Номер провадження: 11-кп/785/491/17
Номер справи місцевого суду: 522/609/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.04.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_9 на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 14 лютого 2017 року, якою прокурору для усунення недоліків повернутий обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000633 від 11 жовтня 2016 року у відношенні
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ПМР м.Дубосари, громадянина ПМР, що має середньо-спеціальну освіту, не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Оскаржуваною ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 14 лютого 2017 року обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000633 від 11 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України було повернуто прокурору Одеської місцевої прокуратури № 3 для усунення недоліків.

Прийняте рішення суд обґрунтував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, а саме викладене прокурором формулювання обвинувачення ОСОБА_10 не відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення та може вплинути на правильність вирішення питання про винуватість обвинуваченого та правильне застосування закону про кримінальну відповідальність.

Не погодившись з прийнятим рішенням прокурор Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_10 в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки обвинувальний акт відносно ОСОБА_10 в повній мірі відповідає вимогам ст.291 КПК України та в ньому конкретно викладено формулювання обвинувачення ОСОБА_10 , яке прокурор вважає доведеним.

Захисник ОСОБА_9 в своїй апеляційній скарзі також просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та призначити новий судовий розгляд зі стадії підготовчого провадження.

Зазначає, що посилання суду на неповноту встановлення обставин кримінального правопорушення та невідповідність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_10 за ч.1 ст.125 КК України є необґрунтованим та таким, що суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

На думку потерпілої зазначені в оскаржуваній ухвалі обставини не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки встановити доведеність пред`явленого обвинувачення та надати йому відповідну правову оцінку суд має право лише під час судового розгляду кримінального провадження.

Потерпіла ОСОБА_8 звернулась до апеляційного суду з клопотанням, в якому стверджує, що ухвала суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акту є законною та обґрунтованою, оскільки в діях обвинуваченого ОСОБА_10 вбачаються ознаки декількох більш тяжких злочинів, у зв`язку з чим діям ОСОБА_10 необхідно надати іншу кваліфікацію. На підставі викладеного потерпіла ОСОБА_8 просить відмовити в задоволенні апеляційних скарг прокурора та захисника ОСОБА_9 , а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора та захисника, які підтримали доводи апеляційних скарг, потерпілу ОСОБА_8 , яка заперечувала проти їх задоволення, дослідивши обвинувальний акт, апеляційний суд дійшов висновків таке.

Відповідно до ст.404 ч.1 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частиною 4 ст.110 КПК України встановлено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 КПК України.

Згідно з положеннями п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Положеннями п.3 ч.3 ст.314 КПК України встановлено, що у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, а саме вимогам ст. 291 КПК України.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_10 , не відповідає вимогам статей 109, 290, 291 КПК.

Обґрунтовуючи своє рішення про необхідність повернути обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції послався на те, що в обвинувальному акті формулювання обвинувачення не відповідає фактичним обставинам справи, та пославшись на доводи потерпілої ОСОБА_8 та її захисника дійшов висновку про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_10 слід кваліфікувати за іншими нормами кримінального закону, які передбачають кримінальну відповідальність за більш тяжкі злочини.

Апеляційний суд вважає такі висновки суду хибними, оскільки відповідно до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Під час підготовчого судового засідання суд вирішує питання, передбачені ст.315 КПК України, при цьому не досліджує обставини кримінального провадження.

Питання про правильність кваліфікації дій обвинуваченого повинно вирішуватись судом лише за результатами судового розгляду кримінального провадження, після встановлення всіх обставин кримінального провадження.

При цьому під час підготовчого судового засідання суд не мав права повернути обвинувальний акт прокурору з метою зміни кваліфікації дій обвинуваченого, а саме збільшення обсягу обвинувачення, чим погіршив би становище обвинуваченого.

При цьому суд послався лише на доводи потерпілої ОСОБА_8 , ставши на її сторону, чим порушив принцип безсторонності суду.

З обвинувального акту та доданого до нього реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що кримінальне провадження було розпочато за заявою потерпілої ОСОБА_8 про нанесення їй тілесних ушкоджень, при цьому зміст фактичних обставин кримінального правопорушення містить у собі встановлені органом досудового слідства конкретні обставини нанесення потерпілій ОСОБА_8 обвинуваченим ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, а формулювання обвинувачення діям обвинуваченого ОСОБА_10 складається з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, а саме спричинення потерпілій ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, форму вини, мотив і мету його вчинення, з наданням правової кваліфікації таким діям обвинуваченого.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_10 містить всі відомості, передбачені ч.2 ст.291 КПК України, а саме виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Крім того, у судовому засіданні прокурор пояснив суду апеляційної інстанції про те, що на теперішній час Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 01.09.2016 року за № 0000555 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України за фактом вчинення 01.09.2016 року хуліганських дій невстановленими особами на Думській площі, 1 в м.Одесі.

В даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 має процесуальний статус потерпілого. У разі встановлення причетності ОСОБА_10 до вчинення вказаного злочину, його буде притягнуто до кримінальної відповідальності у відповідності до вимог закону.

В свою чергу потерпіла ОСОБА_8 пояснила суду апеляційної інстанції, що 01.09.2016 року вона звернулася з заявою до Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області з заявою про завдання їй тілесних ушкоджень невстановленими особами.

З іншими заявами про вчинення злочинів до правоохоронних органів вона не зверталася. Зі скаргами до слідчого судді на бездіяльність працівників правоохоронних органів, що виразилася у не внесенні відомостей про вчинений злочин до ЄРДР ОСОБА_8 також не зверталася.

Крім того, потерпіла не змогла пояснити суду за якими статтями кримінального закону слід кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_10 .

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд дійшов висновку про те, що потерпіла не в повній мірі реалізувала свої права, передбачені ст.56 КПК України.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд дійшов висновку про те, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, що у відповідності до положень ст.409 ч.1 п.2, ст.411 КПК України є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Так, відповідно до ст.407 ч.1 п.6 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Статтею 409 ч.1 п.2 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Відповідно до ст. 411 ч.1 п.1 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Отже, апеляційний суд вважає, що доводи, викладені в апеляційних скаргах прокурора та захисника ОСОБА_9 знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, а тому вони підлягають задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, в зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, з направленням обвинувального акту відносно ОСОБА_10 до Приморського районного суду м.Одеси на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого провадження.

Керуючись статтями 291, 404, 405, 407, 409, 411, 415, 418, 419 КПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:
Апеляційні скарги прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_9 на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 14 лютого 2017 року задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 14 лютого 2017 року, якою прокурору повернуто обвинувальний акт для усунення недоліків у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 11 листопада 2016 року за №0000633 відносно ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КПК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий судовий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000633 відносно ОСОБА_10 зі стадії підготовчого провадження.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4