Справа№751/137/17
Провадження №1-кс/751/72/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 січня 2017 року місто Чернігів
Слідчий суддя Новозаводського районного суду м.Чернігова ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю слідчого ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_3 про арешт майна -
Встановив :
Під час досудового розслідування встановлено, що 03.01.2017 р. близько 21 години ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки ЗІЛ-ММЗ 4505, д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Гриненки с.Курінь Бахмацького району, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 . В результаті ДТП останній отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому черепа, набряку головного мозку, закритого перелому середньої третини правого передпліччя, закритого перелому грудної клітини та був доставлений на лікування до Бахмацької ЦРЛ. З метою збереження речових доказів, виникла необхідність накладення арешту на вказаний автомобіль.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та вказав, що арешт накладається відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України; майно має ознаки речового доказу згідно ст. 98 КПК України і визнано речовим доказом відповідною постановою слідчого.
Прокурор клопотання підтримала.
Власник майна в судове засідання викликався у встановленому законом порядку, його неявка не є перешкодою для розгляду клопотання.
Фіксування судового розгляду клопотання за допомогою технічних засобів, згідно ст. 107 КПК України, не здійснювалось.
Вислухавши слідчого і прокурора, вивчивши матеріали за клопотанням, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 170 КПК України, зокрема: арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна; завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження; слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб; арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу; арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, зокрема, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України.
Дане клопотання є доведеним та ґрунтується на законі; в даному випадку арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; наявні ризики, передбачені абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України; є постанова слідчого про визнання майна речовим доказом.
На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст. 170-173, 175, 395 КПК України
Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль ЗИЛ-ММЗ 4505, р.н. НОМЕР_1 , власником якого є СТОВ «Злагода».
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, підозрюваному, обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, підозрюваному, обвинуваченому, засудженому, третім особам, які були присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Чернігівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий cуддя ОСОБА_1