Справа №591/1412/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/233/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 19 травня 2017 року, якою продовжено відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,

з участю прокурора - ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:
На вирішення слідчому судді Зарічного районного суду м. Суми надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС ГУНП в Сумській області, погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Сумської області, про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, застосованому відносно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 19 травня 2017 року вищезазначене клопотання було задоволено, продовжено до 18 липня 2017 року включно, відносно підозрюваного ОСОБА_7 , строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в певний період доби, а саме, з 21.00 год. до 07.00 год. кожного дня.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням адвокат ОСОБА_6 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 19 травня 2017 року та постановити нову ухвалу, про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, зобов`язавши підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, суду або до іншого органу державної влади, визначеної слідчим, суддею або судом.

Вимоги апеляційної скарги захисника обґрунтовані тим, що:

- судом при постановленні ухвали не в повній мірі та необ`єктивно дослідженні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки в ухвалі суду вказано, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 4 років, може переховуватися від слідства, негативно вплинути на процес розслідування, зокрема шляхом впливу на свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, проте, не зрозуміло, як особа, що знаходиться під домашнім арештом лише у нічний час доби, а у день вільно пересувається, і яка протягом 2 попередніх місяців не скористалася «переховуванням», наважиться це робити;

- згідно матеріалів справи ОСОБА_7 характеризується позитивно, має похилий вік, тобто має стійкі соціальні зв`язки та позитивну репутацію, незадовільний стан здоров`я, що потребує постійного спілкування з спільнотою для підтримання психологічної рівноваги, має постійну роботу.

- зазначає, що підозра є необгрунтованою, оскільки в діях підозрюваного відсутній складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, дії підозрюваного кваліфіковані не вірно, докази вини ОСОБА_7 ґрунтуються лише на заяві свідка ОСОБА_9 і на час розгляду клопотання більш нічим не підтверджуються. Очевидно, що з боку ОСОБА_9 мало місце провокація надання ОСОБА_7 неправомірної вигоди;

- ні прокурор в судовому засіданні, ні слідчий у своєму клопотанні погодженому прокурором не навели наявність жодного з ризиків для об`єктивного продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту;

- в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що більш м`якший запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст.177КПК України.

Заслухавши доповідь головуючого судді, зміст апеляційної скарги, доводи підозрюваного ОСОБА_7 , який просив ухвалу слідчого судді скасувати, а апеляційну скаргу задовольнити, прокурора, який просив залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, ухвала суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження слідчим суддею було зазначено про те, що при винесенні ухвали враховуються відомості про особу підозрюваного ОСОБА_7 , наявність визначених ст.177 КПК України ризиків, зокрема те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 4 років, може переховуватися від слідства, негативно вплинути на процес розслідування, зокрема шляхом впливу на свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню та зроблено висновок про те, що існують достатні підстави для продовження строку дії запобіжного заходу в межах строку досудового розслідування, так як більш м`який запобіжний захід не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Проте, з таким рішенням слідчого судді колегія суддів погодитись не може, з наступних підстав.

На думку колегії такими, що заслуговують на увагу є доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 про те, ні слідчий у своєму клопотанні погодженому прокурором не навели наявність жодного з ризиків для об`єктивного продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту.

Так, задовольняючи клопотання слідчого, яке не містить жодних переконливих доказів, які б підтверджували наявність ризиків, визначених ст.177 КПК України, слідчий суддя не вмотивував, з врахуванням яких обставин він прийшов до висновку про те, що підозрюваний може переховуватися від слідства, негативно вплинути на процес розслідування, зокрема шляхом впливу на свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а також не вмотивував, яким чином перебування підозрюваного під домашнім арештом в певний період доби, а саме з 21 год. до 07 год. - тобто, в нічний час, може запобігти зазначеним ризикам та чому більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити процесуальну поведінку підозрюваного.

При цьому, висновок слідчого судді про те, що стороною захисту не наведено обставини, котрі унеможливлюють перебування під домашнім арештом ОСОБА_7 , не ґрунтується на положенням КПК України та суперечить принципу невинуватості та забезпечення доведеності вини (ст. 17 КПК України), з урахуванням положень якого саме сторона обвинувачення повинна надавати докази на підтвердження обгрунтованості своєї позиції.

Крім цього, як вбачається з резолютивної частини ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми (а.п.47), що міститься в матеріалах, наданих апеляційному суду, 24 березня 2017 року було задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати жито за адресою: АДРЕСА_1 в певний період доби, а саме з 21.00 год. до 07.00 год. кожного дня. З урахуванням вимог ст. 194 КПК України, покладено на підозрюваного ОСОБА_7 відповідні обов`язки. Встановлено строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу та покладення на підозрюваного обов`язків - до 17.00 год. 21 травня 2017 року.

