Справа № 539/2226/16-к
Пров.№ 1-в/539/58/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

засудженого - ОСОБА_4 ,

представника КВІ - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни подання Лубенського міськрайонного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції відносно :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня-спеціальна, не одруженого, не працюючого, засудженого 13 вересня 2016 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ст. 289 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки,

про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання в місця позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В :

Лубенський міськрайонний відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції звернувся до суду з поданням, у якому прохали скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_4 та направити його в місця позбавлення волі для відбування призначеного судом покарання.

Дане подання мотивоване тим, що ОСОБА_4 засуджений 13 вересня 2016 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ст. 289 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки.

За період перебування на обліку засуджений ОСОБА_4 не з`явився за викликом до КВІ на реєстрацію та вчинив новий злочин в період іспитового строку передбачений ст.125 ч. 2 КК України.

Лубенський МВ з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції прохав суд скасувати звільнення від відбування покарання з випробовуванням засудженому ОСОБА_4 та направити його в місця позбавлення волі для відбуття призначеного судом покарання.

В судовому засіданні представник відділу з питань пробації ОСОБА_5 подання підтримала, прохала його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні прохав відмовити в задоволенні подання, посилаючись на його безпідставність, та пояснив, що після винесення вироку він прибув до Лубенського МВ з питань пробації де був ознайомлений з порядком та умовами відбуття іспитового строку, обов"язками покладеними на нього вироком суду. За весь період іспитового строку допустив лише одну неявку на реєстрацію 27.12.2016 року в зв"язку з тим, що захворів. Однак, наступного дня 28.12.2017 року з"явився до інспектора на відмітку.

Прокурор вважає, що по справі наявні підстави для задоволення подання, оскільки засуджений ОСОБА_4 вчинив злочин під час іспитового строку.

Суд заслухав учасників судового процесу вважає, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 13 вересня 2016 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ст. 289 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, відповідно до ст. 75 КК України. Згідно ст. 76 КК України вироком суду на засудженого покладено обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально виконавчої інспекції.

Даний вирок набрав законної сили 13 жовтня 2016 р. та прийнятий до виконання Лубенським МВ з питань пробації 19 жовтня 2016 року.

В поданні зазначалося, що 24 жовтня 2016 року засуджений ОСОБА_4 прибув до Лубенського МВ з питань пробації де був ознайомлений з порядком та умовами відбуття іспитового строку, обов"язками покладеними на нього вироком суду, відібрана підписка, анкета ,пояснення ,винесена постанова про явку на реєстрацію 1,2,3,4 вівторок з 9 до 18 год. щомісяця, яка оголошена під розпис та доведено правові наслідки в разі невиконання покладених на нього судом обов"язків, скоєння нових злочинів та вчинення адміністративних правопорушень.

27 грудня 2016 року ОСОБА_4 не прибув на реєстрацію до Лубенського МВ з питань пробації. 28 грудня 2016 року засуджений прибув до органу пробації та пояснив, що не з"явився на реєстрацію 27.12.2016 року тому, що за станом здоров"я знаходився вдома, до лікаря не звертався, виправдовуючих документів не надав. За неявку за викликом засудженому винесено письмове попередження.

Судом також встановлено, що ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20 березня 2017 року, щодо ОСОБА_4 обвинуваченого за ч.2 ст. 125 КК України на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження № 0000232 закрито.

Відповідно до ч.1 ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України - особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Пункт 2 статі 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошує, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.

Суд вважає, що закриття кримінального провадження по справі при відмові потерпілого від обвинувачення по справі приватного обвинувачення не свідчить про скоєння ОСОБА_4 нового злочину та про доведеність його винуватості, як того вимагає ч.3 ст.75 КК України. Висновок у поданні про вчинення ОСОБА_4 нового злочину в період іспитового строку нічим не підтверджується.

Скоєння нового злочину протягом іспитового строку є найсуттєвішим порушенням умов випробування, але ч.3 ст.78 КК України передбачає, що при ухваленні нового вироку, суд визначає остаточне покарання за сукупністю вироків, керуючись ст.ст.71, 72 КК України, а в даному випадку обвинувального вироку суду немає.

Твердження у поданні Лубенського МВ з питань пробації про те, що ОСОБА_4 за період перебування на обліку не з"явився за викликом на відмітку, також не заслуговує на увагу, постільки ОСОБА_6 допустив лише одну неявку, і дане порушення не носить систематичного характеру. Крім того ОСОБА_4 наступного дня 28.12.2016 року сам з"явився до інспектора на відмітку, про що свідчить його підпис в листку реєстрації, і з 28.12.2016 року до цього часу не допускав жодної неявки на реєстрацію до КВІ.

З грудня 2016 року пройшло більше чотирьох місяців, коли ОСОБА_4 виконував обов`язки, покладені на нього вироком суду, разом із тим подання щодо скасування засудженому іспитового строку впродовж всього цього часу до суду не направлялося.

Згідно ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10. 2003 року згідно з ч.2 ст.78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими ст.ст. 71, 72 КК України.

Також встановлено, що ОСОБА_4 за період іспитового строку не скоїв жодного правопорушення.

Згідно характеристик ОСОБА_4 виключно позитивно характеризується по місцю проживання та роботи.

Відповідно до п. 5.4. Розділу 4 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань, Міністерства внутрішніх справ України від 19.12.2003 N 270/1560 невиконанням обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одного з обов`язків, які було покладено на неї судом (наприклад, не з`являється до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин).

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням засудженого ОСОБА_4 оскільки подання та матеріали додані до нього не містять доказів того, що засуджений ОСОБА_4 не виконує покладені на нього обов"язки, та вчинив новий злочин під час іспитового строку, а тому в задоволенні подання необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України,

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання Лубенського міськрайонного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_4 для відбування призначеного покарання в місця позбавлення волі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1