Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/2038/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" березня 2017 р.

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Гусятин кримінальне провадження №0000251 від 07 вересня 2015 року на підставі обвинувального акта відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, працює в Яблунівському обласному комунальному дитячому протитуберкульозному санаторії, з середньою освітою, одруженої, раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, одруженого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:
07.09.2015 року близько 08 год. 00 хвилин по вул. Наливайка, що у с. Сухостав Гусятинського району Тернопільської області між місцевими жителями ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на ґрунті неприязних відносин виникла словесна суперечка, яка переросла в бійку. Під час якої, реалізуючи свої злочинні дії, направлені на умисне спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 умисно нанесла ОСОБА_4 удар рукою в область лівого вуха та губи, чим спричинила останньому тілесні ушкодження у вигляді садна на лівій вушній раковині, крововиливу на слизовій оболонці верхньої губи, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В подальшому до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 підбіг ОСОБА_6 . Реалізуючи свої злочинні дії, направлені на умисне спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 умисно наніс ОСОБА_4 декілька ударів ногою в область кисті правої руки, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритого косого уламкового перелому 1-ої п`ясної кістки правої кисті, обширного синця на правій кисті, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину у пред`явленому обвинуваченні не визнала повністю та показала, що зранку 07.09.2015 року біля 8 год вона йшла корові по корм та зустріла ОСОБА_4 , який кричав на неї через те, що вона закидала рів, який він вирив для стоку каналізації. З цього приводу в них виникла суперечка, в ході якої він накинувся на неї з кулаками, бив по голові, грудях, кинув її на огорожу, металеву сітку, зашпортався і впав з нею на землю. Після цього встав і побіг.
В цей час до неї підбіг її чоловік ОСОБА_6 , який допоміг її встати і вони побачили ОСОБА_4 , який вибіг з подвір`я з ломом та направлявся до них. Вони побачивши це побігли з чоловіком на територію нежилого господарства.
Не виключає, що тілесні ушкодження на обличчі потерпілого могли бути спричинені нею, оскільки вона захищалась від нападу ОСОБА_4 , якого 30.12.2015 року вироком суду визнано винним за ч.2. ст.125 КК України по факту спричинення їй легких тілесних ушкоджень. Цивільний позов ОСОБА_4 не визнає повністю.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вини в пред`явленому йому обвинуваченні за ч.1 ст.122 КК України не визнав повністю. Суду дав показання, що 07.09.2015 року біля 08 годин 30 хвилин його дружина, ОСОБА_5 пішла на нежиле домогосподарство. В той момент він був на городі.
Почув шум, і побачив, що ОСОБА_4 його дружину шарпає. Він через подвір`я біг до них. Коли він наблизився до них на 5-6 метрів, ОСОБА_4 побачив його і втік на подвір`я свого господарства.
Він допоміг дружині піднятись. Коли він її підняв, побачив , що потерпілий біжить до них з ломом та кричав, що «позабиває» і вони пішли на своє нежиле домогосподарство.
Додатково пояснив, що з ОСОБА_4 того дня він не контактував взагалі. Цивільного позову потерпілого про відшкодування моральної та матеріальної шкоди не визнає.
Не дивлячись на те, що обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не визнали вини в пред`явленому їм обвинуваченні, їх винність повністю доведена в судовому засіданні дослідженими в справі доказами.
Так, в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 показав, що 07.09.2015 року біля 8 годин ранку в с.Сухостав він пішов до сусіда ОСОБА_8 позичити козли на рештування, які тачками возив додому. По дорозі додому зустрів ОСОБА_5 . Між ними виникла суперечка відносно рівчака, який вона засипала. Під час суперечки, раптово вона його вдарила по обличчю. Він впав на коліна. Вона продовжувала його бити, коли він був на колінах обличчям до землі.
В той момент появився ОСОБА_6 , який теж почав його копати ногами, поки не надійшла його дружина, почала кричати і вони втікли.
Додатково показав, що ОСОБА_5 від нього знаходилась з лівої сторони, а ОСОБА_6 з правої сторони. Коли його вдарив ОСОБА_6 ногою в праву руку, він відчув різкий біль в правій руці.
Факт його побиття бачила лише його жінка ОСОБА_9 , яка поверталась додому. Після конфлікту він відвіз тачки ОСОБА_8 , який його бачив вже з отриманими тілесними ушкодженнями, а також його бачив свідок ОСОБА_10 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 підтвердила показання потерпілого ОСОБА_11 . Суду дала показання, що 07.09.2015 року зранку біля 8 години вона виганяла корів на пасовище. Її чоловік пішов до сусіда ОСОБА_8 по козли. Коли вона поверталась додому, із-за повороту десь з 100-150 метрів побачила чоловіка, який стояв на колінах, а біля нього знаходились ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і били його. ОСОБА_6 був зліва, а ОСОБА_5 знаходилась з правої сторони, як дивитись на них.
Вона почала кричати і обвинувачені пішли на своє подвір`я. В чоловіка була розбита губа, вухо. Він скаржився, що йому тяжко дихати. Права рука боліла і великий палець правої руки.
Додатково пояснила, що коли подолала ту відстань, її чоловік вже був на подвір`ї.
Аналогічні показання про обставини умисного нанесення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 легких та середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 свідок ОСОБА_12 дала під час проведення з її участю слідчого експерименту, згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 15.10.2015 року. Так, зокрема, ОСОБА_12 під час проведення зазначеної слідчої дії, докладно розповіла учасникам та понятим на місці події, що «.. за 200 метрів біля воріт домогосподарства побачила тачку, біля якої був на колінах обличчям донизу, її чоловік та біля нього стояли ОСОБА_6 з лівої сторони та його жінка ОСОБА_5 з правої сторони. … побачила, як ОСОБА_6 та ОСОБА_5 наносили в хаотичному порядку ногами удари по тілу чоловіка ( ногах, тулубу та руках)». (а.с.109-111, т.1).
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що 07 вересня 2015 року зранку до нього в домогосподарство в с. Сухостав прийшов ОСОБА_4 по тачки. Через приблизно півгодини часу прийшов їх віддавати та казав, що шарпався і бився з ОСОБА_13 . Лице та ніс у нього були подряпані, казав що болить права рука. Коли ОСОБА_4 брав тачки, то ніяких царапин на ньому не було. Йому відомо, що в потерпілого з ОСОБА_14 неприязні відносини.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що 07 вересня 2015 року вона вела дитину в садок та на вулиці біля господарства ОСОБА_8 в с. Сухоставі, бачила ОСОБА_4 , який віз тачки. Коли вона приблизно через 15 хв. поверталась, то ОСОБА_4 присів і витирав кров на лиці, говорив, що ОСОБА_15 та ОСОБА_16 били його, ОСОБА_17 з розгону копнув та зломав йому палець.

Винність обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України доводиться також показаннями потерпілого ОСОБА_4 під час проведення з його участю слідчого експерименту згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 15.10.2015 року.

Так, потерпілий ОСОБА_4 докладно розповів та показав на місці події, як саме йому спричинили обвинувачені легкі та середньої тяжкості тілесні ушкодження, а саме показав, що «… ОСОБА_5 правою рукою нанесла йому один удар в ділянку лівого вуха. Від завданого удару він впав на коліна та на руки, випустивши з рук тачку. Після цього побачив, як до них у напрямку від свого домогосподарства підбіг ОСОБА_6 , який разом з ОСОБА_5 почали наносити йому удари ногами у ділянку тулуба, рук та ніг. … ОСОБА_6 наніс йому удар ногою, а саме у великий палець правої руки, внаслідок чого потерпілий відчув різку фізичну біль». Як слідує із змісту протоколу, потерпілий за допомогою статистів продемонстрував, як саме йому спричинено тілесні ушкодження. (а.с.88-91, т.1).

Суд вважає показання потерпілого ОСОБА_4 правдивими, оскільки вони, як на досудовому розслідуванні в ході слідчого експерименту так і в судовому засіданні були однаковими, послідовними в деталях, суттєвих розбіжностей в показанням не було, а тому суд покладає їх в основу вироку, як один з доказів, на підтвердження винності обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , так як вони ще й об`єктивно узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , висновком судово-медичної експертизи №291 від 08.09.2015 року.

Так, згідно висновку судово-медичної експертизи №291 від 08.09.2015 року у ОСОБА_4 виявлені такі тілесні ушкодження: «закритий косий уламковий перелом 1-ої п`ястної кістки правої кисті, обширний синець на правій кисті, садно на лівій вушній раковині, крововилив на слизовій оболонці верхньої губи. Тілесне ушкодження у вигляді забою правої кисті з переломом 1-ої п`ястної кістки правої кисті та синець на правій кисті, за ознакою тривалого розладу здоров`я,-відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, оскільки для свого повного загоєння, при звичайному перебігу травматичного процесу, потребує термін тривалістю понад 3 тижні (більше як 21 день). Садно на лівій вушній раковині та крововилив на слизовій оболонці верхньої губи відносяться до легких тілесних ушкоджень. Дані тілесні ушкодження, враховуючи їх вид та властивості, утворилися від дії тупих предметів, можливо в час та при обставинах викладених у постанові». (а.с.84-87, т.1).

Крім наведених доказів, винність обвинувачених ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України доводиться наступними дослідженнями в судовому засіданні доказами, а саме:

?витягом з кримінального провадження № 0000251, внесеного до ЄРДР 07.09.2015 року (а.с.83);

?протоколом усної заяви про злочин №1337 від 07.09.2015 року (а.с.84);

?рапортом про отриману інформацію, яка надійшла по телефону від 07.09.2015 року.

