Справа № 369/6433/16-к
Провадження № 1-кп/369/549/16
УХВАЛА
Іменем України
27.12.2016 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, -
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, -
Встановив:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України - надійшов до суду 17.11.2016 року. з апеляційного суду Київської області.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 органами досудового розслідування обвинувачується у вчиненні умисних протиправних дій, які виразились у зловживанні службовим становищем, тобто в умисному, в інтересах третіх осіб використанні службовою особою становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом громадським інтересам.
В підготовчому судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки він, на думку захисника, не відповідає вимогам ст. 291 КПК України не затверджений належним чином, прокурором (не скріплений печаткою прокуратури), не містить конкретного формування висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, також на думку захисту виявлені порушення у веденні реєстру досудового розслідування.
Вислухавши думку ОСОБА_5 який підтримав клопотання захисника, прокурора, який вважав що провадження підлягає призначенню до розгляду по суті на підставі обвинувального акту, а клопотання захисника не підлягає задоволенню, суд вважає, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000114 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України підлягає поверненню прокурору з огляду на наступне.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити у собі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланнями на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Аналіз положень п.13 ч.1 ст. 3, ст.20, ст. 277, ст. 291 КПК України дає підстави стверджувати те, що обвинувачення у вчиненні злочину вважається сформульованим, якщо у ньому викладене твердження про вчинення особою діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України із викладенням у ньому ознак цього діяння, зазначених у диспозиції відповідної статті Особливої частини КК України і посиланням на обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному процесі. Тільки обвинувачення, яке є конкретним і зрозумілим для обвинуваченого вважається належно сформульованим і породжує відповідні наслідки, в тому числі необхідність та можливість захисту обвинуваченого від даного обвинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 9 жовтня 2008 року у справі Абрамян проти Росії в п.34 вказано, що «у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення»

Наведених вище вимог закону у обвинувальному акті при формулюванні щодо ОСОБА_5 обвинувачення у повній мірі не дотримано.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_5 поставлено у вину вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України в редакції закону, яка діяла станом на липень 2013 року. За змістом цієї норми закону, відповідальність за нею наставала за умисне, в інтересах третіх осіб використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки. Аналіз цієї норми закону дає підстави стверджувати те, що підлягає доказуванню і повинно зазначатись у обвинувальному акті визначене коло третіх осіб в інтересах яких діяла службова особа, зловживаючи своїм службовим становищем, в чому проявлявся інтерес зазначених осіб, і які дії для цього вчинила службова особа. Зазначені обставини у обвинувальному акті щодо ОСОБА_5 не наведені. Більше того, у обвинувальному акті зазначено те, що зазначені треті особи органом досудового слідства не встановлені, що унеможливлює належний захист обвинуваченого від пред`явленого обвинувачення та указує на неконкретність цього обвинувачення.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_5 у невстановлений час та місці вступив у злочинний зговір із невстановленими слідством особами з метою реалізації умислу на відчуження земельної ділянки. Не установлення часу, місця та осіб, із якими ОСОБА_5 вступив у злочинний зговір указує на неконкретність сформульованого обвинувачення.

Із сформульованого обвинувачення не можливо зробити висновок у чому проявилось використання ОСОБА_5 свого службового становища всупереч інтересам служби, які із його службових обов`язків ним були порушені та вимоги яких нормативних документів не дотримано.

Так, з обвинувального акту вбачається, що «відповідно до наказу Головного управління Держземагенмтва у Київській області від 07.05.2013 року № 67 «Про розгляд матеріалів щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення», розгляд матеріалів щодо надання земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або користування для всіх потреб покладено на заступників начальника Головного управління Держземагенства у Київській області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з наданням права підпису відповідних наказів та угод, договорів, додаткових угод і договорів та інших цивільно-правових угод на виконання прийнятих підписаних та зареєстрованих наказів.

Також в обвинувальному акті вказано, що «Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.05.2013 року зобов`язано Державне агентство земельних ресурсів України внести зміни до Державного земельного кадастру (довідки 6-зем про кількісні характеристики земельної ділянки, розподілення земель між власниками та користувачами) з зазначенням цільвого призначення земельної ділянки площею 115,8643 га по вул.. Кутузова, 6 мю Бровари Київської області, яка знаходилась в постійному користуванні ДП «Радіопередавальний центр» - земля сільськогосподарського призначення»
Таким чином посилання у цьому ж обвинувальному акті на ігнорування ОСОБА_5 відомостей генерального плану міста Бровари, затвердженого рішенням Броварської міської ради від 26.08.1999 року № 150-11-23 про те, що земельна ділянка площею 94,67 га, яка розташована по АДРЕСА_3 передбачена під розміщення транспортної розв`язки та житлово-цивільного і складського будівництва суперечить зазначеному рішенню Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.05.2013 року, та суперечить твердженню про те, що ОСОБА_5 діяв всупереч інтересам служби, окільки з цього ж обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_5 діяв в межах своїх повноважень. Ці суперечності в обвинувальному акті свідчать про неконкретність обвинувачення.

Наведена неконкретність обвинувачення указує на відсутність факту належно сформульованого обвинувачення, що є порушенням п.5 ч.2 ст. 291 КПК України і підставою для повернення обвинувального акту.

На думку суду, призначення судового розгляду із належно не сформульованим обвинуваченням буде указувати на порушення права обвинуваченого на захист і призведе до порушення положень ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод в частині розгляду справи незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти особи кримінального обвинувачення, оскільки лише належно сформульоване і конкретне обвинувачення може бути предметом розгляду у суді.

З приводу не затвердженого обвинувального акту та неправильності реєстру досудового розслідування суд вважає ці доводи сторони захисту безпідставними. Які не відповідають фактичним даним обвинувального акту, який затверджений належним чином, згідно КПК України, і даних про неправильність реєстру досудового розслідування у цьому провадженні не встановлено.

Наведене у своїй сукупності указує на недотримання вимог закону, що визначає вимоги до обвинувального акту (п.5 ч.2 ст.291 КПК України) у зв`язку із чим обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000114 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України підлягає поверненню прокурору.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 314 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000114 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України повернути прокурору відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури київської області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд, Київської області на протязі семи днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1