АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 лютого 2017 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах адвоката ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 та в його інтересах адвоката - ОСОБА_9 , кримінальне провадження № 0000468 за апеляцією обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2016 року, -

В С Т А Н О В И ЛА:

Цим вироком
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , росіянина, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, працівника Кіцманського лісництва, раніше не судимого, -
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого
ч. 1 ст. 286 КК України і призначено йому покарання у виді виправних робіт на
строк 1 (один) рік з відрахуванням в дохід держави 10 (десять) відсотків із суми заробітку останнього, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 33738 (тридцять три тисячі сімсот тридцять вісім) гривень 21 коп. матеріальної шкоди та 10000 (десять тисяч) гривень моральної шкоди.
Провадження №11-кп/794/65/17 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_10
Категорія ч. 1 ст.286 КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_11

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати на проведення експертиз у сумі 1319 гривень 40 коп.
Речовий доказ по справі колісний трактор «DW240B» д.н.з. НОМЕР_1 , який передано під розписку власнику ОСОБА_6 залишено у останнього.
Згідно вироку районного суду, 21 липня 2016 року приблизно о 19.00 год. ОСОБА_6 , керуючи технічно справним транспортним засобом колісним трактором «DW240B» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по лісовій дорозі Кіцманського лісництва, яке розташоване за межами с. Суховерхів Кіцманського району, зі сторони м. Кіцмань у напрямку с. Суховерхів і на необладнаному для перевозки пасажирів тракторі згідно його технічних характеристик, на підкрильних даного транспортного засобу в якості пасажирів сиділи ОСОБА_8 та ОСОБА_12 .. Наближаючись до підйому у вищезазначеному лісі, водій ОСОБА_6 проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, не врахував стан поверхні проїзної частини, а також кут підйому, що технічно стало причиною втрати курсової стійкості, керованим ним транспортним засобом, розпочав рух на даний підйом, в результаті чого відбулося перекидання трактора на пасажира ОСОБА_8 .
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, потерпілий ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня важкості.
Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_6 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п.12.1 та 21.11 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10.10.2001 року.
На вказаний вирок суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2016 року щодо нього змінити в частині призначення йому покарання та задоволення цивільного позову, а саме, змінити йому покарання на штраф в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 (три тисячі чотириста гривень). Крім цього, цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 просив залишити без розгляду.

При цьому посилався на те, що при призначенні покарання йому районним судом не було враховано ряд обставин, які б могли вплинути на призначене покарання, зокрема, те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем свого проживання та роботи, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, що тяжких наслідків не настало, а також визнання ним своєї винуватості.

Також вважає, що районним судом невірно було вирішено питання і щодо цивільного позову, оскільки позивачем в порушення вимог ч.2 п.5,6 ст. 119 ЦПК України не було додано до позовної заяви історію хвороби потерпілого, виписку з історії хвороби, в яких мали бути зазначені перелік та кількість ліків, медикаментів, лікарських засобів, які були використані під час лікування.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах адвоката ОСОБА_7 , які просили вирок районного суду - змінити в частині призначення йому покарання та задоволення цивільного позову, міркування прокурора, яка вважала вирок суду залишити без змін, а апеляцію обвинуваченого без задоволення, потерпілого ОСОБА_8 та в його інтересах адвоката ОСОБА_9 , розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляції, судова колегія вважає, що апеляція обвинуваченого задоволенню не підлягає, на підставі наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах поданої апеляційної скарги.

Колегією суддів при перевірці вироку суду першої інстанції встановлено, що суд правильно встановив фактичні обставини справи.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ст. 286 ч. 1 КК України і висновок про доведеність винуватості обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому злочині, відповідає сукупності зібраних у справі і дослідженим у судовому засіданні доказам, яким дано вірну юридичну оцінку, яка ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи і ніким не оспорюється.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 щодо невідповідності призначеного йому покарання та залишення без розгляду цивільного позову є безпідставними та спростовуються наданими матеріалами кримінального провадження.

Зокрема, що стосується призначеної міри покарання, то вона обрана ОСОБА_6 згідно загальних принципів призначення покарання, із врахуванням тяжкості скоєного правопорушення, даних про особу винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, судом було враховано характер злочинного діяння, відношення обвинуваченого до скоєного, а також дані про особу обвинуваченого, який по місцю проживання та роботи характеризується позитивно, його майновий стан (має постійне джерело доходів), що на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває. Крім цього, районним судом було враховано і те, що ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, раніше не судимий, частково відшкодував потерпілому завдані збитки, а також думку потерпілого, який просив суворо не карати ОСОБА_6 ..

До обставин, що пом`якшують покарання суд відніс щире каяття та часткове відшкодування завданої потерпілому ОСОБА_8 шкоди.

Також судом першої інстанції було враховано і те, що ОСОБА_6 вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння.

Колегія суддів вважає, що суд з врахуванням зазначених вище обставин кримінального провадження, вірно призначив ОСОБА_6 таку міру покарання, яка необхідна і достатня для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, а саме, у виді 1 (одного) року виправних робіт з відрахуванням в дохід держави 10 % із суми заробітку.

Що стосується цивільного позову, то судом І інстанції було повністю наведено відповідні докази, а апеляційним судом перевірено щодо відшкодування обвинуваченим ОСОБА_6 моральної та матеріальної шкоди, завданої злочином.

Посилання апелянта в апеляції щодо залишення цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 без розгляду є безпідставним, оскільки згідно ст. 129 КПК України, цивільний позов при постановленні вироку може бути
залишено без розгляду лише у випадках виправдання підсудного за
відсутністю складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення або неявки цивільного позивача чи його представника у судове засідання.
Так, при розгляді вказаного кримінального провадження судом було всебічно, повно та об`єктивно з`ясовано характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, а також надано належну оцінку зазначеним обставинам.
Зокрема, колегія суддів, погоджується із висновками районного суду щодо розміру заподіяної матеріальної шкоди із врахуванням усіх витрат потерпілого ОСОБА_8 і вважає, що районний суд вірно стягнув її із обвинуваченого ОСОБА_6 в сумі 33 738 (тридцять три тисячі сімсот тридцять вісім) гривень 21 коп..
Вищевказане підтверджується витратами потерпілого ОСОБА_8 , понесених останнім на імплантати для остеосинтезу та для кісток тазу (т.1, а. с.18-19рахунки №№ 253, 249), а також чеками на придбання ліків (а.с., т.1, 20-45).
Що стосується моральної шкоди, то вона також була визначена судом першої інстанції у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Згідно ст.ст. 23, 1167 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується фізичній особі одноразово, грішми, майном або в інший спосіб особою, яка завдала шкоду за наявності її вини.

Так, суд, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_8 , вірно врахував обставини, при яких було спричинено моральну шкоду потерпілому, ступінь вини обвинуваченого, характер та обсяг душевних страждань і переживань потерпілого, а також матеріальне становище обвинуваченого і розумність заявленої потерпілим суми.

Таким чином, колегія суддів, вважає, що відшкодування моральної шкоди не є засобом збагачення і сума її стягнення на користь потерпілого ОСОБА_8 в сумі 10 000 гривень, судом першої інстанції належним чином були обґрунтовані.

Будь-яких порушень норм кримінально-процесуального права, які б вплинули на законність та обґрунтованість судового рішення по даній справі допущено не було.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів не вбачає підстав для зміни вироку, як про це апелює обвинувачений ОСОБА_6 ..

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 426 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2016 року, щодо ОСОБА_6 обвинуваченого за ст. 286 ч. 1 КК України - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_11
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
Копія вірна: суддя