АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/2010/16-к Номер провадження 11-кп/786/269/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія:ч.2 ст. 289 КК- Т.З.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
та обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали кримінального провадження № 0000731 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду м. Полтава від 21 листопада 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Даним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, освіта середня, не працюючого, розлученого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 14.12.2000 року Диканським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 81 КК України (в редакції 1960 року) до 1 року 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 16.05.2003 року Диканським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ст. 69, ст. 71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі;

- 25.11.2003 року Диканським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ст. 69, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі; Апеляційним судом Полтавської області вирок скасовано та справу направлено на новий розгляд в Шишацький районний суд Полтавської області. - 09.06.2004 року Шишацьким районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ст. 69, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 10.10.2008 року Диканським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі;

- 05.01.2009 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі; постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області частину не відбутого строку у виді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців 19 днів змінено на обмеження волі, та згідно постанови Комсомольського міського суду Полтавської області від 08.10.2012 року звільнений умовно достроково в зв`язку з хворобою на невідбутий термін 2 роки 11 місяців,-

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 289 та ч.2 ст. 185 КК України і призначено покарання:

-за ч.2 ст. 289 КК України 5 років позбавлення волі без конфіскації майна;

-за ч.2 ст. 185 КК України - 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 5 років прозбавлення волі без конфіскації майна.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати в сумі 527, 76 грн..

Вирішено питання речових доказів.

На вказаний вирок суду обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати та направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. Вважає вирок суду незаконним, оскільки містить порушення норм КПК України і конституційного права на захист. В обґрунтування зазначає, що він має ряд захворювань, які завадили йому зрозуміти всі обставини справи, з приводу чого суду необхідно було призначити судово-психіатричну експертизу, зазначає, що він не зрозумів правила скороченого розгляду справи відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України.
Районним судом встановлено, що 23 березня 2016 року о 17.50 год. ОСОБА_8 , перебуваючи поряд з магазином «АТБ» по вул. Пушкіна, 145 в місті Полтаві, повторно, незаконно заволодів транспортним засобом, що належить ОСОБА_9 , а саме легковим автомобілем марки ВАЗ 21063 1984 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , жовтого кольору, вартістю відповідно до висновку судово-автотоварознавчої експертизи від 09.04.2016 року 21962,35 грн. та з місця пригоди зник. Своїми злочинними діями, ОСОБА_8 завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку на суму 23237, 35грн.

В подальшому продовжуючи свою злочинну діяльність 23 березня 2016 року в вечірній час, ОСОБА_8 повторно, шляхом вільного доступу викрав з легкового автомобіля, що належить ОСОБА_9 , марки ВАЗ 21063 1984 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , жовтого кольору, який знаходився по пров. Піонерському в м. Полтаві, автомобільну акустику марки «PIONER TS-А6911», вартістю згідно висновку експерта № 3003/2 становить 675 грн., автомагнітолу марки «PIONER» чорного кольору вартістю зі слів потерпілого 600 грн.. Такими злочинними діями, ОСОБА_8 завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку на суму 1275 грн..

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого, який просив задовольнити вимоги викладені в апеляційній скарзі, думку прокурора про законність вироку, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ст. 65 КК України, суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вина ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, за які він засуджений доведена доказами зібраними в ході досудового розслідування і дослідженими в судовому засіданні та не оспорюється в апеляційній скарзі.

Щодо доводів апеляційної скарги про пом`якшення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 то вони є слушними.

Суд першої інстанції, всупереч положенням п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України та п.п. 1-3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року №7, при призначенні покарання не в повній мірі врахував дані про особу обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 суд першої інстанції, у відповідності до ст.66 КК України, визнав його щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди та активне сприяння розкриттю вчинених злочинів.

Проте, судом при призначенні покарання не було враховано те, що на утриманні обвинуваченого мається неповнолітня дитина 2007 року народження (а.с.67), батьки похилого віку та наявність ряду тяжких хвороб, а саме ВІЛ 4 клінічної стадії (а.с. 63) та «гепатит С», в зв`язку з чим відповідно до ухвали Комсомольського міського суду Полтавської області від 16.10.2012 року він був звільнений умовно-достроково терміном 2 роки 11 місяців від відбування покарання на підставі ст.408 КПК України (за хворобою).

Відповідно до абз.1 п.8 постави Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе пом`якшити ОСОБА_8 покарання і врахувавши пом`якшуючі покарання обставини, застосувати ст. 69 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 з внесеними змінами задовольнити.

Вирок Київського районного суду м. Полтава від 21 листопада 2016 року стосовно ОСОБА_8 в частині призначення покарання змінити.
ОСОБА_8 вважати засудженим:

- за ч.2 ст. 185 КК України по покарання обраного судом у виді 2 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 289 КК України до покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді/ трьох/ років 6/шести/ місяців позбавлення волі без конфіскацією майна.

ОСОБА_8 вважати засудженим до остаточного покарання на підставі ч.1 ст. 70 КК України у виді 3/трьох/ років 6/шести/ місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_8 зарахувати в термін відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 21 листопада 2016 року по 18 січня 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом трьох місяців шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальтних справ.

С У Д Д І:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3