Справа №303/3159/17
Номер рядка статистичного звіту 22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2017 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі головуючого -судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , представника Мукачівського управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №00001139 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 травня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Свалява, мешканки АДРЕСА_1 ,
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 190 ч.1, 358 ч. 1, ч.4 КК України.
в с т а н о в и в:

Обвинувачена ОСОБА_5 , будучи призначеною опікуном над неповнолітньою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рішенням Мукачівської міської ради №256 від 29.11.2001 року, в порушення ст. 30 п.5 постанови Кабінету міністрів України №1751 від 27.12.2001 року, незаконно отримала в період з 01 липня 2014 року по 31 грудня 2014 року соціальну допомогу призначену та нараховану їй Мукачівським управлінням праці та соціального захисту населення у сумі 9 558 грн, чим самим спричинала державі в особі Мукачівського управління праці та соціального захисту населення матеріальні збитки на зазначену суму.
Так, ІНФОРМАЦІЯ_3 підопічна обвинуваченої ОСОБА_5 - неповнолітня ОСОБА_8 народила дитину та стала матір"ю. У відповідності до п.5 ст. 30 постанови Кабінету міністрів України №1751 від 27.12.2011 року підставою для припинення виплати допомоги на дітей над якими встановлено опіку чи піклування є надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності, якщо вона записана матір"ю або батьком дитини.
Обвинувачена ОСОБА_5 з метою незаконного отримання соціальної допомоги як опікун неповнолітньої ОСОБА_7 , умисно ввела в оману соціальних працівників Мукачівського управлінням праці та соціального захисту населення та 03 липня 2014 року внесла неправдиві відомості, як підставу для нарахування їй як опікуну соціальної допомоги до заяви №151213 від 03.07.2014 року "Про призначення усіх видів соціальної допомоги" та декларації про доходи та майновий стан, де в графі "члени сім"ї" не вказала новонароджену дитину її підопічної ОСОБА_7 , яка проживає разом з нею, приховавши шляхом замовчування про дану інформацію про зміни в складі її сім"ї при оформленні заяви на отримання соціальної допомоги від службових осіб відділу у справах дітей Мукачівського міськвиконкому та Мукачівського УПСЗН, будучи обізнаною про свій обов"язок повідомляти таку інформацію та подала зазначені підроблені документи до Мукачівського УПСЗН.
Між прокурором Мукачівської місцевої прокуратури та обвинуваченою ОСОБА_5 з участю захисника ОСОБА_6 23 червня 2017 року в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України була укладена угода про визнання винуватості. Згідно з вищезазначеною угодою прокурор та обвинувачена дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_5 за ст.ст. 190 ч.1, 358 ч. 1, ч.4 КК України.
Обвинувачена ОСОБА_5 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень. Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинна понести за вчинені кримінальні правопорушення за ст. 190 ч.1 КК України у виді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн., за ст. 358 ч. 1 КК України у виді штрафу у розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 360 грн. та за ст. 358 ч.4 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 360 грн. Згода обвинуваченої на призначення такого покарання отримана.
Розглядаючи в порядку ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні заявив, що при укладенні вищезазначеної угоди були дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання.
Обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні також просили затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_5 беззастережно визнала себе винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 190 ч.1, 358 ч. 1, ч.4 КК України, за викладених в обвинувальному акті обставин.
Представник Мукачівського управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_4 в судовому засіданні проти затвердження укладеної між прокурором Мукачівської місцевої прокуратури та обвинуваченою ОСОБА_5 угоди про визнання винуватості не заперечевула та пояснила, що завдана шкода Мукачівському УПСЗН відшкодована повністю.
Таким чином, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень передбачених ст. 190 ч.1 КК України шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, ст. 358 ч.1 КК України - підроблення іншого документу, який надає права з метою його використання підроблювачем, ст. 358 ч.4 КК Україїни - використання завідомо підробленого документу.
Заслухавши учасників кримінального провадження та перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.
Речові докази, судові та процесуальні витрати по справі відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд,-
р і ш и в:
Затвердити угоду від 23 червня 2017 року між прокурором Мукачівської місцевої прокуратури та обвинуваченою ОСОБА_5 про визнання винуватості.
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.1 ст. 358 та ч.4 ст. 358 КК України та призначити їй покарання за ч.1 ст. 190 КК України у виді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн., за ч.1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 360 грн. та за ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання ОСОБА_5 у виді штрафу у розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 360 грн.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1