Справа № 513/390/17
Провадження № 1-кп/513/62/17
Саратський районний суд Одеської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 червня 2017 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Сарата кримінальне провадження на підставі обвинувального акта відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плахтіївка Саратського району Одеської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта вища, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України,

В С Т А Н О В И В:

рішенням Саратського районного суду Одеської області від 28 липня 2011 року ОСОБА_5 зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 червня 2011 року і до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З метою ухилення від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 з квітня 2015 року по теперішній час, будучи працездатним, для постійного працевлаштування до установ Державної служби зайнятості України не звертався, не працював та не надавав грошових коштів на утримання дитини.

В наслідок тривалого злісного ухилення від сплати аліментів, у ОСОБА_5 , згідно розрахунку державного виконавця Саратського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області станом на 31 березня 2017 року утворилася заборгованість на загальну суму 22492,75 гривень, на користь стягувача ОСОБА_4 .

Суд з`ясував, що обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин, суд впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. У зв`язку з чим, за згодою учасників судового провадження, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням документів щодо характеристики обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_5 під час судового розгляду повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, не оспорював суму заборгованості за аліментами та кваліфікацію вчиненого злочину, розповів про обставини злочину.

Потерпіла ОСОБА_4 підтвердила, що рішенням Саратського районного суду Одеської області від 28 липня 2011 року з ОСОБА_5 на її користь стягнуто аліменти на утримання їхньої спільної дитини, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 червня 2011 року і повноліття сина, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За її заявою державним виконавцем Саратського районного відділу державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження. ОСОБА_5 з листопада 2012 року аліменти сплачував нерегулярно і не в повному обсязі, останній раз сплатив 2500 гривень у березні 2015 року і з квітня 2015 року аліменти взагалі не платить, ніде не працює і не намагається працевлаштуватись. Заборгованість станом на 31 березня 2017 року складала 22492,75 гривень. В частині покарання обвинуваченого покладається на розсуд суду.

Оцінивши досліджені докази, суд приходить до висновку, що вони є належними, допустимими, достовірними, а сукупність зібраних доказів є достатньою для визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.164 КК України, оскільки він вчинив злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання: обвинувачений вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, повністю визнав вину та щиро розкаявся, не перебуває на обліку у нарколога та психіатра, позитивно характеризується за місцем проживання.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст.164 КК України, у виді громадських робіт, оскільки саме такий вид покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373- 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, та призначити йому покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

Строк відбування покарання обчислювати з дня приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржено учасниками судового провадження до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Саратський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1