Ухвала
іменем україни
5 квітня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 02 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 13 липня 2016 року.

За вищевказаним вироком,
ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , такого що не має судимості,

засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Стягнено з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 24 787,00 грн, моральної 65 000 грн,

а також частину заробітку неотриманого внаслідок втрати загальної працездатності, в розмірі 426, 30 грн щомісячно до відновлення працездатності.

Також стягнуто з ОСОБА_7 суму в рахунок відшкодування витрат на лікування потерпілого та судових витрат.
Згідно з вироком суду ОСОБА_7 засуджено за те, що він 08 вересня 2015 року приблизно о 21.30 год., знаходячись біля будинку

АДРЕСА_2 , у ході сварки, яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, здійснив один постріл із револьвера у раніше йому незнайомого ОСОБА_8 , 1996 року народження, чим завдав останньому тяжких тілесних ушкоджень, які викликали стійку втрату працездатності у розмірі 35 %.
Апеляційний суд змінив цей вирок. На підставі ст. 75 КК звільнив ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 3 роки

і поклав на нього обов`язки, відповідно до пунктів 2, 3, 4 ст. 76 КК.

В решті вирок залишено без зміни.

У касаційній скарзі захисник ставить питання про зміну судових рішень щодо ОСОБА_7 у частині вирішення цивільного позову. Захисник не погоджується з висновками суду в частині стягнення матеріальної

та моральної шкоди, просить відмовити потерпілому в задоволенні позовних вимог. Крім того, на думку захисника, ухвала апеляційного суду

не відповідає вимогам ст. 419 КПК, оскільки апеляційний суд належним чином не мотивував свого рішення щодо залишення без зміни вироку суду в частині відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який частково підтримав вимоги касаційної скарги захисника та просив направити провадження на новий судовий розгляд до апеляційного суду, перевіривши матеріали провадження та викладені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що ця скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК, за обставин, встановлених та викладених судом у вироку, а також правильність кваліфікації його дій у касаційній скарзі не оскаржуються ні захисником, ні іншими учасниками судового розгляду, а тому в касаційномупорядку не переглядаються.

Як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник, стверджуючи про безпідставне задоволення позовних вимог, указує на ряд доводів, які, на його думку, це підтверджують. Зокрема, захисник посилається на те, що при ухваленні вироку в частині розміру відшкодування матеріальної та моральної шкоди суд не врахував, що обвинувачений має молодий вік, щойно закінчив навчання, не має доходу, оскільки не встиг працевлаштуватися, не має батьків. Також захисник вважає, що суд не врахував того, що обвинувачений міг діяти в межах необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи

з боку потерпілого. На думку захисника, потерпілий для підтвердження витрат на лікування надав копію чеків із різних аптек без належного доказу того, що ці ліки купував саме потерпілий за призначенням лікаря,

а не за власним бажанням. Належним чином не підтверджено той факт,

що УЗД проводилося саме потерпілому та за призначенням лікаря. Також не згоден захисник з рішенням у частині стягнення витрат на проїзд матері потерпілого, оскільки вона супроводжувала потерпілого за власним бажанням. Крім того, вважає, що стягнення витрат на оплату договірної форми навчання у ДВНЗ «ПДТУ» є не обґрунтованим, оскільки потерпілий посилається на довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією АВ № 0599199, однак у цій довідці відсутні протипоказання щодо роботи за комп`ютером.

Аналогічного змісту доводи містилися в апеляційній скарзі захисника.

Відповідно до ст. 419 КПК України в ухвалі апеляційного суду має бути зазначено суть апеляційної скарги та докладні мотиви прийнятого рішення. При залишенні скарги без задоволення в ухвалі суд повинен зазначити підстави, за яких визнав скаргу необґрунтованою.

Зі змісту ухвали апеляційного суду вбачається, що при розгляді цього кримінального провадження конкретні доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника у кримінальному провадженні, не були належно спростовані. Залишаючи вирок без зміни у частині вирішення цивільного позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, апеляційний суд доводів, наведених в апеляційній скарзі не перевірив і не проаналізував, не дав відповіді на них і належним чином не мотивував свого рішення про залишення апеляції без задоволення, а зосередився лише на аналізі призначеного ОСОБА_7 покарання й доводів обвинуваченого щодо можливості його пом`якшення.
У прийнятому рішенні про залишення вироку суду стосовно

ОСОБА_7 у частині вирішення цивільного позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди без зміни, на думку колегії суддів, не наведено мотивів щодо висновку про безпідставність чи обґрунтованість доводів захисника, викладених у апеляційній скарзі.

За таких обставин ухвалу апеляційного суду стосовно ОСОБА_7

не можна вважати обґрунтованою та законною, тому вона підлягає скасуванню, а провадження призначенням на новий розгляд у суді апеляційної інстанції, під час якого суду необхідно врахувати зазначені недоліки іретельно перевірити доводи захисника, викладені в апеляційнійскарзі, щодосумивідшкодуванняматеріальної та моральної шкоди, а також постановити законне й обґрунтоване рішення відповідно до вимог закону.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 434, 436 КПК України,

п. 6 розділу ХII «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України

від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 13 липня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення

й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3