УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/8860/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 3 ст. 190 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 серпня 2017 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченої: ОСОБА_7

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та проживаючу в АДРЕСА_1 , раніше не судиму,
- за ч. 3 ст. 190 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі.
Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 2 (два) роки та покладено на неї обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 2625 грн. та 1000 грн. моральної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду в сумі 1950 грн.
в с т а н о в и л а:
На виконання вказаних домовленостей, ОСОБА_14 в період часу з 13.02.2016 року по 12.03.2016 року, будучи неправдиво запевненою в добросовісності намірів ОСОБА_7 , через термінал самообслуговування ПАТ КБ «Приватбанк», здійснила перерахування готівкових коштів на загальну суму 1441 грн. 00 коп. на банківський картковий рахунок № НОМЕР_3 у ПАТ КБ «Приватбанк». Після цього, ОСОБА_7 отримавши грошові кошти в сумі 1441 грн. 00 коп., маючи реальну можливість здійснити свої зобов`язання перед ОСОБА_14 щодо передачі замовленого та оплаченого нею товару, порушуючи попередню домовленість, вказаний товар ОСОБА_14 не надіслала, отриманими грошовими коштами розпорядилась на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_7 незаконно, шляхом зловживання довірою (шахрайство) заволоділа грошовими коштами ОСОБА_14 в сумі 1441 грн. 00 коп., чим спричинила останній матеріальної шкоди на вказану суму.
На виконання вказаних домовленостей, ОСОБА_18 11.03.2016 року о 18 год. 22 хв. будучи неправдиво запевненою в добросовісності намірів ОСОБА_7 , через термінал самообслуговування ПАТ КБ «Приватбанк», здійснила перерахування готівкових коштів в сумі 1200 грн. 00 коп. на банківський картковий рахунок № НОМЕР_3 у ПАТ КБ «Приватбанк». Після цього, ОСОБА_7 отримавши грошові кошти в сумі 1200 грн. 00 коп., маючи реальну можливість здійснити свої зобов`язання перед ОСОБА_18 щодо передачі замовленого та оплаченого нею товару, порушуючи попередню домовленість, вказаний товар не надіслала, отриманими грошовими коштами розпорядилась на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_7 незаконно, шляхом зловживання довірою (шахрайство), заволоділа грошовими коштами ОСОБА_18 в сумі 1200 грн. 00 коп., чим спричинила останній матеріальної шкоди на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_7 незаконно, шляхом зловживання довірою (шахрайство), заволоділа грошовими коштами ОСОБА_24 в сумі 953 грн. 00 коп., чим спричинила останній матеріальної шкоди на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_7 незаконно, шляхом зловживання довірою (шахрайство), заволоділа грошовими коштами ОСОБА_32 в сумі 2400 грн. 00 коп., чим спричинила останній матеріальної шкоди на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_7 незаконно, шляхом зловживання довірою (шахрайство), заволоділа грошовими коштами ОСОБА_38 в сумі 1650 грн. 00 коп., чим спричинила останній матеріальної шкоди на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_7 незаконно шляхом зловживання довірою (шахрайство) заволоділа грошовими коштами ОСОБА_42 в сумі 568 грн. 00 коп., чим спричинила останній матеріальної шкоди на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_7 незаконно шляхом зловживання довірою (шахрайство) заволоділа грошовими коштами ОСОБА_51 в сумі 193 грн. 00 коп., чим спричинила останній матеріальної шкоди на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_7 незаконно шляхом зловживання довірою (шахрайство) заволоділа грошовими коштами ОСОБА_66 в сумі 247 грн. 00 коп., чим спричинила останньому матеріальної шкоди на вказану суму.
На виконання вказаних домовленостей, ОСОБА_100 31.03.2016 року о 15 год. 44 хв., будучи неправдиво запевненою в добросовісності намірів ОСОБА_7 , через термінал самообслуговування ПАТ КБ «Приватбанк», здійснила перерахування готівкових коштів в сумі 1900 грн. 00 коп. на банківський картковий рахунок № НОМЕР_3 у ПАТ КБ «Приватбанк». Після цього, ОСОБА_7 отримавши грошові кошти в сумі 1900 грн. 00 коп., маючи реальну можливість здійснити свої зобов`язання перед ОСОБА_100 щодо передачі замовленого та оплаченого нею товару, порушуючи попередню домовленість, вказаний товар не надіслала, отриманими грошовими коштами розпорядилась на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_7 незаконно шляхом зловживання довірою (шахрайство) заволоділа грошовими коштами ОСОБА_100 в сумі 1900 грн. 00 коп., чим спричинила останній матеріальної шкоди на вказану суму.
В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, кваліфікацію та доведеності її вини вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_7 підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення через м`якість.
Вказує, що судом не враховано те, що ОСОБА_7 вчинила тяжке кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 190 КК України щодо значної кількості потерпілих більшість з яких проживають за межами м. Житомира і області, що ускладнює захист останніми своїх прав та шкоду відшкодувала частково.
На його думку, призначене ОСОБА_7 покарання є недостатнім для попередження вчинення нею нових злочинів.
Просить вирок суду щодо ОСОБА_7 скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати її винною у вчиненні інкримінованого їй злочину та призначити їй покарання за ч. 3 ст. 190 КК України 5 (п`ять) років позбавленні волі.
Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з іспитовим строком 3 (три) роки, якщо вона протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації. В решті вирок залишити без змін.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченої ОСОБА_7 , яка покладалась на розсуд суду, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про фактичні обставини кримінального провадження та доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду і наведених у вироку доказів, є обґрунтованими і законними та апелянтом не оспорюються.
Не оспорюється в апеляційній скарзі також правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 190 КК України.
Покарання ОСОБА_7 на думку колегії суддів, призначено з дотриманням положень ст. 65 КК України.
Судом було враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та наслідки, обставини що пом`якшують її покарання щире каяття, активне сприяння у розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують її покарання, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, має на утриманні п`ятеро малолітніх дітей, часткове відшкодування шкоди потерпілим.
Підстав вважати призначене ОСОБА_7 покарання таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі обвинуваченого колегія суддів не вбачає та при цьому враховує, позицію прокурора, який не заперечує правильність застосування до обвинуваченої звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, а лише просить збільшити іспитовий строк на один рік та строк покарання від якого обвинувачена звільнена, що на думку колегії суддів не свідчить про явну несправедливість призначеного обвинуваченій покарання за своїм видом і розміром через м`якість.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які давали б підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Корольовського районного суду м.Житомира від 14 квітня 2017 року щодо ОСОБА_7 - без змін.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді: