Провадження № 11-кп/792/116/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала про повернення обвинувального акту
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.02.2017 Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Хмельницького області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 27 грудня 2016 року,

В с т а н о в и л а:
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 27 грудня 2016 року, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000592 відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 КК України, через невідповідність такого обвинувального акту вимогам КПК України повернуто прокурору.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд послався на те, що фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення є неконкретними, не містять чіткого сформульованого обвинувачення, чим порушено один з основних конституційних принципів - права обвинуваченого на захист та справедливий судовий розгляд, тобто, позбавлено права обвинуваченого знати, в яких конкретно діях його обвинувачують та за якими фактичними обставинами.
З огляду на особливість диспозиції ст.246 КК України, яка є бланкетною і передбачає кримінальну відповідальність за незаконну порубку лісу, зі змісту обвинувального акту слідує, що при його складанні органом досудового розслідування належним чином не враховано положення всіх нормативно-правових актів України, якими встановлено порядок використання і відтворення лісу.
Крім того, в обвинувальному акті належним чином не розкрито, а відтак не зрозуміло в чому саме полягає і з чого складається заподіяна шкода в розмірі 292988,91 грн., як то вартість зрізаних дерев, чи вартість робіт по відновленню природного середовища, не зазначено окремо вартість зрізаних різних порід дерев.
Крім того, правова кваліфікація інкримінованого ОСОБА_8 протиправного діяння не відповідає змісту кримінального закону. Так, дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ст.246 КК України, як незаконна порубка захисних лісових насаджень, що заподіяло істотну шкоду, в той час як згідно ст.246 КК України передбачена кримінальна відповідальність за незаконну порубку дерев і чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, що заподіяло істотну шкоду, а також вчинення таких дій у заповідниках або на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду, або в інших особливо охоронюваних лісах.
Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу скасувати, призначити новий розгляд вказаного обвинувального акту на стадії підготовчого судового засідання у Хмельницькому міськрайонному суді, в іншому складі суду.

При цьому посилається на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам, а судом першої інстанції при винесенні ухвали допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства, які перешкодили ухваленню законного та обґрунтованого судового рішення про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.

Вважає, що твердження суду є безпідставними, оскільки відсутні будь-які факти, які б вказували на неконкретність фактичних обставин, які встановлені в ході досудового розслідування.

Стверджує, що в обвинувальному акті органом досудового розслідування враховано положення нормативних актів та здійснено посилання, а саме на інструкцію про порядок видачі дозволів на спеціальне використання лісових ресурсів без відповідного лісорубного квитка чи ордеру.

Зазначає, прокурор і про те, що в обвинувальному акті вказано точне місце розташування захисних лісових насаджень та чітко зазначено розмір шкоди у грошовому виразі, підстави її нарахування з посиланням на нормативний акт.

Зазначає апелянт і про те, що сформульована в обвинувальному акті правова кваліфікація кримінального правопорушення жодним чином не може суперечити нормі закону, оскільки чітко вказує на об`єкт посягання захисні лісові насадження, а всі перераховані в ухвалі суду першої інстанції недоліки, які нібито мають місце, ніяким чином не порушують право обвинуваченого на захист від конкретного обвинувачення, а також не впливають на об`єктивний, повний і всебічний судовий розгляд та ухвалення судом законного рішення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту оскарженого судового рішення, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, пояснення обвинуваченого та його захисника, які заперечують щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вбачається з обвинувального акту, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 КК України, є неконкретним, зокрема, не вказано які ж саме дії обвинуваченого ОСОБА_8 призвели до настання наслідків злочину, не зазначено і фактичних обставин, положень всіх нормативно-правових актів України, якими встановлений порядок використання і відтворення лісу, зважаючи на бланкетну норму інкримінованого злочину.

Допустивши в обвинувальному акті неконкретність обвинувачення, органи досудового розслідування і прокурор не звернули увагу, що ці дії жодним чином не узгоджуються та не відповідають нормам КПК України, та являються прямим його порушенням.

Крім того, наявність вказаної неповноти в обвинувальному акті порушує один із основних конституційних принципів обвинуваченого право на захист, оскільки позбавляє останнього знати у яких конкретних діях його обвинувачують та за якими фактичними обставинами, подальшій можливості викладення своїх показань, заперечень, в тому числі щодо прийнятих процесуальних рішень, а суд належним чином встановити істину у кримінальному провадженні.

За таких обставин, безпідставним є посилання в апеляційній скарзі прокурора на те, що суд першої інстанції повернув обвинувальний акт прокурору з підстав, які не ґрунтуються на вимогах закону.

Прокурором не наведено достатніх обґрунтувань істотного порушення місцевим судом норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду. При цьому колегія суддів враховує, що повернення обвинувального акту прокурору жодним чином не позбавляє органи досудового розслідування та прокурора повторно спрямувати провадження до суду у спосіб встановлений законом.

У зв`язку із наведеним, керуючись ст.ст.404-405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати,

П о с т а н о в и л а :
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 27 грудня 2016 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000592 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 КК України, залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2 .