У Х В А Л А
(про арешт тимчасово вилученого майна)
Справа № 348/2295/16-к
Номер провадження 1-кс/348/509/17

25 серпня 2017 року м.Надвірна
Слідчий суддя Надвірнянського районного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянула клопотання слідчого СВ Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання погоджене прокурором Надвірнянської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та надійшло до суду 23.08.2017 року.

Суд перевірив надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000820 від 06.11.2016 року щодо кримінального провадження, у межах якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах,-

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 звернувся в суд з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання про арешт тимчасово вилученого майна відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

В обгрунтування своїх вимог слідчий СВ Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 посилається на те, 7 грудня 2016 року ОСОБА_5 перебуваючи за кермом власного автомобіля марки «Мерседес Бенц» д.н.з. НОМЕР_1 на пункті пропуску «Шегині», що знаходиться в с.Шегині Мостиського району, Львівської області рухався в напрямку Республіки Польща для подальшого прибуття в Республіку Бельгія, так як здійснював міжнародні автомобільні перевезення пасажирів.

Перебуваючи в черзі на митний контроль на пункті пропуску «Шегині», що знаходиться в с.Шегині Мостиського району, Львівської області, біля 16:10 год. до ОСОБА_5 підійшов ОСОБА_6 та попросив вийти з автомобіля. Під час розмови ОСОБА_6 почав вимагати в ОСОБА_5 500 євро за здійснення ним пасажирських перевезень та 50 євро окремо за кожен рейс, при цьому висловив погрозу насильством над ним, його близькими родичами, знищенням його майна в разі відмови в сплаті коштів. У підтвердження своїх намірів, ОСОБА_6 навів приклад ОСОБА_7 , жителя смт.Ланчин, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, якому в листопаді 2016 року шляхом підпалу знищили мікроавтобус.

Після цього, ОСОБА_6 взяв у ОСОБА_5 візитку і через 5 хвилин зателефонував з номера НОМЕР_2 оператора мобільного зв`язку «Київстар» та сказав, що це його номер і повідомив, що коли він наступного разу буде перетинати митний контроль йому необхідно зателефонувати до нього на вказаний номер мобільного телефону.

Сприймаючи вимагання грошей із застосуванням погрози насильства над ним, його близьких родичів та знищенням майна як реальну, ОСОБА_5 20 грудня 2016 року зателефонував до ОСОБА_6 на номер НОМЕР_2 оператора мобільного зв`язку «Київстар» та повідомив, що він буде їхати в республіку Бельгія і домовився про зустріч.

21 грудня 2016 року о 12:10 год. ОСОБА_5 на власному автомобілі марки «Мерседес Бенц» д.н.з. НОМЕР_1 за попередньою домовленістю з ОСОБА_6 приїхав до кафе «Анна Марія», що знаходиться в АДРЕСА_1 , де до нього підійшли ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інші двоє невстановлених слідством осіб, які за попередньою змовою групою осіб із застосуванням погрози насильства над ним, його близьких родичів та знищенням майна почали вимагати гроші в ОСОБА_5 за можливість здійснювати пасажирські перевезення з території Івано-Франківської області в Республіку Бельгія.

Сприймаючи застосуванням погрози насильством над ним, його близькими родичами та знищення майна як реальні, ОСОБА_5 передав вказаним особам через ОСОБА_10 3000 гривень за можливість безперешкодно здійснювати пасажирські перевезення, які розпорядилися грошима на власний розсуд.

22 серпня 2017 року під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 вилучено мобільний телефон марки «Нокіа» ІМЕІ 1: НОМЕР_3 ІМЕІ 2: НОМЕР_4 чорного кольору із двома сім картами мобільного оператора «Київстар», чоловіче взуття чорного кольору «Еко», три сім карти мобільних операторів «Ютел», «Т-мобіл», «Лайф».

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, які пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або)зберегли на собі його сліди.

На підставі викладеного, враховуючи те, що вилучені вищеописані речі є предметом кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди і можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, по них є потреба в проведенні ряду експертиз, тому є необхідність накласти арешт на вказану вище речі і предмети з метою забезпечення збереження речових доказів та інформації, що міститься на них.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, які пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або)зберегли на собі його сліди.

На підставі викладеного, враховуючи те, що вилучені вищеописані речі є здобуті в результаті вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди і можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, по них є потреба в проведенні ряду експертиз, тому є необхідність накласти арешт на вказану вище речі і предмети з метою забезпечення збереження речових доказів та інформації, що міститься на них.

Відповідно до ч.1 ст.107 КПК України, за відсутністю клопотання сторін фіксація судового розгляду технічними засобами не здійснювалась.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий СВ Надвірнянського ВП ГУНП ОСОБА_3 обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшла до висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.ч.1 ст.107,131,132,167,170-173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Надвірнянського ВП ГУНП ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна задоволити .

Накласти арешт на вилучені під час проведення санкціонованого обшуку 22.08.2017 за адресою: АДРЕСА_2 , речі та предмети, а саме: мобільний телефон марки «Нокіа» ІМЕІ 1: НОМЕР_3 ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , чорного кольору із двома сім картами мобільного оператора «Київстар», чоловіче взуття чорного кольору «Еко», три сім карти мобільних операторів «Ютел», «Т-мобіл», «Лайф».

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим СВ Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до п. 9 ч. 1 ст. ст. 309, 395 КПК України.
Слідчий суддя ОСОБА_1