Справа № 495/4604/17
№ провадження 1-кс/495/1925/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.08.2017 року м. Білгород - Дністровський
Білгород-дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі слідчого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора: ОСОБА_3 ,
слідчого: ОСОБА_4 ,
захисника: ОСОБА_5 ,
Перекладача: ОСОБА_6 ,
підозрюваного: ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського Одеської області клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВН ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Молдова м. Кагул, громадянина Молдови, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 Кримінального кодексу України, -
В С Т А Н О В И В :
08.08.2017 року слідчий Білгород-Дністровського ВН ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 .
В клопотанні зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 04.04.2016 року приблизно о 12 годині 00 хвилин більш точний час в ході досудового розслідування встановити не вдалось можливим, ОСОБА_7 , перебуваючи в злочинній змові з ОСОБА_9 , продовжуючи свої приступні дії, діючи в єдиній групі осіб, єдиним умислом, побачивши автомобіль марки ВАЗ 2107, державний номер НОМЕР_1 , темно-зеленого кольору, що належить потерпілому ОСОБА_10 , який проїжджав повз будинку АДРЕСА_2 , перегородивши частину проїзною частини ОСОБА_10 , який в цей час перебував за кермом зазначеного автомобіля, діючи згідно розподілених ролей, ОСОБА_9 знаходився біля вказаного автомобіля та забезпечував безпеку вчинення злочину, при цьому намагався відчинити двері авто, коли ОСОБА_7 робив постріли в бік лобового скла, з травматичного пістолета, місцезнаходження якого, в ході досудового розслідування встановити не вдалось можливим, ОСОБА_10 реально побоюючись загроз власному життю та здоров`ю, вибіг з автомобіля, після чого останні незаконно заволоділи транспортним засобом. Таким чином, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 незаконно заволоділи автомобілем марки «ВАЗ 2107» д/н НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_10 , чим завдали останньому матеріальний збиток.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_7 , підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, у незаконному заволодінні транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з насильством небезпечним для життя та здоров`я, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, яке карається позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , є ризик того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь яку із речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

На думку слідчого, обрання більш м`якої міри запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки враховуючи тяжкість вчиненого злочину, може призвести до вчинення підозрюваним інших більш тяжких кримінальних правопорушень, а також незаконно впливати не потерпілого та свідків, у кримінальному провадженні що, може вплинути на покази потерпілого, свідків в ході досудового розслідування, та може призвести до не об`єктивного, не повного та не всебічного досудового розслідування, а також враховуючи, що згідно даним Інтерполу було встановлено, ОСОБА_7 переховуються від органів досудового розслідування в Республіці Молдова.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання та просили його задовольнити з метою запобігання ризику скоєння підозрюваним ОСОБА_7 інших кримінальних правопорушень та ризику переховування підозрюваним від органів досудового слідства і суду з метою уникнення покарання. Також, просили суд врахувати перебування ОСОБА_7 у розшуку Інтерполу для екстрадиції до Республіки Молдова для виконання покарання у вигляді позбавлення волі.
Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_5 , у судовому засіданні просили суд врахувати підстави та обставини передбачені статтями 177 та 178 КПК України, які на їх думку не доведені слідчим та визначити підозрюваному заставу як запобіжний захід у кримінальному провадженні.
Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 04.04.2016 року Білгород-Дністровським Вп ГУНП в Одеський області було розпочато досудове розслідування внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000858 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконному впливу на свідків, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, а також запобігання скоєння інших кримінальних правопорушень.

Суд вважає, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_7 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення.

Все це свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; до підозрюваного раніше не застосовувались запобіжні заходи; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Крім того, на даний час є всі підстави вважати, що підозрюваний, зможе ухилятися від органу досудового розслідування чи суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки окрім вищезазначених наявних ризиків, він є особою, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення у зв`язку з яким може бути вирішене питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ("Летельє проти Франції").
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства", зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для предявлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.
З урахуванням вище викладеного, а також обставин вказаних у ст. 178 КПК України, відсутність стійких соціальних зв`язків, характеру кримінального правопорушення, що ставиться у підозру ОСОБА_7 поведінки підозрюваного під час досудового розслідування, приходжу до висновку про неможливість жодного із більш м`яких запобіжних заходів забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, тому застосування тримання під вартою, на даному етапі є виправданим. Таким чином, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.
Стосовно правової позиції щодо обрання застави відносно підозрюваного ОСОБА_7 , суд приходить до висновку, що згідно ч.4 ст. 183 слідчий суддя має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні злочину пов`язаного з насильством, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.
На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в СІЗО-22 міста Ізмаїл, строком на 60 (шістдесят діб), тобто до 07 жовтня 2017 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Слідчий суддя