печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 травня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6, юриста 2 класу ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :
Прокурор Київської місцевої прокуратури № 6, юрист 2 класу ОСОБА_3 , розглянувши матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000087 від 21.04.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, за фактом використання підробленого договору купівлі-продажу нежитлового приміщення № 1 площею 72,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно.
Вислухавши прокурора ОСОБА_3 , яка підтримала клопотання, вивчивши додані до клопотання матеріали, слід дійти переконання про необхідність здійснення визначених слідчим заходів з наступних підстав.
В ході досудового розслідування встановлено, що у власності територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради перебуває нежитлове приміщення № 1 на АДРЕСА_1 загальною площею 72,4 кв.м, та згідно листа Печерської районної в м. Києві державної адміністрації від 24.04.2017 № 105/02-1314/13 відноситься до переліку вільних приміщень, яке може бути передано в оренду.
Крім цього, рішенням Печерського районного суду м. Києва від 28.08.2014 у справі № 757/6408/14-ц за позовом в.о. прокурора Печерського району м. Києва до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна встановлено, що нежитлове приміщення АДРЕСА_2 , належить територіальній громаді м. Києва в особі Київської міської ради.
Разом з тим, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 84890651 від 12.04.2017 нежитлове приміщення АДРЕСА_2 , зареєстроване на праві власності за ОСОБА_6 .
У свою чергу ОСОБА_6 отримав вищевказане майно у власність на підставі договору купівлі-продажу №57 від 08.02.2017 від ОСОБА_7 . Останній мав право власності на нежитлове приміщення на підставі договору купівлі-продажу № 1 від 06.01.2016, зареєстрованого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 .
Встановлено, що 06.01.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 здійснено реєстрацію права власності за індексним номером 277771810 на нежитлове приміщення АДРЕСА_2 , за ОСОБА_9 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 84890651 від 12.04.2017. Підставою виникнення права власності зазначено договір купівлі-продажу А 2001/0233 виданий Товарною біржою «Народна» від 17.10.2001.
Разом з тим, договір купівлі-продажу нежитлового приміщення № А 2001/0233 виданий Товарною біржою «Народна» від 17.10.2001, в Київському міському бюро технічної інвентаризації не реєструвався, приміщення Департаментом комунальної власності не приватизувалось.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що на час укладення договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 17.10.2001, була чинною Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, затверджена наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.1998 № 121, згідно якої передбачалась обов`язковість державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна в бюро технічної інвентаризації, наявні підстави вважати, що вищевказаний договір товарної біржі Народна підроблено.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Пунктом 2 ч. 1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, слідство приходить до висновку, що вищевказане приміщення є матеріальним об`єктом, який містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
З огляду на наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза знищення речових доказів по кримінальному провадженню, розгляд даного клопотання необхідно проводити без повідомлення власника майна та його захисників чи представників відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України.
Враховуючи викладене наявні достатні підстави для накладення арешту на усі вищевказані об`єкти нерухомості із забороною користування та розпорядження, оскільки існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
На підставі викладеного та керуючись вимогами ст.ст. 170-175 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Накласти арешт, у формі позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування нерухомим майном, а саме на нежитлове приміщення № 1 на АДРЕСА_1 загальною площею 72,4 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00), власником якої є ОСОБА_10 , іпн НОМЕР_1 , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №84890651 від 12.04.2017.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1