востаннє судимий 27.09.2011 року Сарненським районним судом Рівненської області за ч.1 ст.304, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі (звільнений 19.08.2014 року умовно-достроково на 1 рік 8 місяців), судимість за вчинення яких у встановленому законом порядку не знята та не погашена, й будучи особою, яка відбувала реальну міру покарання у вигляді позбавлення волі в установах виконання покарань, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний тяжкий злочин проти власності за обтяжуючих обставин із застосуванням насильства щодо потерпілого. На думку прокурора, виправлення ОСОБА_5 можливе лише за умови відбування покарання у виді позбавлення волі.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який просив скасувати вирок суду, та ухвалити новий з підстав викладених у апеляції, доводи обвинуваченого та його захисника, які вважають вирок законним і просили залишити його без змін, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Суд апеляційної інстанції, згідно вимог ст.404 КПК України, переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Оскільки судом першої інстанції проведено обмежений порядок дослідження доказів, то відповідно до вимог ст.349 КПК України фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 апеляційним судом не перевіряються.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, а призначене покарання достатнім і справедливим.
Проте, суд першої інстанції, не дотримався всіх вимог закону при ухваленні вироку та призначенні покарання.
Так, судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений, будучи неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, востаннє вироком 27.09.2011 року Сарненським районним судом Рівненської області за ч.1 ст.304, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 19.08.2014 року умовно-достроково на 1 рік 8 місяців, маючи не зняту і не погашену судимість, після звільнення знову вчинив кримінальне правопорушення, що свідчить про те, що обвинувачений належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, а його дії носять стійку направленість на вчинення протиправних діянь.
Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому зокрема щире каяття, сприяння розкриттю злочину, часткове добровільне відшкодування завданої шкоди.
Також суд врахував і особу винного, який негативно характеризується за місцем проживання та зловживає алкогольними напоями, й взяв до уваги як обставину, що обтяжує покарання обвинуваченому перебування у стані алкогольного сп`яніння під час вчинення злочину.

З врахуванням вищенаведених пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі, і обрав мінімальний строк покарання, передбачений санкцією ч.2 ст.186 КК України.
Водночас, суд застосував ст.75 КК України, звільнивши ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.
Колегія суддів вважає рішення про застосування положень ст.75 КК України необґрунтованим, оскільки обставини, визнані судом пом`якшуючими, з врахуванням особи обвинуваченого, давали суду підстави для призначення мінімального покарання передбаченого у санкції інкримінованої статті, однак наявність зазначених підстав не знижує ступінь тяжкості вчиненого настільки, щоб звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням із іспитовим строком, й таке покарання на думку колегії суддів не буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Оцінивши особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин у сукупності, а також тяжкість вчиненого злочину, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для застосування до ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання з випробуванням, відповідно до вимог ст.75 КК України не вбачається.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про можливість виправлення обвинуваченого шляхом звільнення його від відбування покарання з випробуванням, зважаючи на неодноразове притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, відбування ним покарань у місцях позбавлення волі, вчинення нового умисного злочину в стані алкогольного сп`яніння, а також за відсутності жодних даних про сприяння ОСОБА_5 органам досудового слідства у розкритті злочину.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, а вирок в частині призначення покарання - скасувати та ухвалити новий вирок.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції задовольнити.
Вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 27 березня 2017 року стосовно ОСОБА_5 в частині призначеного покарання скасувати.
Призначити ОСОБА_5 за ч.2 ст.186 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
ОСОБА_5 взяти під варту із зали суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 17 серпня 2017 року, тобто з часу затримання.
В решті вирок суду залишити без змін.
Вирок апеляційного суду Рівненської області набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим ОСОБА_5 - в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.
С у д д і:
__________ __________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3