Справа № 676/3731/16-к
Провадження № 1-кп/676/64/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 березня 2017 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

неповнолітніх потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

законних представників

неповнолітніх потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

захисника ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 4 червня 2016 року до ЄРДР за № 0001067, за обвинуваченням ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, розлученого, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, інваліда ІІІ групи, раніше судимого вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 травня 2016 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 місяців арешту,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
в с т а н о в и в:

18 травня 2016 року близько 11 год. біля будинку № 1 по вул. Суворова, 79-а в м. Кам`янці-Подільському Хмельницької області ОСОБА_11 з метою заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_4 під вигаданим приводом проведення ремонтних робіт, з корисливих мотивів, умисно повторно заволодів перфоратором марки Ростех ПРТ24-7Р S/N НОМЕР_1 , який здав у відділення ломбарду Експерт, заподіявши потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на суму 900 грн.

Крім того, 2 червня 2016 року близько 23 год. ОСОБА_11 на сходах, що ведуть у Старе місто зі сторони вулиць Суворова та Смотрицької в м. Кам`янці-Подільському Хмельницької області, представившись співробітником поліції неповнолітнім потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яких зустрів на вказаному місці, шляхом обману під вигаданим приводом перевірки мобільних телефонів на предмет їх належності власнику, з корисливих мотивів, умисно повторно заволодів мобільним телефоном марки Black Berry 9790, вартістю 5000 грн., з сім-картою оператора мобільного зв`язку Київстар № НОМЕР_2 , вартістю 30 грн., картою пам`яті, об`ємом 2 Гб, вартістю 100 грн., МР3-плеєром марки Т-60, вартістю 799 грн. та навушниками марки Philips, вартістю 150 грн., заподіявши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 6079 грн., а також мобільним телефоном марки Samsung galaxy S6 edge+, вартістю 19999 грн., в якому містилася сім-карта оператора мобільного зв`язку Київстар № НОМЕР_3 , вартістю 30 грн., заподіявши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 20029 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою винуватість у вчиненні інкримінованого діяння визнав частково, висловив щире каяття в частині визнаного та пояснив суду, що через потребу у грошах змушений був піти на обман: взяв під приводом проведення ремонту перфоратор у свого знайомого ОСОБА_4 і одразу ж здав його у ломбард. Ствердив, що планував після отримання 15 числа чергової пенсії викупити заставлене майно, однак не встиг це зробити. Однак в ході допиту прокурором змінив свої показання, посилаючись на плани викупити заставлене майно за кошти від випадкових заробітків. Відшкодував потерпілому ОСОБА_4 завдану шкоду. Заперечив причетність до незаконного заволодіння майном неповнолітніх потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ствердивши, що первинні показання давав під фізичним тиском поліції, оскільки вказаних осіб вперше побачив на впізнанні, вказаний у їхніх показаннях вид одягу (шорти і жилетку) не носить, у районі Старого міста буває рідко. При призначенні покарання поклався на розсуд суду.

Крім особистих визнавальних показань обвинуваченого ОСОБА_11 та не зважаючи на його заперечення своєї вини у вчиненні шахрайства щодо неповнолітніх потерпілих, його винуватість у вчиненні двох епізодів інкримінованого діяння об`єктивно підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.

Так, потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив, що ОСОБА_11 взяв у нього перфоратор, посилаючись на необхідність проведення ремонту у житлі. Домовленість була на строк 1 тиждень, однак через тиждень обвинувачений запевнив, що продовжує роботу, тому віддасть перфоратор пізніше. На початку червня поліцейські телефоном повідомили, що його перфоратор зданий у ломбард, тому й написав заяву про вчинене щодо нього шахрайство. ОСОБА_11 в рахунок відшкодування завданої шкоди повернув йому грошові кошти, тому претензій до нього не має. При призначенні покарання поклався на розсуд суду.

Даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 8 червня 2016 року (т. 2 а.с. 87) підтверджено факт звернення потерпілого ОСОБА_4 у поліцію з повідомленням про вказане вище діяння ОСОБА_11 .

Вартість викраденого у потерпілого ОСОБА_4 майна підтверджена даними довідки ПП ОСОБА_13 (т. 2 а.с. 97), відповідно до якої станом на 18 травня 2016 року вартість перфоратора марки Ростех ПРТ 24-7 Р могла становити 900 грн.

Показання обвинуваченого про здачу перфоратора у ломбард у день його отримання від потерпілого ОСОБА_4 під вигаданим приводом проведення ремонту у житлі підтверджені даними відповіді ПТ «Ломбард експерт, ТОВ «Фінспорт» і Компанія» № 417 від 8 червня 2016 року (т. 2 а.с. 99), відповідно до якої ОСОБА_11 18 травня 2016 року здав під заставу по договору фінансового кредиту перфоратор марки Ростех ПРТ24-7Р S/N 0013103, на який в подальшому було звернуто стягнення та реалізовано у зв`язку з невиконанням ним у строк своїх зобов`язань за вказаним договором.

