Подільський районний суд міста Києва
Провадження № 1-КП/758/690/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.05.2017 Подільський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду міста Києва кримінальне провадження № 0007567, яке надійшло від прокурора ОСОБА_3 з обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Припять, Київської області, громадянина України, українця, розлученого, який має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , освіта середня, проходячого стажування у АН «Свят», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше востаннє судимого 24.12.2010 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 1 ст.186, 71 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць, ідентифікаційний код НОМЕР_1 ,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
23.11.2016 приблизно о 16.00 год., ОСОБА_4 перебував за адресою: м. Київ, вул. В. Порика, 3-б, у приміщенні дошкільного навчального закладу компенсуючого типу (санаторного) № 763 та побачив, що на сходовій клітині між першим та другим поверхом, що висять три картини написані маслом, а саме: перша із зображенням сільського пейзажу, розміром 30х40 см., друга із зображенням літнього пейзажу розміром 30х40 см., третя із зображенням зимового пейзажу розміром 30х40 см., та в цей момент у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_4 , впевнившись, що за його діями ніхто сторонній не спостерігає, зі стіни на сходовій клітині між першим та другим поверхом, таємно повторно викрав три вказаних картини написані маслом із зображенням пейзажів, вартість яких згідно з висновком товарознавчої експертизи №95/мз від 20.12.2016 становить 3 408 грн. кожна, а всього на загальну суму 10 224 грн., сховавши їх під власну курточку.
Після чого, ОСОБА_4 , разом із викраденим майном вийшов з приміщення навчального закладу компенсуючого типу (санаторного) № 763, таким чином з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Крім цього, 24.11.2016 приблизно о 17.00 год., ОСОБА_4 перебував за адресою: м. Київ, вул. В. Порика, 3-б, у приміщенні дошкільного навчального закладу компенсуючого типу (санаторного) № 763 та побачив, що на сходовій клітині між першим та другим поверхом висить картина, написана маслом із зображенням літнього пейзажу, розміром 30х40 см., та в цей момент у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_4 , впевнившись, що за його діями ніхто сторонній не спостерігає, зі стіни на сходовій клітині між першим та другим поверхом, таємно повторно викрав вказану картину, написану маслом із зображенням пейзажу, вартість якої згідно із висновком № 96м/з від 20.12.2016 становить 5 680 грн., сховавши її під власну курточку
Після чого, ОСОБА_4 , разом із викраденим майном вийшов з приміщення навчального закладу компенсуючого типу (санаторного) № 763, таким чином з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю щиро покаявся та показав, що 23.11.2016 приблизно о 16.00 год. він перебував за адресою: АДРЕСА_2 , у дитячому садку та побачив, що на сходовій клітині висять три картини, які вирішив викрасти. Реалізуючи задумане, він впевнившись, що ніхто не спостерігає за його діями таємно викрав ці картини та здав їх у ломбард. Також 24.11.2016 приблизно о 17.00 год. він перебував у тому ж дитячому садку та побачив там ще одну картину, яку вирішив викрасти. Реалізуючи задумане, він впевнившись, що ніхто не спостерігає за його діями вдруге, потворно, таємно викрав цю картину та здав її у ломбард. У подальшому він викупив із ломбарду ці картини та повернув їх власнику.

У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини в скоєному злочині, визнання ним кваліфікації дій дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються за згодою учасників судового розгляду суд визнав недоцільним, обмежившись допитом обвинуваченого, показання якого відповідають фактичним обставинам, викладеним в його обвинуваченні і ним не оспорюються, та дослідженням матеріалів справи, що його характеризують.

Таким чином, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, ОСОБА_4 учинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, особу винного, який раніше судимий, за місцем реєстрації та роботи характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, та обставину, що пом`якшує його покарання щире каяття, яка передбачена п.1 ч.1 ст.66 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання передбачений ч.2 ст.185 КК України на думку суду, зможе виправити останнього та попередити вчинення ним нових злочинів. Разом із тим, з урахуванням тяжкості злочину, обставин справи та враховуючи особу винного, який запевнив, що у майбутньому не буде вчиняти інших кримінальних правопорушень, повернув викрадене майно, має на утриманні малолітню дитину, яку виховує самостійно, оскільки з дружиною не проживає, працює, де характеризується позитивно, думки прокурора, який орієнтував суд на застосування положень ст.75 КК України та просив звільнити обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення обвинуваченого можливі без відбування покарання, та вважає за доцільне призначити йому покарання із застосуванням ст.75 КК України.

Суд також вважає за необхідне керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за залучення експертів.
Питання долі речових доказів вирішити, згідно ст.100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 роки.

Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно ст.124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за залучення експерта у розмірі 2 111 грн. 04 коп.

Згідно ст.100 КПК України речові докази майно, яке викрав ОСОБА_4 і яке передано на відповідальне зберігання потерпілому, зокрема, Дошкільному навчальному закладу компенсую чого типу (санаторного) №763, якому воно і належить повернути потерпілому, а саме Дошкільному навчальному закладу компенсую чого типу (санаторного) №763.
На вирок до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 діб із моменту проголошення вироку.

СуддяОСОБА_1