АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/31/2017 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 серпня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_11 та накладено арешт на об`єкти нерухомості, що на праві власності зареєстровані за ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в рамках кримінального провадження № 0001149, відомості про яке внесено до ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 212, ч. 2 ст. 364-1 КК України.
Слідчий суддя у відповідності вимог ст. 170 КПК України, задовольнив клопотання слідчого з огляду на наявність правових підстав для накладення арешту на вказане майно, з метою збереження, запобігання можливості відчуження та забезпечення спеціальної конфіскації майна, врахувавши при цьому встановлений органом досудового розслідування розмір збитків, завданий кримінальним правопорушенням.

В апеляційних скаргах, захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.
Апелянтвказує що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена з істотним порушенням кримінально процесуального закону. Зазначає, що рішення слідчого судді не містить мотивованих підстав для накладення арешту на домоволодіння, зокрема за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки, вказане майно належить ОСОБА_9 , яка не має відношення до ОСОБА_8 , оскільки шлюб між ними розірваний, відношення до кримінального провадження остання не має, а ризики псування, відчуження або пошкодження майна відсутні.
Також апелянт вказує на те, що слідчим суддею допущено невідповідність висновків суду дійсним обставинам, оскільки майно на яке накладено арешт належить іншим особам на праві приватної власності. Такий вид забезпечення кримінального провадження порушує право приватної власності на майно, яке вибуло з власності ОСОБА_8 .
Крім цього захисник вважає, що суддя не врахував тієї обставини, що підозра ОСОБА_8 не була вручена (повідомлена) у спосіб визначений КПК України, а тому накладення арешту з цих підстав є незаконним.
Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, який підтримав вимоги апеляційних скарг та просив їх задовольнити в повному обсязі, думку прокурора, про законність ухвали, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи за клопотанням слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав.
З наданий апеляційному суду матеріалів вбачається, що Головним управлінням СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001149, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 212 та ч. 2 ст. 364-1 КК України.
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 підозрюється в тому, що вчинив розтрату чужого майна шляхом зловживання своїм становищем в особливо великих розмірах та зловживання службовою особою приватного права, що спричинило тяжкі наслідки, тобто злочин, передбачений ч. 5 ст. 191 КК України, за вчинення якого передбачено позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, та злочин, передбачений ч. 2 ст. 364-1 КК України, за вчинення якого передбачено штраф від чотирьохсот до дев`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк від трьох до шести років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі спеціальною конфіскацією. Загальна сума збитків, завданих злочинними діями ОСОБА_8 , становить понад один млрд. грн.

29.07.2016 р. ОСОБА_8 поштовим зв`язком надіслано повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 64903966 від 02.08.2016 р., у власності ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , перебувають такі об`єкти нерухомості:
- Житловий будинок з надвірними спорудами, за адресою: АДРЕСА_2 , Реєстраційний номер майна: 36261892,
- Житловий будинок з надвірними спорудами, за адресою: АДРЕСА_2 , Реєстраційний номер майна: 36205454,
- Житловий будинок з надвірними спорудами, за адресою: АДРЕСА_2 , Реєстраційний номер майна: 36205727,
- Житловий будинок з надвірними спорудами, за адресою: АДРЕСА_2 , Реєстраційний номер майна: 36206109,
- об`єкт незавершеного будівництва, раніше АДРЕСА_3 , Тип земельної ділянки: земельна ділянка, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: АДРЕСА_1 Технічний опис майна: житловий будинок незавершений будівництвом, готовність 84 %, Житлова площа невизначена; Реєстраційний номер майна: 32805388, Кадастровий номер: :01:004:0073,
- Квартира за адресою: АДРЕСА_4 Реєстраційний номер майна: 36603198,
- 31/100 частки власності на нежилі приміщення VІІ-го поверху заг.пл.-1041,30 кв.м., за адресою: АДРЕСА_5 , Реєстраційний номер майна: 33257677.
- домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , Реєстраційний номер майна: 6161501.
Органом досудового розслідування встановлено, що на даний час наявні розумні підстави вважати, що грошові кошти, що знаходяться на рахунках підозрюваного ОСОБА_8 та нерухоме майно, що йому належить, підлягає спеціальній конфіскації, може бути використане для забезпечення цивільного позову, та підлягає можливій конфіскації майна.
03.08.2016 року старший слідчий в ОВС слідчого відділу Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м.Києва, з клопотанням про арешт майна з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження майна, що належить підозрюваному ОСОБА_8
КПК України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер. Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно повинно відповідати вимогам визначеним статті 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися. Так, згідно статті 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна. Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна
Задовольняючи клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту на майно, слідчий суддя вказав, що органом досудового розслідування доведено необхідність накладення арешту на вилучене майно, крім того зазначив, що майно відповідає вимогам ст. 170 КПК України, а тому є достатньо правових підстав для задоволення клопотання.
З такими висновками слідчого судді погоджується колегія суддів та вважає, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси володільця майна, оскільки матеріали кримінального провадження свідчать про те, щомайно, на яке накладено арешт, відповідає критеріям статті 170 КПК України та може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи третьої особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, що в сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів з метою уникнення приховування, перетворення чи знищення майна.
З урахуванням вказаних обставин, з метою забезпечення у майбутньому можливої конфіскації майна в разі доведення вчинення злочину чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, колегія суддів вважає, що слідчий суддя місцевого суду обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170-173 КПК України, наклав на нього арешт.
Посилання представника власника майна на те, що ОСОБА_8 в непередбачений КПК спосіб був повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 є безпідставним, оскількиарешт майна з підстав передбачених частиною 2 статті 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає обов`язкового оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Доводи представника власника майна про необґрунтованість накладення арешту на майно за адресами: Київська область, Бориспільський район, с. Гора , а саме на об`єкти нерухомості, що за ствердженням захисника належать іншим власникам з 2014 року є такими, що не відповідають матеріалам кримінального провадження, оскільки наданих апеляційному суду доказів щодо представлення інтересів цих осіб за довіреністю суду надано не було.
Доводи захисника ОСОБА_7 про безпідставність накладення арешту на майно колишньої дружини ОСОБА_8 . ОСОБА_9 , з огляду на мету накладення арешту є необґрунтованими.
Слідчим суддею накладено арешт відповідно до вимог КПК України та на підставі належно досліджених доводів органу досудового розслідування з встановленням наявних у кримінальному провадженні доказів, які вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні злочину, крім того і інші доводи апелянта не спростовують висновків слідчого судді, а тому не можуть бути прийняті до уваги.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.
Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає.
З урахуванням викладеного, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 117, 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 серпня 2016 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_11 та накладено арешт на об`єкти нерухомості, що на праві власності зареєстровані за ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в рамках кримінального провадження № 0001149, відомості про яке внесено до ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 212, ч. 2 ст. 364-1 КК України залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4