Справа № 761/107/17
Провадження № 1-кс/761/570/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про встановлення строку проведення досудового розслідування, -

в с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва 04.01.2017 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 про встановлення строків проведення досудового розслідування.

Звертаючись з даним клопотанням, заявник вказує на те, що в провадженні слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_5 перебувають матеріали кримінального провадження № 120 151 001 000 04111 від 08.04.2015 до якого додано заяву ОСОБА_4 щодо вчинення відносно неї керівництвом банку «Фінанси та кредит» кримінального правопорушення.

У зв`язку з бездіяльністю слідчого, заявник звертався зі скаргою до слідчого судді, яка була задоволена, слідчого зобов`язано розглянути клопотання про визнання ОСОБА_4 потерпілою та повідомити її про результати розгляду.

Незважаючи на наявність судового рішення слідчий продовжує бездіяльність, відповіді на клопотання не надає, не проводить жодних слідчих дій, не інформує про це потерпілу та її представника.

Зважаючи на те, що заяву про вчинення кримінального правопорушення було подано 13.10.2015, а станом на теперішній час слідчім процесуальних дій не виконано, вважає за доцільне встановити строк проведення досудового розслідування протягом одного місяця з дня винесення ухвали.

У судове засідання заявник не прибула, надала заяву про розгляд клопотання у її відсутність.

Слідчий СВ Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_5 викликався, втім . в судові засідання не з`являвся, хоча попереджався у належний спосіб про час та місце їх проведення. Його неявка не є перешкодою для розгляду клопотання по суті, оскільки у відповідності до принципу диспозитивності, кожна сторона вільна в використанні своїх прав у передбачений законом спосіб.

Вивчивши клопотання, приходжу до наступного висновку.

Частинами 1 та 2 статті 28 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя ( в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження суд.

Таким чином, на слідчого суддю покладається обов`язок здійснювати контроль за дотриманням строків досудового розслідування лише в частині питань, що віднесені до його компетенції.

У відповідності до частини 6 цієї ж статті визначено, що, зокрема, потерпілий має право на звернення до слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Зазначена норма закону свідчить про те, що потерпілий наділений правом на звернення до слідчого судді з відповідним клопотанням про зменшення строків досудового розслідування і має право вимагати їх проведення у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Аналізуючи у сукупності вказані норми закону, для встановлення більш коротких строків для здійснення процесуальних дій під час досудового розслідування зазначене повинно бути у компетенції слідчого судді, а розмір строків, щодо скорочення яких розглядається клопотання має бути передбачений КПК.

Статтею 219 КПК України визначені строки досудового розслідування, об лікування яких ведеться з моменту повідомлення особи про підозру.

Норми діючого кримінального процесуального закону не містять строків проведення досудового розслідування до стадії оголошення певній особі про підозру.

Окрім того, частиною 1 статті 308 КПК України передбачено право потерпілого для звернення до прокурора вищого рівня зі скаргою на недотримання слідчим розумних строків під час досудового розслідування.

Таким чином, національне законодавство наділяє слідчого суддю правом для здійснення контролю за дотриманням строків досудового розслідування, які встановлені кримінальним процесуальним законом, а прокурора за дотриманням розумних строків.

Втім, заявником не надано жодного доказу на підтвердження процесуального статусу особи, інтересів якої вона представляє, не надано інших документів, на які як на обґрунтування доводів остання посилається у скарзі.

Відсутні дані, які б вказували, що заявник у відповідності до вимог частини 1 ст.308 КПК України скористався своїм правом та звертався до прокурора вищого рівня.

Вимогами ч.1 ст.22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Отже враховуючи, що заявник не скористався наданим правом, не надав будь-яких доказів на підтвердження доводів, викладених у скарзі, не скористався правом, визначеним ч.1 ст.308 КПК України, а відтак у задоволенні вказаного клопотання належить відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.2, 28, 114, 219, 308 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про встановлення строку проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1