Справа № 307/520/17
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

16.06.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів:
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 ,
законного представника обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №11кп/777/315/17 за апеляційною скаргою заступника керівника Тячівської місцевої прокуратури на ухвалу Тячівського районного суду від 24 квітня 2017 року.
в с т а н о в и в:
Ухвалою Тячівського районного суду від 24 квітня 2017 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289 та ч.2 ст.296 КК України, повернуто прокурору для виконання вимог КПК України.
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення у тому, що він 11 січня 2017 року близько 20 години 30 хвилин, знаходячись на вулиці Ленінградській в смт. Солотвино Тячівського району Закарпастької області, Україна, почав грубо порушувати громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю, маючи на меті протиставити себе загальноприйнятим правилам поведінки в суспільстві, безпричинно, з хуліганських спонукань, умисно штовхнув ОСОБА_9 , який являється його вітчимом, в результаті чого ОСОБА_9 , впав на землю, де ОСОБА_6 почав наносити йому удари кулаками рук та взутими ногами в область обличчя, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 легкі тілесні ушкодження.
Крім цього, 11 січня 2017 року близько 21 години ОСОБА_6 , знаходячись на вулиці Ленінградській в смт. Солотвино Тячівського району, підійшов до ОСОБА_9 , який являється його вітчимом, штовхнув останнього, в результаті чого потерпілий впав на землю, де ОСОБА_6 почав наносити йому удари кулаками в область обличчя, спричинивши йому тілесні ушкодження та, продовжуючи свої, дії підійшов до автомобіля марки «Опель Зафіра» н.з. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_9 і був припаркований біля під`їзду №2 по вул. Ленінградській в смт. Солотвино та не маючи права на користування даним транспортним засобом, незаконно, всупереч волі власника, відкрив двері на автомобілі, та проїхав на даному автомобілі близько 300 метрів, і у такий спосіб незаконно заволодівши вищевказаним автомобілем.
Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що дата затвердження та складання обвинувального акту відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 289 та ч. 1 ст. 296 КК України, який надійшов до суду вказана 17 лютого 2017 року, а в обвинувальному акті, який був вручений обвинуваченому, дата затвердження та складання зазначена 15 лютого 2017 року. Крім того, фактичні обставини кримінального правопорушення в частині вчинення правопорушення передбаченого ст. 296 ч.1 КК України, у обвинувальних актах викладені не однаково.
Не погоджуючись з рішенням суду прокурор, який затвердив обвинувальний акт, подав апеляційну скаргу в якій просив ухвалу суду скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам. Вказує на те, що суд першої інстанції дійшов невірного висновку щодо того, що стороною обвинувачення надано різні примірники обвинувального акта до суду та тих, що були вручені обвинуваченому і його захиснику, оскільки такі розбіжності вважає незначними і такими, що не вплинули на зміст викладу фактичних обставин кримінального правопорушення. вищевказані неточності були усунуті слідчим і прокурором, після чого повторно обвинуваченому і захиснику вручено відредагований примірник обвинуваченого акту.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора в підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_6 , його законного представника та захисника ОСОБА_7 , які вважали рішення суду законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Нормами ст. ст. 291, 109 КПК України закріплені вимоги до форми та змісту обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, недотримання яких та інших норм закону відповідно до ст. 314 ч. 3 п. 3 КПК України дає суду підстави для прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні про повернення прокурору обвинувального акту, який не відповідає вимогам КПК України.
До суду першої інстанції надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 і під час підготовчого судового засідання суд був позбавлений можливості виконати вимоги ст. ст. 314, 415 КПК України та призначити судовий розгляд в даному проваджені, оскільки датою затвердження та складання обвинувального акту, що надійшов до суду, не співпадає з датою зазначеною в обвинувальному акті, який був вручений обвинуваченому, що суперечить вимогам ст.293 КПК України. Крім цього, фактичні обставини кримінального правопорушення в частині вчинення правопорушення передбаченого ст. 296 ч.1 КК України, у обвинувальних актах викладені не однаково.
Статтею 291 КПК України передбачені вимоги до складеного обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, зокрема, частина 4 вказаної статті передбачає, що до обвинувального акта додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування; розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного.
Як слідує з матеріалів провадження, дата затвердження та складання обвинувального акту відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 289 та ч. 1 ст. 296 КК України, вказана 17 лютого 2017 року, а в обвинувальному акті, який був вручений обвинуваченому, дата затвердження та складання зазначена 15 лютого 2017 року. Крім цього, встановлено, що фактичні обставини кримінального правопорушення в частині вчинення правопорушення передбаченого ст. 296 ч.1 КК України, у обвинувальних актах викладені не однаково.
Зазначені обставини також підтвердив у суді апеляційної інстанції і прокурор, який зазначив що розбіжності в обвинувальних актах вважає незначними і такими, що не вплинули на зміст викладу фактичних обставин кримінального правопорушення.
Таким чином, посилання в ухвалі суду на порушення п. 5, 9 ч. 2 ст. 291 КПК України як на підставу для повернення обвинувального акту прокурору є переконливими.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на необґрунтованість рішення суду щодо повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_6 з підстав невідповідності ст. 291 КПК України, не заслуговують на увагу і не узгоджується з вимогами КПК України.
Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду.
Не дає таких підстав і апеляційна скарга, доводи якої не ґрунтуються на даних кримінального провадження і суперечать вимогам КПК України, у тому числі в частині вимог призначення нового розгляду у суді першої інстанції по рішенню суду на стадії підготовчого судового розгляду.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу заступника керівника Тячівської місцевої прокуратури залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.
Судді: