Справа №487/732/17 13.03.2017
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 березня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.03. 2017 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кизилсир, Якутської області, РФ, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
-підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України
учасники судового провадження:
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції та вимог апеляційної скарги.
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.03.2017 року задоволено клопотання слідчого СВ Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 та застосовано у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18 березня 2017 року (включно).
Встановлено заставу підозрюваному ОСОБА_6 в розмірі 4 прожиткових мінімумів - в сумі 6400 грн.
В разі внесення застави підозрюваним ОСОБА_6 покладено на нього обов`язки:
-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання;
-утримуватися від спілкування з свідками і потерпілим у даному кримінальному провадженні.
Захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Апелянт вважає ухвалу незаконною та такою, що підлягає скасуванню.
Зазначає, що ОСОБА_6 має стійкі соціальні зв`язки з родиною - матір`ю ОСОБА_10 , дружиною ОСОБА_11 , яка потребує лікування, про що підозрюваний повідомив у судовому засіданні. Не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування, ризики пов`язані з можливістю переховуватись від органів досудового розслідування та суду, можливість впливати на свідків, ніякими доказами не доведено, а є суб`єктивною думкою слідчого, та сторони обвинувачення, крім того з моменту вчинення злочину вже пройшов тривалий період часу і жоден з ризиків, викладених у клопотанні слідчого не підтвердився.
Інкримінований ОСОБА_6 злочин не є тяжким, а відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, заподіяна шкода відшкодована. Тому, підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу відсутні.
У судовому засіданні також не надано доказів, які доводять ухилення ОСОБА_6 від проведення процесуальних дій. Прокурор не навів доказів про існування наявних ризиків, які б давали підставу суду обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а визначений судом розмір застави в 6400 гривень для ОСОБА_6 та його родини є не реальною та недосяжною сумою.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 20.12.2016 близько 07:30 години, знаходячись на Центральному ринку в м. Миколаїв, біля торгового кіоску побачив майно, яке належить ОСОБА_12 , а саме новорічні електричні гірлянди.
Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , скориставшись відсутністю уваги з боку працівників та інших осіб шляхом вільного доступу, таємно викрав чуже майно, а саме новорічні електричні гірлянди у кількості 35 шт. на загальну суму 5900 гривень. Після чого, утримуючи викрадене майно при собі з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.
28.12.2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.
09.02.2017 року слідчий СВ Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_8 , за погодженнями прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .
Приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що з матеріалів кримінального провадження та пояснень наданих в судовому засіданні, він прийшов до переконання про доведення існування ризиків, зазначених слідчим у клопотанні, передбачених п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєні злочину середньої тяжкості, який він вчинив в період іспитового строку, після повідомлення про підозру змінив своє місце проживання, при цьому не повідомив нову адресу проживання органу досудового розслідування, що дає підстави вважати, що з метою ухилення від покарання підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування. Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення корисливих злочинів, що дає підстави вважати, що підозрюваний схильний до вчинення корисливих злочинів і, перебуваючи на волі може вчинити новий злочин, оскільки він не працює та ніяких джерел доходу не має, вчинив злочин в період іспитового строку не відбувши покарання за попереднім вироком суду.
На думку слідчого судді, надані слідчим та прокурором відомості свідчать про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_6 злочину, та про наявність достатніх підстав вважати про існування передбачених пунктами 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України ризиків. Будь-які більш м`які запобіжні заходи, крім застави, не зможуть запобігти вказаним ризикам, тому вбачаються підстави для застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З урахуванням обставин злочину, особи підозрюваного ОСОБА_6 , який не вперше притягається до кримінальної відповідальності, обвинувачується у вчиненні умисного злочину проти власності середньої тяжкості, слідчий суддя вважав за необхідне та достатнє визначити розмір застави, в межах передбачених ч.1 ч.5 ст.182 КПК України, в сумі 6400 гривень, яку зможе сплатити підозрюваний або заставодавець і яка зможе запобігти зазначеним вище ризикам.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали без зміни, вивчивши матеріали судового та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги у її межах, апеляційний суд вважає її такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
З огляду на позицію апелянта, який не заперечує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і просить про застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, чим фактично визнає певні заявлені ризики, враховуючи визначені ст. 404 ч.1 КПК України межі апеляційного розгляду, оскаржувана ухвала переглядається в частині виконання слідчим суддею вимог п.3 ч.1 ст. 194 КПК України.
Відповідно до цих вимог закону під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При застосуванні відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею додержані вимоги ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.
Слідчий суддя вірно врахував тяжкість злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 і який він вчинив в період іспитового строку, що він раніше неодноразово судимий, в тому числі за корисливі злочини, не має офіційного місця роботи та постійного заробітку, а також дані про те, що після повідомлення про підозру змінив місце проживання, не повідомивши нову адресу проживання органу досудового розслідування, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч.1 ст.177 КПК України. Такий висновок повністю обґрунтовується матеріалами провадження.
Крім того, з матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_6 знаходиться на обліку в Миколаївському обласному наркологічному диспансері з діагнозом залежності від опіатів, каннабіноїдів, зловживає алкоголем, за місцем проживання характеризується негативно.
Апелянтом не наведено переконливих доводів про можливість обрання менш суворого запобіжного заходу, тому такі твердження апеляційний суд вважає неспроможними.
Таким чином, апеляційний суд вважає вірним висновок слідчого судді про те, що менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної поведінки підозрюваного щодо виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та не дасть можливості запобігти встановленим ризикам.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , про що просить в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 .
Керуючись ст.ст. 405, 407, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
П о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.03.2017 року відносно ОСОБА_6 залишити без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча:
Судді: