Провадження № 1-кп/520/321/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.02.2017 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши в м.Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002375 від 18 червня 2016 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в місті Первомайськ Луганської області, громадянина України, українця, маючого середню освіту, не працюючого, розлученого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей та неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,-

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,
ВСТАНОВИВ:
12 червня 2016, приблизно о 10 годині, ОСОБА_3 знаходився в підсобному приміщенні будинку АДРЕСА_3 , де у нього раптово виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи даний злочинний умисел, ОСОБА_3 , шляхом вільного доступу та впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, з підлоги зазначеного приміщення таємно викрав зелений пластиковий кейс ОСОБА_5 , вартістю 50 грн., у якому знаходився перфоратор останнього марки «Makita» зеленого кольору, модель «HR 4511 С», вартістю 24840 гривень, надалі, ОСОБА_3 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 24890 гривень.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України.

Крім того, 8 листопада 2016, приблизно о 13 годині 30 хвилин, у ОСОБА_3 , який знаходився у приміщенні Дитячого навчального закладу № 80, який розташований за адресою: м.Одеса, вул.Олександра Невського, буд.47а, повторно виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи даний злочинний умисел, ОСОБА_3 , впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, з комоду, який розташований у гральній кімнаті зазначеного закладу повторно викрав чорну шкіряну сумку ОСОБА_7 , вартістю 922 гривні, у якій знаходився її жіночий гаманець червоного кольору, вартістю 361 гривня та грошові кошти у сумі 2200 грн., 20 доларів США, що станом на 08 листопада 2016 року, відповідно до курсу НБУ становить 511 гривень 40 копійок, 5 Євро, що відповідно до курсу НБУ становить 141 гривень 40 копійок, а всього викравши майно ОСОБА_7 на загальну суму 4135 гривень 80 копійок, після чого, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_7 на загальну суму 4135 гривень 80 копійок.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України.

Також, 8 листопада 2016 року, приблизно 13 годин 45 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись у приміщенні Дитячого навчального закладу № 80, який розташований за адресою: м.Одеса, вул.Олександра Невського, буд.47а, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, з кишені робочого халату ОСОБА_8 , який висів на вішалці зазначеного закладу, діючи повторно, викрав її мобільний телефон марки «NOKIA», білого кольору Model RM - 1011, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , вартістю 1000 гривень з карткою мобільного зв`язку оператору ЗАТ «Київстар», вартістю 10 гривень, на рахунку якої знаходилось 15 гривень, після чого, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим завдавши своїми діями потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1025 гривень.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України.

В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у скоєнні вказаних кримінальних правопорушень визнав повністю та пояснив, що дійсно в червні 2016 року він працював у ОСОБА_5 , який мешкав в будинку АДРЕСА_4 . В один із днів червня, точної дати він не пам`ятає, він взяв в сараї домоволодіння ОСОБА_10 перфоратор, який поклав до мішка із сміттям і виніс з домоволодіння, після чого перфоратор він здав до ломбарду.

Крім того, восени 2016 року, в листопаді, точної дати він не пам`ятає, він прийшов до дитячого садочка № НОМЕР_3 , який раніше відвідував його син. Він поспілкувався з вихователем, а коли остання пішла до спальної кімнати, він взяв її сумку та направився до виходу. Виходячи з приміщення, він почув як задзвонив телефон, підійшов до халата і з кишені халата взяв ще й мобільний телефон «Нокіа». З сумкою, в якій був гаманець з грошима і з мобільним телефоном він покинув дитячий садок. Всі викрадені речі він згодом повернув.

Також, обвинувачений додав, що він з матеріалами кримінального провадження знайомий в повному обсязі, жодних зауважень до зібраних доказів не має та вважає за непотрібним досліджувати всі докази. В скоєному він розкаюється.

Крім пояснень обвинуваченого, судом було досліджено характеризуючий матеріал щодо ОСОБА_3 , яким підтверджено, що обвинувачений раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні двох малолітніх дітей та неповнолітню дитину, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває.

Також, постановою слідчого від 17.11.2016 року речовими доказами визнано: жіночу сумку чорного кольору та жіночий гаманець, які передано на зберігання потерпілій.

Постановою слідчого від 21.11.2016 року речовим доказом визнано мобільний телефон марки «Нокіа», який передано на зберігання потерпілій.

Постановою слідчого від 23.11.2016 року речовим доказом визнано перфоратор марки «Макіта», який передано на зберігання потерпілому.

Звітом про незалежну оцінку вартості рухомого майна від 24.11.2016 року, зробленим на підставі постанови про визначення ринкової вартості від 24.11.2016 року, встановлено вартість перфоратору марки «Макіта» - 24890 гривень 00 копійок; мобільного телефону «Нокіа» - 1000 гривень 00 копійок; жіночої шкіряної сумки 922 гривні 00 копійок; жіночого гаманця 361 гривня 00 копійок.

Потерпілі надали до суду заяви про проведення судового розгляду без їх участі, зазначивши, що просять обвинуваченого суворо не карати.

Даючи юридичну оцінку дослідженим в судовому провадженні доказам, суд вважає їх допустимими, належними та достовірними.

Інші докази відповідно до ч.3 ст.349 КПК України при судовому розгляді не досліджувались, так як за згодою учасників судового провадження визнано недоцільним дослідження інших доказів, так як фактичні обставини ніким не оскаржуються та відсутні сумніви відносно позиції обвинуваченого та інших учасників судового провадження.

В судовому засіданні доведено, що в діях ОСОБА_3 дійсно є склад кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч.1 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжки);

- ч.2 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно;

та обвинувачуваний дійсно винний в скоєнні інкримінуємих йому кримінальних правопорушеннях.

Визначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, те, що обвинувачений не має місця роботи та не отримує дохід, і вважає, що покарання обвинуваченому необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, слід призначити у виді позбавлення волі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше вину у скоєнні кримінальних правопорушень визнав повністю та розкаявся у скоєному, що в силу ст.66 КК України визнано судом обставинами, які пом`якшують покарання, те, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має на утриманні двох малолітніх дітей та неповнолітню дитину, тому суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Обставин, які обтяжує покарання, відповідно до статті 67 КК України суд не вбачає.

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходив з положень ст.100 КПК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.370, 371, 373-376 КПК України , суд, -

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_3 винним за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України і на підставі цих законів призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.185 КК України у виді 1 року позбавлення волі;
- за ч.2 с.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, застосовуючи принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно за сукупністю злочинів, призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Застосувати ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.1 ч.1 ст.76, п.2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання скасувати.

Речовий доказ перфоратор марки «Макіта» - який передано на зберігання потерпілому, після набрання вироком законної сили, залишити власнику ОСОБА_5 .

Речовий доказ мобільний телефон «Нокіа» - - який передано на зберігання потерпілій, після набрання вироком законної сили, залишити власнику ОСОБА_8 .

Речові докази жіночу шкіряну сумку та жіночий гаманець, які передано на зберігання потерпілій, після набрання вироком законної сили, залишити власнику ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд міста Одеси протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом 30 діб з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя ОСОБА_1