Суд критично оцінює показання обвинуваченого щодо його наміру повернути перфоратор з ломбарду після отримання чергової пенсії, оскільки інкримінована подія мала місце 18 травня 2016 року, а пенсію обвинувачений отримує 15 числа щомісяця, як вказав у суді сам ОСОБА_11 . Тобто, при запевненні 18 травня 2016 року потерпілого ОСОБА_4 про повернення перфоратора через тиждень ОСОБА_11 точно було відомо про те, що пенсію він отримає майже через місяць і відповідно не встигне викупити заставлене майно у визначений ломбардом строк, тому такі його показання в судовому засіданні суд вважає неспроможними, а надто з огляду на подальшу зміну обвинуваченим показань в ході його допиту прокурором в суді, коли він змінив їх суть, вже посилаючись на плани викупити перфоратор за кошти від неофіційних заробітків.

З показань в суді неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 встановлено, що 2 червня 2016 року ввечері він з ОСОБА_6 , проходячи по сходах в районі Польських фільварок, зустріли ОСОБА_11 ще з однією особою чоловічої статі. На запитання щодо цигарок, він з ОСОБА_6 підійшли до ОСОБА_11 , після чого той, представившись співробітником поліції, почав погрожувати їм застосуванням фізичної сили та сказав показати мобільні телефони, що вони і зробили. При цьому, супутник ОСОБА_11 участі у розмові не брав. На вказівку ОСОБА_11 ОСОБА_5 , вважаючи, що обвинувачений дійсно є поліцейським, віддав свій мобільний телефон, навушники та MР3-плеєр, поклавши на землю, а ОСОБА_6 свій телефон. ОСОБА_11 , забравши вказані речі, наказав чекати їхнього з товаришем повернення. По спливу певного проміжку часу ОСОБА_5 зрозумів, що його обдурили і наступного дня звернувся в поліцію. Під час пред`явлення особи для впізнання в приміщенні відділу поліції він впізнав у ОСОБА_11 особу, яка забрала в нього телефон та плеєр з аксесуаром. Крім цього, також впізнав іншого хлопця, який був з ОСОБА_11 . Завдана майнова шкода йому не відшкодована, але не наполягав на суворому покаранні ОСОБА_11 , як і його законний представник ОСОБА_7 , покладаючись на розсуд суду.

Наведені показання повністю узгоджені з показаннями неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні підтвердив наведені вище події та зауважив, що після запитання ОСОБА_11 щодо наявності у них цигарок він, запитавши скільки їм років і з`ясувавши, що вони є неповнолітніми, погрожував викликом оперативної групи. Супутник обвинуваченого у розмову не втручався. В подальшому ОСОБА_11 наказав покласти на землю все, що є в них в кишенях, що вони і зробили. Обвинувачений сказав лише забрати свої ключі, телефон забрав, пославшись на те, що щось йому треба перевірити. Прочекавши певний час на місці події, як і наказав ОСОБА_11 , вони зрозуміли, що стали жертвами шахрайства, тому наступного дня звернулися у поліцію. Підтвердив, що також впізнав ОСОБА_11 та його супутника при проведенні слідчої дії у приміщенні поліції. Заявлений цивільний позов про стягнення майнової та моральної шкоди підтримав в повному обсязі, при призначенні покарання поклався на думку суду, як і його представники.

Даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 3 червня 2016 року (т. 2 а.с. 10) підтверджено, що законний представник потерпілого ОСОБА_6 . ОСОБА_8 повідомила, що 2 червня 2016 року близько 23 год. двоє невстановлених осіб шляхом обману заволоділи мобільними телефонами неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , заподіявши їм майнову шкоду.

Однак, огляду на вимоги ст. 337 КПК України щодо проведення судового розгляду лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд цей доказ з точки зору причетності супутника ОСОБА_11 . ОСОБА_14 до події 2 червня 2016 року не оцінює.

Як вбачається з даних протоколів пред`явлення особи для впізнання від 6 червня 2016 року (т. 2 а.с. 26-28, 29-31), вказані слідчі дії були проведені відповідно до вимог ст. ст. 228, 231 КПК України, а результатом їх проведення стало впізнання неповнолітніми потерпілими (у присутності законних представників та педагога) ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в обвинуваченому ОСОБА_11 особу, яка шахрайським способом, назвавшись поліцейським, заволоділа їх майном.

Вартість викраденого у неповнолітніх потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 майна підтверджена даними довідок ПП ОСОБА_15 (т. 2 а.с. 79-80), відповідно до яких станом на 2 червня 2016 року вартість мобільного телефона марки Samsung galaxy S6 edge+, що був у користуванні, могла становити 19999 грн., мобільного телефона марки Black Berry 9790, що був у користуванні, 5000 грн., МР3-плеєра марки Т-60, що був у користуванні, 799 грн., навушників марки Philips, що були у користуванні, 150 грн., сім-карти оператора мобільного зв`язку Київстар, що була у користуванні, 30 грн.

Як вбачається з даних висновку судово-психіатричної експертизи № 427 від 14 липня 2016 року (т. 2 а.с. 129-132), обвинувачений ОСОБА_11 в момент вчинення інкримінованого діяння виявляв і на даний час виявляє органічний розлад особистості внаслідок епілептичної хвороби з легкими змінами, що не позбавляє його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; в момент вчинення інкримінованого злочину ОСОБА_11 був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними; застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Тобто, на момент вчинення інкримінованого діяння та на момент ухвалення вироку ОСОБА_11 вважається осудним.

Заперечення обвинуваченим ОСОБА_11 своєї винуватості у вчиненні другого епізоду інкримінованого діяння суд оцінює критично як спробу уникнути визначеної Законом відповідальності.

Так, у суду відсутні підстави для того, щоб ставити під сумнів узгоджені між собою показання в суді неповнолітніх потерпілих, що є послідовними, несуперечливими та відповідають даним зазначених вище протоколів пред`явлення особи для впізнання, відповідність процесуальним вимогами КПК України яких сторона захисту не оспорювала ні в ході досудового розсування, ні під час судового розгляду. Щодо зауважень захисника щодо розмитості опису рис зовнішності, що слугували ознаками, за якими було проведено впізнання, то суд зауважує, що неповнолітні потерпілі незалежно один від одного, поодинці впізнали серед пред`явлених їм 4 осіб саме ОСОБА_11 , хоча, як наголосив у суді обвинувачений, з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 він у неприязних стосунках не перебуває, підстав для зведення ними наклепу на нього не вбачає, тому суд не має підстав для сумніву у правдивості та істинності показань неповнолітніх потерпілих та наведених вище слідчих дій з їх участю.

При цьому, суд надавав сторонам кримінального провадження можливість забезпечити в суд явку свідка ОСОБА_14 , про присутність якого під час заволодіння ОСОБА_11 майном неповнолітніх потерпілих ствердили потерпілі, однак ні сторона обвинувачення, ні сторона захисту таким правом не скористалася.

Посилання захисника на невжиття в ході досудового розслідування заходів щодо здобуття інформації про місце перебування викраденого майна суд оцінює з тієї точки зору, що сторона захисту наділена такими ж повноваженнями щодо збирання доказів, як і сторона обвинувачення. Однак, ні в ході досудового розслідування, ні під час ознайомлення з його матеріалами, ні в ході судового розгляду сторона захисту з будь-якими клопотаннями про витребування будь-яких доказів до слідчого/прокурора та суду не зверталася.

Таким чином, оцінивши належні, допустимі та достовірні докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд дійшов таких висновків.

Діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_11 , мало місце, дії обвинуваченого містять склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, і становлять собою шахрайство заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (епізод щодо потерпілого ОСОБА_4 ) та шляхом обману (епізод щодо потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ), вчинене повторно. Вина обвинуваченого у вчиненні вказаного діяння повністю доведена в судовому засіданні і він підлягає покаранню за його вчинення.

Приймаючи рішення, керуючись вимогами ч. 2 ст. 17 КПК України, суд дійшов висновку про те, що сторона обвинувачення належними та допустимими доказами поза розумним сумнівом довела винуватість ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого діяння.

На виконання вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого діяння, що є злочином середньої тяжкості, особу винуватого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_11 по епізоду щодо потерпілого ОСОБА_4 , суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

За епізодом щодо потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обставин, що пом`якшують покарання, не вбачається.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_11 , не встановлено.

ОСОБА_11 раніше судимий за злочини проти власності (в тому числі й аналогічні інкримінованому діянню), за місцем проживання КП Житловик компрометуючими даними щодо нього не володіє, не перебуває на наркологічному обліку, однак перебуває на психіатричному обліку (з діагнозом епілептична хвороба), є інвалідом ІІІ групи, офіційно не працевлаштований, утриманців не має.

З урахуванням обставин справи, вартості майна, яким незаконно заволодів обвинувачений, та незначного розміру відшкодованої його частини, позиції потерпілих, які не наполягали на найсуворішому покаранні, з огляду на наявність обставин, що пом`якшують покарання лише по І епізоду, та відсутність обставин, що його обтяжують, особливість психічного здоров`я обвинуваченого, який є інвалідом ІІІ групи, не працевлаштований, вчинив І епізод з інкримінованих у цьому провадженні наступного ж дня після засудження до арешту за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, що свідчить про відверте та вперте небажання ставати на шлях виправлення, суд не вбачає за можливе призначати йому покарання у виді штрафу, виправних робіт чи обмеження волі, вважаючи за необхідне призначити ОСОБА_11 покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, визначений санкцією ч. 2 ст. 190 КК України.

На глибоке переконання суду, саме таке покарання є необхідним, достатнім, справедливим для виправлення ОСОБА_11 , запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд враховує те, що він вчинив І епізод інкримінованого діяння наступного ж дня після ухвалення 17 травня 2016 року попереднього вироку за вчинення аналогічного діяння та крадіжок, а ІІ епізод до спливу місячного строку з дня ухвалення вказаного вироку, що свідчить про його явне небажання ставати на шлях виправлення, з огляду на відсутність декількох обставини, які б істотно знижували суспільну небезпечність всіх епізодів інкримінованого діяння, суд підстав для застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання та звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України не вбачає.

За правилами ч. 1 ст. 71 КК України, враховуючи обставини справи, вартість викраденого, особу обвинуваченого, думку потерпілих осіб, суд вважає за необхідне остаточне покарання ОСОБА_11 визначити шляхом часткового приєднання невідбутого (на момент вчинення інкримінованого діяння) покарання за попереднім вироком від 17 травня 2016 року з урахуванням вимог ст. 72 КК України, зарахувавши у строк відбуття покарання відбуті ОСОБА_11 за вказаним вироком 5 місяців арешту, а також відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України строк перебування на стаціонарній судово-психіатричній експертизі, що прирівнюється до попереднього ув`язнення, з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Клопотань щодо застосування запобіжного заходу не надійшло.

Цивільний позов потерпілого-цивільного позивача ОСОБА_6 до обвинуваченого-цивільного відповідача ОСОБА_11 про стягнення майнової та моральної шкоди, завданих злочином, підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як вбачається з п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а відповідно до п. 2 ч. 2 цієї ж статті моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї.

Вартість майна потерпілого ОСОБА_6 , яким незаконно заволодів ОСОБА_11 , відповідає обсягу обвинувачення та підтверджена дослідженими вище даними довідок ПП ОСОБА_15 (т. 2 а.с. 79-80), відповідно до яких станом на 2 червня 2016 року вартість мобільного телефона марки Samsung galaxy S6 edge+, що був у користуванні, могла становити 19999 грн., сім-карти оператора мобільного зв`язку Київстар, що була у користуванні, 30 грн.

З огляду на це, стягненню з обвинуваченого підлягає сума завданої злочином майнової шкоди у розмірі 20029 грн., оскільки різницю у 1 грн. між встановленою в судовому розгляді вартістю телефона та вимогами позовної заяви потерпілим та його представниками не обґрунтовано, тому цивільний позов в цій частині підлягає задоволенню частково в межах доведеності розміру завданого збитку.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

З врахуванням характеру протиправного діяння обвинуваченого, вартості майна, яким він незаконно заволодів, ступеню вини обвинуваченого, глибини душевних страждань, яких зазнав неповнолітній потерпілий у зв`язку з протиправним діянням щодо його майна, на виконання положень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, з врахуванням матеріального становища обвинуваченого та потерпілого, з огляду на те, що завдана моральна шкода потерпілому полягає також у тому, що він для відновлення звичного способу життя та своїх порушених прав був змушений докладати додаткових зусиль, звернутися за правовою допомогою, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також враховуючи те, що відшкодування моральної шкоди не може бути засобом збагачення, на думку суду, розмір відшкодування моральної шкоди відповідає заявленим 2000 грн., які слід стягнути з обвинуваченого-цивільного відповідача на користь потерпілого-цивільного позивача.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,
у х в а л и в:

ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 травня 2016 року до призначеного цим вироком покарання визначити ОСОБА_11 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_11 рахувати з моменту приведення вироку у виконання, зарахувавши за правилами ч. 1 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання 5 місяців арешту, відбутих за попереднім вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 травня 2016 року, а також (згідно з вимогами ч. 5 ст. 72 КК України) строк перебування на стаціонарній судово-психіатричній експертизі з 21 червня 2016 року по 15 липня 2016 року з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід застосований не був.

Цивільний позов про стягнення майнової та моральної шкоди, завданих злочином, задоволити частково.

Стягнути з обвинуваченого-цивільного відповідача ОСОБА_11 на користь потерпілого-цивільного позивача ОСОБА_6 20029 (двадцять тисяч двадцять дев`ять) грн. майнової та 2000 (дві тисячі) грн. моральної шкоди, завданих злочином.

Відмовити у задоволенні цивільного позову в частині стягнення решти майнової шкоди в сумі 1 (одна) грн.

Вирок набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право на отримання копії вироку в суді.

Суддя ОСОБА_16 -Годлевська