Справа № 368/306/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/490/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 25.04.2017

УХВАЛА
Іменем України
25 квітня 2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7 ,
представника

Кагарлицької ВК №115 ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 21 березня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні подання начальника Кагарлицької ВК №115 про заміну невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням засудженому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , освіта середня, громадянину України, неодруженому.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що із характеристики засудженого ОСОБА_7 не вбачається його працевлаштування на установі. Хоча з довідки, виданої бухгалтерією колонії вбачається, що середня заробітна плата за період відбування покарання в установі становить 40 грн. 26 коп. Окрім того, із матеріалів особової справи засудженого видно, що із засудженим ОСОБА_7 було проведено виховні бесіди після вчинених порушень. Хоча в характеристиці засудженого ОСОБА_7 зазначено, що засуджений до виконання робіт по благоустрою установи відноситься з розумною ініціативою, хоча згідно рапорту №265 від 19.07.2016 року вбачається, що засуджений відмовився прибирати територію згідно графіку. Крім цього, засуджений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок якого загинула одна особа та не відшкодував потерпілій збитки перебуваючи у відпустці.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити подання начальника Кагарлицької ВК №115 про заміну невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким. Замінити ОСОБА_7 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі, на виправні роботи.

Свої вимоги мотивує тим, що він не відмовляється від свого обов`язку відшкодувати потерпілій збитки, проте заявляє, що потерпіла категорично відмовляється отримувати від нього будь-яку допомогу. Зазначає, що за весь період відбування покарання вимоги режиму не порушував, та суд першої інстанції не врахував, що він є інвалідом 3 групи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи засудженого ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, позицію представника Кагарлицької ВК № 115, який покладався на розсуд суду, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

Так, із матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Менського районного суду Чернігівської області від 29 грудня 2014 року за ч.2 ст.286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строк на 3 роки.

ОСОБА_7 засуджено на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, яке згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, вчинених з необережності.

Початок строку покарання 11.06.2015 року.

Кінець строку покарання 11.06.2020 року.

1/3 строку покарання 11.02.2017 року.

Засуджений ОСОБА_7 із 18.06.2015 року утримувався у Чернігівському СІЗО, де заохочень та дисциплінарних стягнень не мав.

23 березня 2016 року засуджений ОСОБА_7 прибув до Кагарлицької виправної колонії № 115 Київської області.

Станом на 11.02.2017 року ОСОБА_7 відбув 1/3 строку призначеного вироком суду покарання за тяжкий злочин, вчинений з необережності.

Відповідно до ст.82 КК України умовами заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є: відбуття засудженим певної частини призначеного покарання, визначеної у частині четвертій цієї статті; наявність факту того, що засуджений став на шлях виправлення.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням - того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Разом з тим, висновки про те, чи став засуджений на шлях виправлення, можливо зробити врахувавши увесь комплекс даних, які характеризують засудженого, його поведінку, відношення до праці, відношення до вчиненого злочину та його наслідків, наявність заохочень, їх кількість та регулярність отримання, наявність чи відсутність стягнень, тощо.

Як убачається з матеріалів провадження, а саме із характеристики, затвердженої начальником Кагарлицької ВК №115 засуджений ОСОБА_7 за період перебування в колонії зарекомендував себе з позитивної сторони, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня в установі, за що один раз був заохочений. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктує. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань. Виконує роботу з самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт по благоустрою установи відноситься з розумною ініціативою. Засуджений ОСОБА_7 не допускає порушень, вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Засуджений ОСОБА_7 приймає участь у спортивно масових та фізкультурно оздоровчих заходах, чим показує іншим засудженим позитивний приклад та пропагує здоровий спосіб життя.

Однак, при вивчені матеріалів особової справи засудженого встановлено, що із засудженим ОСОБА_7 проводилися виховні бесіди після вчинення ним порушень, що підтверджується рапортами: №81 від 28.03.2016 року (а.п.109), №219 від 25.06.2016 року (а.п.132), №240 від 08.07.2016 року (а.п.134), №265 від 19.07.2016 року (а.п.137).

Окрім того, судом першої інстанції вірно враховано, що засуджений ОСОБА_7 не відшкодував збитки потерпілій хоча йому надавався короткочасний виїзд за межі колонії з 25.10.2016 року по 07.11.2016 року.

Твердження засудженого про те, що він неодноразово намагався направити грошові кошти потерпілій, а вона їх не отримує є необґрунтованими, оскільки не підтверджуються відповідними квитанціями або іншими належними доказами.

Сам факт правослухняної поведінки під час відбування покарання не є безумовною передумовою заміни покарання у вигляді позбавлення волі на покарання у вигляді виправних робіт.

Із огляду на зазначене, а також враховуючи, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок якого загинула одна особа, колегія суддів приходить до висновку, що засуджений не довів своє виправлення.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ст.370 КПК України щодо законності, обґрунтованості і вмотивованості та підстави для її зміни чи скасування відсутні, а тому в задоволенні апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 необхідно відмовити, а ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 537 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 21 березня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні подання начальника Кагарлицької ВК №115 про заміну ОСОБА_7 невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням без змін.

Головуючий:
Судді: