Провадженнч по справі 1-кп/521/315/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 березня 2017 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР 10.07.2016 року за № 0001486, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка народилася в м. Одесі, має середню технічну освіту, працює без укладення трудового договору, заміжня, має на утриманні 2 малолітніх дітей, не судима, зареєстрована і проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

-у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України,-

У С Т А Н О В И В:
10 липня 2016 року приблизно о 02 годині під час перебування ОСОБА_4 за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_2 між вказаними особами виникла суперечка на побутовому ґрунті, яка в подальшому переросла в бійку.

Під час указаної бійки ОСОБА_4 , не маючи наміру на спричинення ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень та не передбачаючи наслідків своїх дій, хоча повинна була і могла їх передбачити, штовхнула останню. В результаті поштовху ОСОБА_7 , не втримавшись на ногах, упала на підлогу, при падінні вдарившись передньою поверхней шиї об стілець (табуретку), отримавши тілесні ушкодження у виді закритої травми шиї та грудей: синець значних розмірів від середньої третини передньобокових поверхнею шиї до верхньої третини передньої поверхні грудей з масивним інфільтруючим крововиливом у нижче лежачі м`які тканини, яка супроводжувалася набряком гортані, повним зімкненням голосових зв`язок і відповідним розвитком механічної асфіксії.

Крім того, в ході вказаної бійки ОСОБА_4 спричинила ОСОБА_7 забиту рану у лобовій ділянці зліва на тлі садна, садно у лівій виличній ділянці, синець у нижньозовнішньому квадраті лівої молочної залози, синець на тильній поверхні правої кисті, синець правого стегна у середній третині на передньозовнішній поверхні.

Піднявшись, ОСОБА_7 змусила ОСОБА_4 покинути будинок, зачинивши за нею вхідні двері, а в подальшому зателефонувала подрузі - Особі 1 та розповіла, що ОСОБА_4 нанесла їй тілесні ушкодження.

Близько 03 години ОСОБА_7 , побачивши приїзд до її будинку Особи 1 вийшла за межі домоволодіння, де між останньою та ОСОБА_4 розпочалася словесна перепалка та конфлікт. Побачивши автомобіль патрульної поліції, який находився на відстані, Особа 1 направилась йому назустріч.

В цей час ОСОБА_7 , перебуваючи за межами домоволодіння біля огорожі будинку, внаслідок зростання набряку м`яких тканин шиї та перекриття дихальних шляхів, померла.

Виявлена у ОСОБА_7 закрита травма шиї була небезпечна для життя і за цим критерієм має ознаки тяжкого тілесного ушкодження. Смерть ОСОБА_7 перебуває в прямому причинному зв`язку з вказаною закритою травмою шиї і наступила внаслідок асфіксії, яка розвилася через травматичний набряк гортані та повне зімкнення голосових зв`язок.

В результаті судового розгляду правова кваліфікація дій ОСОБА_4 була змінена прокурором з ч. 2 ст. 121 КК України на ч. 1 ст. 119 КК України. Потерпіла ОСОБА_6 погодилась зі зміною кваліфікації і підтримала обвинувачення за ч. 1 ст. 119 КК України.

Вина обвинуваченої у скоєнні інкримінованого злочину підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, ОСОБА_4 , повністю визнавши себе винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, пояснила суду, що була знайома з ОСОБА_8 протягом кількох років. 09.07.2016 року спізнилась на автобус, щоб доїхати додому, та попросилась у Розенкової переночувати. Під час вечері вони вдвох вжили велику кількість алкогольних напоїв, після чого між ними виникла сварка. Розенкова вимагала, щоб вона залишила будинок, стала виштовхувати, до виходу. Вона стала чинити супротив, виникла боротьба, в ході якої вони штовхалися, обвинувачена потягнула ОСОБА_9 в свою сторону. В результаті обидві впали, при цьому ОСОБА_9 обличчям вниз та ударилась передньою частиною шиї об табуретку. Після цього вони більше не боролись і не штовхались. Обвинувачена піднялась і вийшла на вулицю, а Розенкова виставила на вулицю її речі. Через нетривалий проміжок часу на таксі приїхала приятелька потерпілої ОСОБА_10 , потерпіла вийшла з будинку, поскаржилася на неї ОСОБА_11 і показала тілесні ушкодження на шиї. Липинська стала її (обвинувачену) бити та повідомила, що викликала поліцію. Через кілька хвилин ОСОБА_11 відійшла, щоб зустріти автомобіль патрульної поліції, але в цей час ОСОБА_9 раптово впала на землю, обпершись спиною об огорожу, без ознак життя. Вона (обвинувачена) намагалася привести її до свідомості, намагалася підняти, але безрезультатно. У скоєному розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_6 показала, що є донькою загиблої ОСОБА_7 , проживала окремо. Останній раз спілкувалася з нею в лютому-березні 2016 року. Характеризує ОСОБА_9 як емоційну людину, яка могла вживати алкогольні напої.

Свідок ОСОБА_12 пояснила суду, що з ОСОБА_7 перебувала в дружніх стосунках. 09.07.2016 року близько 18 години ОСОБА_9 зателефонувала і повідомила, що у неї буде ночувати ОСОБА_13 . Того ж вечора, на початку 22-ї години, телефоном Розенкова повідомила, що вона і ОСОБА_14 вживають алкогольні напої. Вже після 2-ї години ОСОБА_9 знов зателефонувала і сказала, що її душила ОСОБА_14 і у неї набрякла шия. Вона (свідок) викликала таксі і поїхала до ОСОБА_9 , при цьому викликала поліцію. По дорозі вони кілька разів телефонували одна одній, ОСОБА_9 повідомила, що їй важко дихати. Під`їхавши, вона побачила, що ОСОБА_14 виносить з двору речі. Намагаючись затримати її до приїзду поліції, вона нанесла ОСОБА_14 один удар в обличчя і утримувала її. Розенкова також вийшла з дому на вулицю і намагалась допомогти утримувати ОСОБА_14 . Побачивши автомобіль поліції, вона (свідок) побігла назустріч, щоб показати дорогу. В цей час почула хрип, обернулась і побачила, що ОСОБА_9 впала і не подає ознак життя.

Свідок ОСОБА_15 показала, що вона є водієм таксі. В ніч з 09 на 10.07.2016 року перевозила свідка ОСОБА_11 до її подруги. Поїздка тривала близько 20 хвилин і весь цей час ОСОБА_11 розмовляла з подругою по телефону. Доїхавши до місця призначення, вона побачила, як ОСОБА_14 виходить з двору з сумкою. Липинська стала її затримувати і між ними виникла потасовка. В цей час з будинку вийшла інша жінка з розпухлою шиєю. Побачивши потасовку, вона (свідок) від`їхала подалі і далі за подіями не спостерігала.

Свідок ОСОБА_16 пояснив, що в складі патруля поліції виїхав за викликом до місця мешкання потерпілої. Коли автомобіль патрульної поліції під`їхав до ОСОБА_17 провулку, до нього підбігла ОСОБА_12 , показала дорогу і кричала, що «вона її вбила». Прибувши на місце, він побачив, що на землі у напівсидячому положенні знаходилась жінка без ознак життя. Поруч знаходилась обвинувачена ОСОБА_14 у стані алкогольного сп`яніння, яка намагалася жінку розтормошити, кричала їй: «Вставай!», шарпала за плечі і била в груди. Поліцейські відсторонили її від тіла. В подальшому ОСОБА_14 була доставлена до райвідділу поліції.

Свідок ОСОБА_18 надав покази, аналогічні показам ОСОБА_16 .

Свідок ОСОБА_19 пояснила суду, що перебувала в дружніх стосунках з потерпілою ОСОБА_9 . 09.07.2016 року приблизно о 23 годині 45 хвилин вона зателефонувала ОСОБА_9 і розмовляла з нею близько 40 хвилин. Розенкова повідомила, що до неї прийшла ОСОБА_4 і разом вони вживали алкогольні напої. Також Розенкова сказала, що боїться ОСОБА_14 , оскільки та, на її погляд, поводить себе неадекватно. Наступного дня від ОСОБА_12 узнала, що Розенкова померла.

Відповідно до даних огляду місця події труп ОСОБА_7 знаходився перед входом у домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 (протокол на ар. 60-61).

Під час огляду трупа ОСОБА_7 на місці події за участю судово-медичного експерта було виявлено зовнішні видимі ушкодження рана в лобній області з правого боку та крововилив на передній поверхні шиї в нижній третині з переходом на груди. Інших ушкоджень при первинному огляді виявлено не було (ар. 64-66).

При огляді житла ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_2 виявлено, що в кухні на столі знаходяться 2 пляшки, в тому числі 1 з етикеткою міцного алкогольного напою, 2 чарки, посуд. Поруч зі столом кухонний стілець (ар. 68-71).

Відповідно до висновків комісійної судово-медичної експертизи (ар.164-182) при судово-медичному розтині трупа потерпілої ОСОБА_7 виявлені наступні ушкодження:

- закрита травма шиї та грудей: синець значних розмірів (15,5х15 см) від середньої третини передньобокових поверхней шиї до верхньої третини передньої поверхні грудей з масивним інфільтруючим крововиливом у нижчележащі м`які тканини, яка супроводжувалася набряком гортані, повним зімкненням голосових зв`язок, і, відповідно, розвитком механічної асфіксії;

- забита рана у лобовій ділянці зліва на тлі садна, два садна у лобовій ділянці зліва, садно у лівій виличній ділянці, синець на нижньозовнішньому квадранті лівої молочної залози, синець на тильній поверхні правої кисті, синець правого стегна у середній третині на передньозовнішній поверхні.

Всі зазначені ушкодження у ОСОБА_7 прижиттєві, утворилися незадовго до настання смерті з давністю, яка обчислюється десятками хвилин. Могли утворитися або одномоментно, або у незначний проміжок часу.

Властивості ушкоджень у ділянці шиї (а саме, наявність синця значних розмірів, який розповсюджується від середньої третини передньобокових поверхней шиї до верхньої третини передньої поверхні грудей, з масивним інфільтруючим крововиливом у нижчележащі м`які тканини) свідчить про те, що ушкодження у ділянці шиї утворилися внаслідок контакту передньої поверхні шиї з тупим предметом, який має значну по розмірам контактуючу площину, яка обчислюється десятками сантиметрів (не менш ніж 15,5х15 см). Такий контакт носив ударний характер (ушкодження у ділянці шиї утворилися внаслідок удару тупим предметом по передній поверхні шиї, або внаслідок удару передньою поверхнею шиї о тупий предмет при падінні).

Якщо розглядати можливість отримання травми шиї при падінні, то таке падіння повинне було супроводжуватися досить інтенсивним співударянням шиї з травмуючим предметом, і могло статися при падінні на площині («з висоти власного зросту»), яке супроводжувалося ударом передньої поверхні шиї о тупий твердий предмет, контактуюча поверхня якого має розміри, щонайменше, 15,5х15 см. Таким предметом могла бути і яка-небудь частина стільця.

Усі інші ушкодження утворилися від дії тупих предметів, і, за винятком синця на тильній поверхні правої кісті, могли бути отримані як внаслідок ударів тупими предметами, так і при співударянні з тупими предметами при падінні. Синець на тильній поверхні правої кісті міг утворитися внаслідок нанесення удару іншою особою.

Ушкодження у ділянці шиї, які супроводжувалися розвитком механічної асфіксії, були небезпечними для життя і мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Смерть ОСОБА_7 знаходиться у причинному зв`язку вищезазначеною травмою шиї, і наступила внаслідок асфіксії, яка розвинулася через травматичний набряк гортані та повне зімкнення голосових зв`язок.

Стан важкого отруєння етиловим алкоголем (при судово-медичному дослідженні крові від трупа потерпілої виявлений етиловий спирт у концентрації 3,3‰) сприяв розвитку травматичного набряку м`яких тканин у ділянці шиї і настанню смерті ОСОБА_7 .

При наданні екстреної медичної допомоги життя постраждалої могло бути врятоване.

Усі інші ушкодження не були небезпечними для життя і мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Зазначені висновки експертизи узгоджуються з показами обвинуваченої ОСОБА_4 в частині механізму утворення тілесних ушкоджень у потерпілої під час бійки і поштовху зі сторони обвинуваченої, з послідуючим за цим падінням потерпілої зі співударянням шиї з травмуючим предметом стільцем. Вказані докази узгоджуються і з даними огляду місця події щодо наявності на місці події кухонного стільця, на який могла впасти потерпіла, і який міг бути травмуючим предметом за ознаками, зазначеними у висновку комісійної СМЕ.

Судом було досліджено первинний висновок судово-медичного експерта № 565-2144/2016 (ар. 81-85) та передуючі йому акт судово-медичного дослідження трупу ОСОБА_7 № 2144 (ар. 95-99), акти судово-медичних досліджень відділеннями судово-медичної токсикології № 3009/2144 (ар. 100), судово-медичної імунології № 720/2144 (ар. 107), акт судово-медичної криміналістики № 355 (ар. 101-105), судово-медичної гістології № 1927/2144 (ар. 106).

При цьому експерт прийшов до висновку про наявність у потерпілої, окрім інших тілесних ушкоджень, ще і дугоподібного садна шиї та перелому лівого верхнього ріжка щитоподібного хряща. Експерт вважав, що ушкодження, які складають закриту травму шиї, могли бути спричинені при сдавленні шиї, можливо руками, на що вказує наявність дугоподібного садна на шиї. Також однією з причин смерті ОСОБА_7 експерт вказав перелом лівого верхнього ріжка щитоподібного хряща і вважав неможливим утворення цих ушкоджень при падінні. Інші протиріччя між першим висновком СМЕ та висновком комісійної СМЕ відсутні.

При наданні оцінки вказаним висновкам судово-медичних експертиз суд виходить з такого.

Під час проведення комісійної СМЕ експертами, в тому числі експертом-криміналістом було повторно досліджено клапоть шкіри, під`язикова кістка, щитоподібний та перснеподібний хрящі, вилучені від трупа ОСОБА_7 .

В результаті повторного дослідження органокомплексу гортані експертна комісія прийшла до висновку про те, що наявність перелому лівого верхнього ріжка щитоподібного хряща не підтвердилася: встановлено, що в основі лівого верхнього ріжка розташована нерівність артефакт, зроблений при очищенні комплексу, а не перелом. Окрім того, при повторному дослідженні клапотя шкіри шиї не встановлено наявності «садна». Зміни, які були прийняті при первинному дослідженні за «садно», є артефактом від дії лапчастого пінцету у вигляді безперервного, півмісячної форми, поверхневого дефекту верхніх шарів епідермісу (здирання), орієнтованого частково косо-поперечно.

Яких-небудь ушкоджень у ділянці шиї, які б свідчили про факт здавлення шиї руками, не встановлено.

Сам по собі розмір ушкоджень у ділянці шиї, а також відсутність на шкірі шиї саден, які зазвичай формуються від дії пальців рук, відсутність переламів органокомплексу шиї під`язикової кістки та хрящів гортані, наявність крововиливів в м`яких тканинах шиї з нерівномірно вираженою перифокальною лейкоцитарною інфільтрацією, дозволяють стверджувати, що дані ушкодження не могли утворитися внаслідок дії пальців рік сторонньої особи при удавленні руками, оскільки є повністю нетиповими для даного механізму ( при здавленні шиї руками, зазвичай, на шкірі шиї формуються обмежені по розмірам синці, округлої чи овальної форм, полулунні садна, обмежені по розмірам крововиливи у м`які тканини шиї, а також переломи під`язикової кістки та хрящів гортані). До того ж, при удваленні руками смерть наступає протягом кількох хвилин, і тому не встигає розвинутися лейкоцитарна реакція з боку ушкоджених м`яких тканин, а у даному випадку наявна перифокальна лейкоцитарна інфільтрація з боку м`яких тканин, що вказує на те, що постраждала після отримання ушкоджень у ділянці шиї жила відносно тривалий час (який обчислюється десятками хвилин).

Зазначені висновки комісійної СМЕ узгоджуються і з даними огляду трупа ОСОБА_7 на місці події (ар. 64-66), під час якого слідчим та судово-медичним експертом на шиї потерпілої не було виявлено «садна», яке було описано експертом пізніше, в акті судово-медичного дослідження. Тобто, протоколом огляду трупа підтверджуються висновки комісійної СМЕ про те, що «садно» було штучно утворено в результаті дослідження трупа експертом, від дії лапчастого пінцету.

На підставі викладеного суд вважає, що первинні висновки СМЕ № 565-2144/2016 у вказаній частині ґрунтуються на помилковому висновку акта судово-медичного криміналістичного дослідження № 355. Ці висновки протирічать як даним повторного комісійного експертного дослідження, так і об`єктивним обставинам, встановленим судом на підставі досліджених доказів, викладених у вироку вище.

Тому суд приймає за основу висновки комісійної СМЕ і не бере до уваги висновки первинної СМЕ № 565-2144/2016.

Під час затримання ОСОБА_4 10.07.2016 року було вилучено її одяг, що став предметом дослідження судово-імунологічної експертизи, відповідно до висновків якої (№ 784) на майці і шортах виявлені сліди крові, походження якої можливо від потерпілої ОСОБА_7 (ар. 112-116).

Відповідно до висновків судово-медичної цитологічної експертизи № 448 у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластинок рук ОСОБА_4 знайдена кров людини, яка може походити від потерпілої ОСОБА_7 (ар. 122-125).

Зазначені висновки експертиз узгоджуються з даними огляду трупа ОСОБА_7 щодо рани в лобній області, висновків СМЕ щодо наявності цього тілесного ушкодження, а також з показами як обвинуваченої, так і свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 щодо поведінки ОСОБА_4 , яка намагалася підняти і привести до свідомості потерпілу, яка не подавала ознак життя.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1876/80-Д, у обвинуваченої ОСОБА_4 були виявлені легкі тілесні ушкодження у вигляді садна ділянки правого ліктьового суглоба, садна спини, які утворилися від дії тупого предмета (ар. 89-90), що узгоджується з показами обвинуваченої про обставини, які мали місце під час вчинення злочину та після нього.

Медичним оглядом ОСОБА_4 10.07.2016 року було встановлено, що вона перебувала у стані алкогольного сп`яніння (ар. 91).

Висновком судово-психіатричної експертизи встановлено, що ОСОБА_4 не страждала і не страждає будь-яким психічним захворюванням, хворобливим станом психіки, була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними (ар. 130-135). Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 під час бійки з ОСОБА_7 , і результаті необережної дії, проявляючи злочинну недбалість, штовхнула її, не передбачаючи настання смерті потерпілої від вчиненої дії, хоча повинна була і могла її передбачити, діючи з більшою обачністю. В результаті такої дії обвинуваченої потерпіла впала, отримавши тілесні ушкодження, що потягли її смерть.

На підставі аналізу викладених у вироку доказів суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 винна у вчиненні вбивства через необережність, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України.

Обвинувачена раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, за місцем мешкання характеризується задовільно, має сім`ю, виховує двох малолітніх дітей рідного сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньку чоловіка, ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також має на утриманні повнолітнього сина, який є курсантом учбового закладу.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття, оскільки вона повністю визнала вину та дала правдиві покази про обставини скоєння злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої, є скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченій суд враховує, що нею вчинено злочин середньої тяжкості, особу винної, пом`якшуючу та обтяжуючу покарання обставини і вважає необхідним і достатнім для її виправлення і попередження нових злочинів обрати покарання у вигляді позбавлення волі. Відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України покарання у виді обмеження волі не може бути застосоване до ОСОБА_4 , оскільки вона має дитину віком до 14 років.

Разом із тим, враховуючи тяжкість злочину, особу винної, наявність пом`якшуючої покарання обставини, суд прийшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченої без реального відбування покарання, із застосуванням ст. 75 КК України, але в умовах належного контролю за її поведінкою та з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.

Обвинувачену ОСОБА_4 було затримано 10.07.2016 року (ар. 75) і строк її попереднього ув`язнення слід обчислювати з цієї дати.

Відповідно до положень ст. 72 КК України необхідно зарахувати обвинуваченій у строк відбутого покарання у виді позбавлення волі час її попереднього ув`язнення за період з 10.07.2016 року до дня звільнення її з-під варти 07.03.2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, призначивши покарання у вигляді позбавлення волі на строк два роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю в два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання і роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбутого покарання у виді позбавлення волі час її попереднього ув`язнення за період з 10.07.2016 року до дня звільнення її з-під варти 07.03.2017 року із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили змінити застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши її з-під варти негайно, поклавши на неї обов`язок відповідно до ст.ст. 179, 194 повідомляти суд про зміну місця свого проживання

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1