Ухвала іменем україни
27 квітня 2017 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4

розглянула у судовому засіданні у м. Києві кримінальну справу за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 на вирок Апеляційного суду Донецької області від 16 січня 2017 року
в с т а н о в и л а:

вироком Волноваського районного суду Донецької області від 07 травня 2013 року
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина

України, раніше не судимого

засуджено за ч. 2 ст. 286 КК на 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 3 роки та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Стягнуто з ПАТ «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» на користь потерпілих:

- ОСОБА_7 у рахунок відшкодування витрат на лікування 2100 грн., моральної шкоди 2500 грн., витрат на правову допомогу 7600 грн.;
- ОСОБА_8 у рахунок відшкодування майнової шкоди 49184 грн., моральної шкоди 25000 грн., витрат на правову допомогу 1000 грн.;
- ОСОБА_9 у рахунок відшкодування моральної шкоди 25000 грн.;
- потерпілої ОСОБА_10 в рахунок відшкодування моральної шкоди 15000 грн.

Вирішено питання про судові витрати і речові докази у справі.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 1 липня 2013 року цей вирок залишено без зміни.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 лютого 2014 року ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 1 липня 2013 року скасовано, а справу направлено на новий апеляційний розгляд.

Апеляційним судом Донецької області вирок Волноваського районного суду Донецької області від 07 травня 2013 рокускасовано в частині призначеного покарання та вирішення цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди на користь ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та постановлено свій вирок від 16 січня 2017 року, яким ОСОБА_12 призначено покарання за ч. 2 ст. 286 КК України 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.
Стягнуто з ПАТ «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» у рахунок відшкодування моральної шкоди на користь потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 по 30000 грн. кожному.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_5 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення в межах цієї кримінальної справи з 01 жовтня 2016 року по 16 січня 2017 року включно з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок суду першої інстанції залишено без зміни.

ОСОБА_12 визнаний винуватим у тому, що він 8 вересня 2012 року приблизно о 21.30 год. перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння і стомлення, керуючи належним ПАТ «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» технічно справним автомобілем «Toyota Camry», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Островського у смт. Володимирівці Волноваського району Донецької області з боку с. Благодатного у напрямку с. Микільського, всупереч вимогам п.п. 1.5, 2.3.(б), 2.9.(а), (б), 10.1, 10.5, 11.2 та 12.1 Правил дорожнього руху, виїхав на смугу зустрічного руху і допустив зіткнення з автомобілем марки «ЗАЗ 110206», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_13 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ЗАЗ 110206» ОСОБА_7 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Після цього ОСОБА_5 всупереч вимогам п. 2.10 Правил дорожнього руху продовжив свій рух у напрямку с. Микільського.

Під час руху, ОСОБА_5 , наближаючись до перехрестя вул. Радянської з пров. Щорса у смт. Володимирівці, порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3.(б), 2.9.(а), (б), 10.1 та 11.2 Правил дорожнього руху, виїхав на смугу зустрічного руху і допустив зіткнення з автомобілем Ford Granada», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_14 , внаслідок чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження від яких настала його смерть.

У касаційних скаргах засуджений та його захисник ставлять питання про зміну вироку апеляційного суду, застосування ст. 69 КК України та пом`якшення призначеного покарання. Вказують, що ОСОБА_5 вину визнав, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, попросив вибачення у потерпілих, добровільно відшкодував заподіяну шкоду. Зазначають, що засуджений позитивно характеризується, має на утриманні неповнолітню дитину та престарілу матір. Вважають, що з урахуванням зазначених обставин, можливо призначити покарання нижче від найнижчої межі. Стверджують про неправильне перерахування строку попереднього ув`язнення, відповідно до ст. 72 КК України, оскільки вирок апеляційного суду не набрав законної сили.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора який просив вирок залишити без зміни, а в порядку ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк попереднього ув`язнення строк його перебування під вартою до вступу вироку в законну силу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає, що вони підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Доведеність винності ОСОБА_5 у вчиненні злочину, за який його засуджено, кваліфікація дій за ч. 2 ст. 286 КК України, призначене додаткове покарання та вирішені цивільні позови у касаційному порядку не оскаржуються.

Що стосується основного покарання призначеного апеляційним судом, яке на думку скаржників, є невиправдано суворим, до колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Апеляційний суд, скасовуючи вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання зазначив, що призначене судом першої інстанції покарання та застосування ст. 75 КК України не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі ОСОБА_5 .

Розглянувши справу в межах поданих апеляцій, апеляційний суд дійшов висновку про м`якість призначеного покарання і в цій частині постановив свій вирок, вказавши при цьому, що покарання із застосуванням ст. 75 КК України є явно несправедливим, оскільки ОСОБА_5 вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд зазначив, щобезпосередньою причиною, яка призвела до вчинення ОСОБА_5 злочину, стала ціла низка грубих порушень правил дорожнього руху України. Також, ОСОБА_5 потрапивши у ДТП за участю потерпілого ОСОБА_7 , не зупинився, залишив місце пригоди, продовжив рух далі і, як наслідок, допустив зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_14 , внаслідок чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження від яких настала його смерть.

Колегія суддів правильно врахувала, що ОСОБА_5 тривалий час переховувався від суду і був затриманий правоохоронними органами більш ніж через два роки після винесення ухвали про його розшук.

Вирішуючи питання про те, яка саме міра покарання повинна бути призначена ОСОБА_5 , колегія суддів апеляційного суду, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, врахувала ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також інші обставини, у тому числі і ті, на які посилаються скаржники у касаційних скаргах.

Взято судом до уваги і вказівки суду касаційної інстанції, викладені в ухвалі від 25 лютого 2014 року, який зазначив, що якщо за наслідками нового апеляційного розгляду справи апеляційний суд дійде висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині, то звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України слід визнати невідповідним тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок м`якості.

З урахуванням всіх обставин справи, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про безпідставне застосування до ОСОБА_5 ст. 75 КК України, зазначивши, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства.

На думку колегії суддів, призначене апеляційним судом покарання є законним, справедливим, воно сприятиме перевихованню ОСОБА_5 та попередженню вчинення ним нових злочинів, що відповідає вимогам статей 50, 65 КК України. Підстав для застосування ст. 69 КК України колегія суддів не вбачає.

Вважати призначене покарання таким, що не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого внаслідок суворості, колегія суддів підстав не знаходить.

Що стосується доводів перерахування строку попереднього ув`язнення, то вони є слушними.

Відповідно до ч. 1 ст. 401 КПК України (1960 року) вирок апеляційного суду набирає законної сили після закінчення строку на подання касаційної скарги, якщо його не було оскаржено. У разі подачі апеляцій, касаційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи відповідно апеляційною чи касаційною інстанцією, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Враховуючи зазначені вимоги закону, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України колегія суддів вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 01 жовтня 2016 року по 27 квітня 2017 року включно, тобто з моменту його затримання до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 394-396 КПК України 1960 року п. п. 11, 15 розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Касаційні скарги засудженого ОСОБА_5 та в його інтересах захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Апеляційного суду Донецької області від 16 січня 2017 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення в межах цієї кримінальної справи з 01 жовтня 2016 року по 27 квітня 2017 року включно з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3