Твердження обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про те, що тілесних ушкоджень потерпілому умисно вони не наносили є безпідставними та суперечать встановленим в судовому засіданні фактичним обставинам справи.
Як встановлено при розгляді справи, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 саме на ґрунті особистих неприязних стосунків під час сварки умисно нанесли потерпілому ОСОБА_4 легкі та середньої тяжкості тілесні ушкодження..

Зазначені обставини доводяться показаннями обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , які підтвердили, що потерпілий, його дружина та обвинувачені перебувають в неприязних стосунках вже тривалий час.

Посилання сторони захисту на те, що вироком Гусятинського районного суду від 30.12.2015 року встановлено обставини, що підтверджують їх невинуватість є необґрунтованими, оскільки судом відповідно до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Таким чином притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за участь в конфлікті з ОСОБА_5 не є підставою для визнання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 невинуватими в інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях.
Показання свідка ОСОБА_18 про те, що ОСОБА_6 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 не наносив суд визнає суперечливими та не бере їх до уваги, оскільки вони не підтверджуються та суперечать дослідженими в судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , протоколам слідчих експериментів з участю потерпілого та свідка, висновку судово-медичної експертизи, яким суд надав оцінку з точки зору достатності та взаємозв`язку.
При таких обставинах суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченої ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження. Дії обвинуваченого ОСОБА_6 вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним за життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, її позитивну характеристику за місцем роботи та проживання.
ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності. Суд визнає зазначену обставину такою, що пом`якшує покарання обвинуваченої.
Судом не встановлено обставин, що обтяжують покарання.
На підставі викладеного суд приходить до висновку, що для виправлення і перевиховання обвинуваченої слід призначити їй покарання у виді штрафу.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу винного, те, що він позитивно характеризується за місцем проживання.
ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності. Суд визнає зазначену обставину такою, що пом`якшує покарання обвинуваченого.
Судом не встановлено обставин, що обтяжують покарання.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що слід призначити покарання обвинуваченому у виді обмеження волі.
Враховуючи тяжкість злочину, особу винного та зазначені вище обставини справи, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Дане покарання обвинуваченому відповідає передбаченій ст.50 КК України меті покарання, зокрема, виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.
Потерпілий ОСОБА_4 пред`явив цивільний позов до ОСОБА_5 про стягнення спричиненої моральної шкоди, яку він оцінює в 5000 грн. і виражається вона в тому, що він переніс фізичні страждання, терпів біль, порушився ритм його сімейного життя.
Потерпілим ОСОБА_4 пред`явлено цивільний позов до ОСОБА_6 про стягнення спричиненої моральної шкоди в розмірі 15 000 грн., яка виражається в тому, що він терпів фізичну біль, тривалий час не міг користуватися правою рукою при виконанні робіт по господарству, порушився ритм його сімейного життя. Також потерпілим пред`явлено цивільний позов до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 402 грн.
Відповідно до ч. 3 ст. 128 КПК України, при розгляді цивільного позову в кримінальній справі з питань, не врегульованих КПК, суд може керуватися відповідними нормами ЦПК, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
У відповідності до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначені в ст. 1167 ЦК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Враховуючи вищезазначені вимоги закону та встановлені обставини кримінального провадження, а саме те, що потерпілому внаслідок вчиненого обвинуваченими кримінального правопорушення завдані фізичні та моральні страждання внаслідок перенесених тілесних ушкоджень, завданих обвинуваченими. Суд вважає, що слід стягнути з обвинуваченої ОСОБА_5 на відшкодування моральної шкоди на користь потерпілого кошти в розмірі 1000 грн. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого кошти на відшкодування моральної шкоди в розмірі 1500 грн. На переконання суду, такий розмір моральної шкоди буде в повній мірі відповідати принципам розумності, виваженості і справедливості.
Щодо вимог цивільного позову ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, потерпілий на підтвердження своїх позовних вимог про відшкодування понесених ним матеріальних витрат, представив суду товарні чеки про купівлю лікарських засобів на загальну суму 404 грн. (а.с.61-64, т.1), що підтверджують витрати на лікування.
Як вбачається з матеріалів провадження, доказів про те, що у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_4 було призначено медичне лікування, та яке саме, потерпілим не надано. Крім того, з представлених суду відомостей не вбачається, що медикаменти призначались саме ОСОБА_4 , та саме з приводу отриманих ним тілесних ушкоджень.
На підставі викладеного цивільний позов ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди слід залишити без розгляду, що в силу вимог ч.7 ст. 128 КПК України не позбавляє права потерпілого пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 128-129, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винною за ч.1 ст. 125 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

ОСОБА_6 визнати винним за ч.1 ст. 122 КК України і призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 кошти на відшкодування моральної шкоди в розмірі 1000 гривень. В задоволенні решти вимог- відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 кошти на відшкодування моральної шкоди в розмірі 1500 гривень. В задоволенні решти вимог- відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди залишити без розгляду.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Гусятинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченими з часу отримання ним його копії.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно.

Суддя Гусятинського районного суду ОСОБА_1