Справа № 135/444/17
Провадження у справі № 1-в/135/41/17
У Х В А Л А
іменем України
16.06.2017 м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі

судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника ДЕРЖАВНОЇ

УСТАНОВИ «ЛАДИЖИНСЬКА

ВИПРАВНА КОЛОНІЯ(№39)» ОСОБА_6 ,

розглянувши в м. Ладижин Вінницької області клопотання ОСОБА_4 щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, що передбачено ст. 82 КК України.

На обґрунтування свого клопотання повідомив, що відбуває покарання у Ладижинській ВК №39, початок строку 06.08.2011року, кінець строку 07.12.2017року. Клопотання просить задовільнити, оскільки має на утриманні малолітню дитину, 2008 року народження, у зв`язку з чим він і хоче бути з сім`єю.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримали, посилаючись на обставини, викладені у ньому, та просили задовольнити вимогу щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Прокурор ОСОБА_3 та представник виправної колонії ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечили проти задоволення заявленого клопотання, оскільки засуджений не став на шлях виправлення.

Вивчивши матеріали клопотання з додатками, матеріали особової справи засудженого, вислухавши пояснення учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 82 КУ України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до пункту 3 частини 4 статті 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2000 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК України).

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання у ДЕРЖАВНІЙ УСТАНОВІ "ЛАДИЖИНСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№39)" за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 11.06.2013 року за ст. 187 ч. 4 КК України у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Початок строку: 07.08.2011 року. Кінець строку: 07.12.2017 року.

Згідно ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 02.09.2016 року згідно ст. 72 ч. 5 КК України ОСОБА_4 зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме: з 07.08.2011року по 22.07.2014 року, та з 18.02.2015року по 03.11.2015 року, що становить 3 роки, 5 місяців, 15 днів.

ОСОБА_4 відбув 2/3 строку покарання, що підтверджується матеріалами особової справи засудженого, однак на шлях виправлення не став.

Зокрема, із характеристики на засудженого ОСОБА_4 , видно, що він у місцях позбавлення волі перебуває з 07.08.2011 року. У ДЕРЖАВНУ УСТАНОВУ "ЛАДИЖИНСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№39)" прибув 27.11.2014 року із ВК - (№70) м. Бердичів. За період перебування в Бердичівській виправній колонії характеризувався посередньо, до дисциплінарної відповідальності адміністрацією установи не притягувався, заходи заохочення не застосовувались.

За час відбування покарання в ДЕРЖАВНІЙ УСТАНОВІ "ЛАДИЖИНСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№39)" характеризується негативно, чотири рази притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. Заходи заохочення не застосовувались. На шлях виправлення не став, характеризується посередньо, заходи стягнення та заохочення адміністрацією установи не застосовувалися. На виробництві установи не працевлаштований. Не завжди дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Не приділяє необхідної уваги до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Безвідповідально ставиться до виконання роби із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні.?Вдосконалювати свої професійно-технічні навички не бажає, не бачить у цьому необхідності. Участі в роботі самодіяльних організацій не приймає.
З огляду на викладене, враховуючи дані обставини та наявні формальні підстави для звільнення за ст. 82 КК України, суд вважає, що заява засудженого не підлягає задоволенню, оскільки, засуджений хоча і відбув більше 2/3 строку покарання, однак не довів свого виправлення.

На підставі ст. ст. 369 - 372, 376 ч. 1, ст. 537, 539 КПК України, керуючись ч. 3 ст. 82 КК України, суд
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання ОСОБА_4 щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом семи днів з дня її проголошення через Ладижинський міський суд.
Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя