1-кп/357/262/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.03.2017 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши в відкритому судовому провадженні в залі суду № 2 міста Біла Церква, Київської області об`єднане кримінальне провадження внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0005413 від 26.10.2016 року та №006362 від 29.12.2016 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого: 28.10.2016 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду за ст. 185 ч. 1 КК України до 240 годин громадських робіт, ідентифікаційний код НОМЕР_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.190 КК України.

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 скоїв заволодіння чужим майном шляхом обману ( шахрайство) та таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчиненого повторно, а саме:

22.10.2016 року близько 18 години обвинувачений ОСОБА_4 знаходячись по АДРЕСА_2 , умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, а саме шляхом обману неповнолітнього ОСОБА_5 , під приводом здійснити телефонний дзвінок, попросив у нього мобільний телефон марки Нокія 202 RM-834, який належить потерпілому ОСОБА_6 , заздалегіть не маючи наміру в подальшому його повертати. У свою чергу, неповнолітній ОСОБА_5 помиляючись в намірах ОСОБА_4 добровільно передав останньому вказаний мобільний телефон. Отримавши від неповнолітньго ОСОБА_5 вказаний мобільний телефон, обвинувачений ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на суму 380 гривень.

Крім цього, 28.12.2016 року близько 15 години 30 хвилини обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи біля будинку № 55 по вул. Леваневського в м. Біла Церква, Київської області, маючи умисел на вчинення крадіжки, через незачинені бокові дверцята вантажного автомобіля марки « Мерседес Спринтер» д.н.з. НОМЕР_2 , який стояв навпроти вище вказаного будинку, проник до його салону та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно від оточуючих, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу, вчинив крадіжку двох пістолетів для ремонту меблів марки « Торех», загальною вартістю 176 гривень, та навігатора невстановленої марки Китайського виробництва вартістю 285 гривень, належних потерпілому ОСОБА_7 . Після вчинення крадіжки обвинувачений ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 461 гривні.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні інкримінуємого йому злочину визнав себе повністю та показав, що він дійсно 22.10.2016 року близько 18 години знаходячись по АДРЕСА_2 , вирішив вчинити крадіжку мобільного телефону шляхом обману неповнолітнього ОСОБА_5 . Під приводом здійснити телефонний дзвінок, він попросив у нього мобільний телефон марки Нокія 202 RM-834, заздалегіть не маючи наміру в подальшому його повертати. Неповнолітній ОСОБА_5 добровільно передав йому свій мобільний телефон. Отримавши від неповнолітнього ОСОБА_5 вказаний мобільний телефон, він пішов від потерпілого, зайшов спочатку в квартиру до свого знайомого, посидів там деякий час, а коли вийшов на вулицю ,неповнолітнього ОСОБА_5 вже не було. Після цього він пішов, та здав мобільний телефон до ломбарду, розпорядившись отриманими коштами на власний розсуд. Коли батько неповнолітнього звернувся до працівників поліції він повернув викрадений мобільний телефон потерпілим.

Крім цього, 28.12.2016 року близько 15 години 30 хвилини він із друзями проходили біля будинку № 55 по вул. Леваневського в м. Біла Церква, Київської області, та помітили вантажний автомобіль марки « Мерседес Спринтер» д.н.з. НОМЕР_2 , який стояв навпроти вище вказаного будинку, в якого були незачинені бокові дверцята. Через вказані дверцята він проник до його салону та вчинив крадіжку двох пістолетів для ремонту меблів марки « Торех», та навігатора невстановленої марки Китайського виробництва. Після вчинення крадіжки він з місця вчинення злочину пішов та по дорозі викинув ожин із викрадених пістолетів. Коли його затримали працівники поліції він довідався, що викрадені речі належали потерпілому ОСОБА_8 , якому він добровільно повернув викрадений пістолет та навігатор. Він частково визнає цивільний позов, та погоджується сплатити встановлену експертом вартість навігатора в сумі 285 гривень та вартість пістолета, якого він викинув по дорозі в сумі 88 гривень.

Визнаючи себе винним повністю в скоєнні злочину обвинувачений ОСОБА_4 просить суд суворо його не карати та не досліджувати докази стосовно тих обставин, які ні ким не оспорюються в силу ч. 3 ст. 349 КПК України. Наслідки вказаної відмови обвинуваченому роз`яснені. Учасники судового провадження не заперечують проти цього.

Враховуючи вище вказані обставини, думку учасників судового розгляду, суд вважає за недоцільне дослідження доказів стосовно тих обставин справи, які ні ким не оспорюються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ст.185 ч.2 КК України, оскільки він скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого повторно.

Також правильно кваліфіковані його дії за ст. 190 ч.2 КК України оскільки він скоїв заволодіння чужим майном шляхом обману.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу підсудного, обставини, що пом`якшують та обтяжують злочин.

Обвинувачений ОСОБА_4 розкаявся у скоєному злочинові, активно сприяв розкриттю злочину - ці обставини суд враховує як пом`якшуючі.

Обтяжуючих обставин по справі суд не встановив.

Крім цього, суд враховує характеристику на обвинуваченого по місцю його проживання, стан його здоров`я та особисте ставлення до скоєного злочину.

При наявності цих обставин, що пом`якшують відповідальність та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, який не являє собою великої суспільної небезпеки, його ролі при скоєнні злочину, суд вважає за можливе призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі, та вважає за необхідне звільнити його від відбування покарання з випробуванням згідно ст.ст. 75, 76 КК України, і встановити йому іспитовий строк з певними обмеженнями. При цьому суд вважає за необхідне згідно абз.6 п.25 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про практику призначення судами кримінального покарання» врахувати, що обвинувачений ОСОБА_4 був засуджений вироком Білоцерківського міськрайонного суду 28.10.2016 року, але до постановлення даного вироку вчинив ще один злочин 22.10.2016 року, тому при визначенні остаточного покарання суд вважає за необхідне застосувати до нього вимоги ст.ст. 70, 71 КК України.

Речові докази по справі: мобільний телефон, пістолет для ремонту меблів та навігатор суд вважає за необхідне повернути потерпілим.

Цивільний позов ОСОБА_7 слід задовільнити частково- стягнути з обвинуваченого на користь ОСОБА_7 вартість одного із мебельних пістолетів в сумі 88 гривень, та вартість навігатора в сумі 285 гривень, встановлену експертом під час досудового слідства, тобто загальну суму 373 гривні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в силу суд вважає за можливе не обирати.

Керуючись статтями 369-376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді одного року обмеження волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів за даним вироком та вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 28.10.2016 року щодо ОСОБА_4 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у виді одного року обмеження волі.

За ч.2 ст. 185 КК України призначити ОСОБА_4 покарання у виді двох років обмеження волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного ОСОБА_4 покарання частково приєднати невідбуте покарання, призначене йому цим вироком за ч.2 ст. 190 КК України, остаточно визначене з урахуванням покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 28.10.2016 року, та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 2-х років 6 місяців обмеження волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном два роки.

Зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за виконанням покарання відносно ОСОБА_4 покласти на Білоцерківський міськрайонний відділ з питань пробації .

Речові докази по справі: мобільний телефон - повернути потерпілому ОСОБА_6 , пістолет для ремонту меблів та навігатор повернути потерпілому ОСОБА_7 .

Цивільний позов ОСОБА_7 задовільнити частково- стягнути з обвинуваченого на користь ОСОБА_7 373 гривні.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів, з дня проголошення вироку.

Згідно ч.6 ст. 376 копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя: ОСОБА_1 ,