печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.09.2016 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Києва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001479 від 28.02.2016р. за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, студента 4 курсу Київського національного університету технологій та дизайну, неодруженого, не судимого, який працює оператором АЗС ТОВ «Амік Енерджі», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
28.02.2016р. приблизно о 15 год 00 хв ОСОБА_6 приїхав до ТРЦ «Gulliver», що розташований за адресою: м. Київ, пл. Спортивна, 1-А, з метою відвідати магазини, які в ньому знаходяться, та придбати собі речі.

У подальшому, знаходячись у ТРЦ «Gulliver», приблизно о 15 год 05 хв ОСОБА_6 , піднявся на другий поверх та зайшов до магазину «Pull and Bear», де в торговому залі чоловічого відділу оглянув та обрав собі кросівки, які виставлені на стелажах, а саме: кросівки чорно-синього кольору, артикул 3110/112/010, вартістю 1299,00 грн, які належить ТОВ ПУЛ ЕНД БЕА УКРАЇНА, які одягнув поряд зі стелажем, на якому були виставлені кросівки. Після цього, перебуваючи в торговому залі чоловічого відділу, у ОСОБА_7 виник умисел на таємне викрадення зазначених кросівок.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, зірвав із зазначених кросівок бирку з цінником та, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, вказану бирку з цінником викинув на підлогу.

Після цього, ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії, вийшов з чоловічого відділу у торговому залі та направився в одягнених кросівках, які він не мав наміру купувати, а вирішив вкрасти, до виходу з магазину, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але не довів його до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки при виході з магазину спрацювала антикрадіжкова рамка, і ОСОБА_6 був затриманий працівником охорони вказаного магазину, разом із наявним при ньому кросівками, чорно-синього кольору, артикул 3110/112/010, що він мав намір таємно викрасти.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.

22.03.2016 року між представником потерпілого ОСОБА_5 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження представника потерпілого в даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_9 , в порядку передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою представник потерпілого та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, обвинувачений ОСОБА_6 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_6 має понести за вчинене кримінальне правопорушення у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Вислухавши обвинуваченого, представника потерпілого, думку прокурора, які просять суд затвердити угоду про примирення, перевіривши зміст угоди про примирення, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що укладення угоди є добровільним та повністю відповідає вимогам ст.ст. 469, 470, 471 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні з`ясовано у обвинуваченого, що він цілком розуміє, що має право на судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, а також вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом. Крім цього, судом з`ясовано, що угода укладена добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз, умови угоди не суперечать КПК України та закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, відсутні обставини, які вказують на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України відноситься до кримінальних правопорушень невеликої тяжкості, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, існують достатні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення за ініціативою потерпілого, підозрюваного.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який в судовому засіданні визнав свою вину повністю, підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, зазначивши, що протиправні дії вчинив в силу свого легковажного ставлення до наслідків вчинених дій, за місцем навчання та проживання характеризується позитивно, на момент розгляду справи в суді навчається та одночасно працює, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, відсутність обставин, які обтяжують покарання, обставини, які пом`якшують покарання, якими суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про відповідність покарання, передбаченого угодою, у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн, покаранню встановленому санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, та загальним засадам призначення покарання, передбаченим кримінальним законодавством.

Таким чином, суд приходить до висновку, що укладена 22.03.2016р. угода про примирення між представником потерпілого та обвинуваченим, відповідає вимогам КПК України та підлягає затвердженню.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 не застосовувався.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі відсутні.

Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314,368,370,371,374,468,469,471,473-476 КПК України, суд

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про примирення від 22.03.2016 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001479 від 28.02.2016р. за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, укладену між представником потерпілого ОСОБА_5 , та обвинуваченим ОСОБА_9 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене згідно угоди про примирення від 22.03.2016р. покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Речові докази у вигляді вилучених у ОСОБА_7 кросівок, які передані на відповідальне збереження представнику потерпілого ТОВ ПУЛ ЕНД БЕА УКРАЇНА ОСОБА_5 , залишити ТОВ ПУЛ ЕНД БЕА УКРАЇНА за належністю.

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1