11-кп/775/95/2015(м)
264/8002/14-к

Категорія ст. 185 ч. 2, 3, 190 ч. 2, 353 ч. 1 КК України Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2015 року Колегія суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Донецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5 , ОСОБА_6
за участю прокурора ОСОБА_7
потерпілої ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 грудня 2014 року обвинувачений

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Маріуполя Донецької області, громадянин України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджений за

- ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,

- ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі,

- ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі,

- ч. 1 ст. 353 КК України до 1 року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29 жовтня 2014 року у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, остаточно призначено покарання у виді 7 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, з відбуванням покарання у кримінально-виправній установі закритого типу.

Стягнуто з ОСОБА_9 матеріальну шкоду: на користь потерпілої ОСОБА_11 - 9925,00грн.; на користь потерпілого ОСОБА_12 - 4700,00грн.; на користь ТОВ «Холдинг Метінвест» - 4688,33 грн; на користь потерпілої ОСОБА_13 - 1358,00 грн.; на користь потерпілого ОСОБА_14 - 2000,00 грн.; на користь потерпілої ОСОБА_15 - 5000,00 грн.; на користь потерпілої ОСОБА_8 - 1300 грн.

Ухвалою Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 25 грудня 2014 року виправлено описку в резолютивній частині зазначеного вироку, а саме: за ч. 1 ст. 353 КК України змінено вид покарання з позбавлення волі на обмеження волі.

Вироком суду ОСОБА_9 визнаний винним та засуджений за те, що він 7 травня 2014 року о 13:30 годині, знаходячись в кабінеті №6 стоматологічної поліклініки по пр. Металургів, буд. 167 в Іллічівському районі м. Маріуполя, з метою обернення чужого майна на свою користь, шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав сумку ОСОБА_8 вартістю 180,00грн., в якій знаходились лікарняний пояс вартістю 80,00грн., крем венозний вартістю 41,35грн., стаканчик для очищення води вартістю 50,00грн., гаманець, вартістю 100,00грн., гроші в розмірі 50,00грн., заподіявши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 501,35грн. та з місця вчинення злочину втік.

23 червня 2014 року, приблизно о 13:30 годині, ОСОБА_9 , знаходячись в приймальні ТОВ «Холдинг-Метінвест», розташованого в будинку №21-а по вул. 24 квартал в Іллічівському районі м. Маріуполя, з такою ж метою, шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав ноутбук «FUJITSU LIFEBOOK» вартістю 4688,30грн., що належить вказаному товариству та з міста вчинення злочину втік.

29 червня 2014 року об 11:30 годині, ОСОБА_9 , знаходячись в поштовому відділенні № 24, розташованому в будинку № 166 по пр. Металургів в Іллічівському районі м. Маріуполя, з такою ж метою, шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав сумку, яка належить ОСОБА_11 і матеріальної цінності не представляє, в якій знаходились гроші в сумі 4000,00грн. та 500 доларів США, за курсом на 29 червня 2014 року 1 долар дорівнює 11,85грн., заподіявши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 9925,00грн. та з місця вчинення злочину втік.

11 липня 2014 року, приблизно о 14:40 годині, ОСОБА_9 , знаходячись в кафе «Пивна хата», розташованому в будинку № 145 по пр. Металургів в Іллічівському районі м. Маріуполя, з такою ж метою, шляхом вільного доступу з сумки, яка належить ОСОБА_12 , таємно, повторно викрав гаманець, який матеріальної цінності не представляє з грошима в сумі 4700,00грн. та з міста вчинення злочину втік.

Наприкінці травня 2014 року, в денний час, ОСОБА_9 , знаходячись в кабінеті бюро пропусків ПАТ «Азовзагальмаш», розташованого по пр. Машинобудівельників, 1 в Іллічівському районі м. Маріуполя, з такою ж метою, шляхом вільного доступу, таємно, повторно, викрав сумку ОСОБА_13 вартістю 270,00грн., в якій знаходились гаманець вартістю 20,00грн., помада вартістю 18,00грн., контурний олівець, вартістю 20,00грн., пілка для нігтів, вартістю 10,00грн., кусачки для нігтів вартістю 10,00грн., гроші в сумі 350,00грн., парасолька, вартістю 150,00грн., гаманець, вартістю 10,00грн., картрідер, вартістю 100,00грн., флешка на 32Гб. вартістю 160,00грн., дві флешки по 2Гб вартістю 80,00грн. кожна, 2 USВ перехідника, вартістю 40,00грн. кожний, заподіявши потерпілій матеріальну шкоду загальну суму 1358,00грн. та з місця вчинення злочину втік

11 червня 2014 року, приблизно о 10:30 годині, ОСОБА_9 , з такою ж метою, повторно, протиправно проник у квартиру АДРЕСА_2 , звідки таємно, повторно викрав ноутбук «Сompaq», вартістю 2000,00грн., який належить потерпілому ОСОБА_14 та з місця вчинення злочину втік.

03 липня 2014 року о 17:15 годині, ОСОБА_9 , знаходячись в будинку АДРЕСА_3 , з такою ж метою, шляхом обману та зловживання довірою, представившись працівником міліції, привласнивши владні повноваження службової особи, та нібито виконуючи функції працівника міліції, під приводом нібито вилучення майна в якості речового доказу, повторно, заволодів золотою каблучкою із каменем вагою 3 грама, вартістю 5000,00грн., яка належить потерпілій ОСОБА_15 та з місця вчинення злочину втік.

В своїх апеляційних скаргах прокурор, посилаючись на неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність внаслідок призначення обвинуваченому ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 353 КК України більш суворого покарання ніж передбачено санкцією цієї статті, за якою його визнано винним та засуджено, просить вирок суду в частині призначення покарання за вказаною статтею кримінального закону змінити, призначивши йому покарання у виді 2 років обмеження волі, залишивши вирок в іншій частині без змін.

Крім того, прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу суду про виправлення описки у вироку, порушуючи питання про поновлення строку на її оскарження. При цьому, прокурор вказує на те, що ухвала винесена всупереч вимогам ст. 379 КПК України, оскільки згідно вказаної норми кримінального процесуального закону суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він має право лише виправити допущені в судовому рішенні неточності щодо встановлених фактичних обставин справи.

Заслухавши доповідача, прокурора про підтримку апеляційних вимог, обвинуваченого та його останнє слово, в яких не заперечував проти задоволення апеляційних скарг прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження і, обговоривши доводи апеляційних скарг в їх межах, колегія суддів вважає, що вони підлягають задоволенню з наступних підстав.

Вироком суду ОСОБА_9 засуджений за сукупністю ряду злочинів, у тому числі за ч. 1 ст. 353 КК України до 1 року позбавлення волі.

Між тим, санкція ч. 1 ст. 353 КК України не передбачає покарання у виді позбавлення волі.

Отже, вирок суду в частині призначення покарання за ч. 1 ст. 353 КК України є незаконним.

Ухвалою суду від 25 грудня 2014 року визнана описка, допущена у резолютивній частині вироку в частині призначення ОСОБА_9 покарання за вказаною статтею КК України у виді позбавлення волі, яка виправлена на обмеження волі.

З таким рішенням суду колегія суддів також погодитись не може.

Так, відповідно з ч. 1 ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Враховуючи наведене, слід вважати, що судом при призначенні покарання за ч. 1 ст. 353 КК України неправильно застосований кримінальний закон, а саме покарання призначене за видом, непередбаченим санкцією зазначеної статті КК України. Тому це не є опискою, яку суд має право виправити своєю ухвалою на підставі ст. 379 КК України.

Таким чином, апеляційні доводи прокурора є обґрунтованими та такими, що заслуговують на увагу.

При цьому, колегія суддів вважає, що строк на оскарження ухвали суду про виправлення описки прокурором пропущений з поважних причин, оскільки суд в супереч вимогам ч. 2 ст. 379 КПК України не повідомив сторону обвинувачення про дату, час і місце засідання з питання внесення виправлення у судове рішення. Тому пропущений строк на оскарження зазначеної ухвали суду підлягає поновленню.

Керуючись ст.ст. 399, 404,405,407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги прокурора задовольнити.

Ухвалу Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 25 грудня 2014 року про виправлення описки у вироку Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 грудня 2014 року відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого за ч.2,3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України скасувати.

Вирок Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 грудня 2014 року відносно ОСОБА_9 в частині призначеного покарання за ч. 1 ст. 353 КК України змінити.

Вважати ОСОБА_9 засудженим за ч. 1 ст. 353 КК України до покарання у виді 2-х років обмеження волі.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_9 в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4