Разом з тим, у резолютивній частині повного тексту цієї ж ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 24 березня 2017 року, який долучено до апеляційної скарги, зазначено що, строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу та покладення на підозрюваного обов`язків встановлено до 17.00 год. 13 травня 2017 року.

Таким чином, при наявності двох різних строків дії запобіжного заходу по одному судовому рішенню, не зрозумілим є дію якого саме запобіжного заходу своїм рішенням від 19 травня 2017 року продовжував слідчий суддя районного суду.

Вказані обставини свідчать про порушення принципу юридичної визначеності.

Таке судове рішення не можна вважати законним, у зв`язку з чим, колегія суддів з урахуванням вищезазначеного прийшла до висновку про скасування ухвали слідчого судді районного суду від 19 травня 2017 року на підставі ч. 1 ст. 412 КПК України, з постановленням, відповідно до п.2 ч.3 ст. 407 КПК України, нової ухвали, у зв`язку з чим апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 в цій частині підлягає задоволенню.

Поряд з цим, вимоги апеляційної скарги щодо обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного лише обов`язку прибувати за кожною вимогою до слідчого, суду або іншого органу державної влади, визначеної слідчим, суддею або судом та клопотання слідчого щодо продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, підлягають частковому задоволенню.

Згідно з ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, як того вимагає ч.1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи зазначені питання колегією суддів приймається до уваги, що доводи адвоката ОСОБА_6 в апеляційній скарзі про те, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого злочину необґрунтована, повністю спростовуються наявними в матеріалах доказами.

Так, підозра у вчинені ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, на даній стадії досудового розслідування, ґрунтується на отриманих органом досудового слідства доказах, а саме: протоколі прийняття зави про вчинення кримінального правопорушення (а.п.10-12), протоколі допиту свідка (13-19), протоколі освідування особи (а.п.23-25), протоколі обшуку (а.п.26-33). З урахуванням зазначеного доводи апеляційної скарги захисника в цій частині, на думку колегії суддів, є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги про те, що дії підозрюваного кваліфіковані не вірно, а докази вини ОСОБА_7 ґрунтуються лише на заяві свідка ОСОБА_9 і на час розгляду клопотання більш нічим не підтверджуються колегія суддів не може прийняти до уваги як обґрунтовані, оскільки .

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення від 28.10.1994 року) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

З огляду на це, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, а тому, на думку колегії суддів зазначені доводи на даному етапі досудового розслідування не є такими, що заслуговують на увагу.

Поряд з цим, на думку колегії застосування запобіжного заходу може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

За таких обставин, врахування і самої тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від слідства та суду.

У судовому засіданні апеляційного суду підозрюваний ОСОБА_7 на підтвердження того, що він має можливість проживати в м. Суми надав договір дарування квартири його доньці в м. Суми, та зазначив, що домашній арешт у тому вигляді, про який зазначено в ухвалі слідчого судді є для нього обтяжливим в частині виконання, оскільки виконуючи домашній арешт в частині перебування за місцем проживання в м. Глухові з 21 год. до 07 год. він кожного дня долає 140 км з м. Глухова до м. Суми, де фактично працює, та у зворотньому напрямку, що зменшує час його роботи і створює незручності, тому просить врахування зазначене при прийнятті рішення.

Таким чином, з врахуванням вищезазначеного, приймаючи до уваги вимоги апеляційної скарги, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному та ті обставин, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, офіційно працевлаштований, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання (а.п.67,69), стан його здоров`я (а.п.68), враховуючи його вік, колегія суддів прийшла до висновку про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися з місця проживання, за адресою: АДРЕСА_1 у вихідні дні та АДРЕСА_2 , в будні дні, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з ОСОБА_9 ; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, буде необхідним та достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки і таким, що зможе запобігти ризикам про які зазначалось у клопотанні, у зв`язку з чим клопотання старшого слідчого в ОВС ГУНП в Сумській області підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 179,181, 184, 193, 194, 376, 401,407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.

Скасувати ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 19 травня 2017 року, якою продовжено раніше обраний відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання старшого слідчого в ОВС ГУНП в Сумській області, погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Сумської області.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися з місця проживання, за адресою: АДРЕСА_1 у вихідні дні та АДРЕСА_2 , в будні дні, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з ОСОБА_9 ;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали щодо застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та покладення на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язків, визначити, в межах строку досудового розслідування, на 58 днів тобто, до 22 липня 2017 року.

Контроль за виконанням ухвали апеляційного суду доручити старшого слідчого в ОВС ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.