Справа №498/752/16
Провадження по справі №1-кс/498/114/16
21 червня 2016 року с.м.т. Велика Михайлівка
Слідчий СВ Великомихайлівського ВП Роздільнянського ВП ГУ НП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про арешт речей у зв`язку з тим, що 18.06.2016 року о 04 годині 50 хвилин до чергової частини Великомихайлівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області надійшло телефонне повідомлення, про те, що за межами с.Новопетрівка Великомихайлівського району Одеської області в напрямку смт.Цебрикове Великомихайлівського району Одеської області, невідома особа на вантажному автомобілі Вольво FH 12 державний знак НОМЕР_1 з напівпричепом рефрижератором державний знак НОМЕР_2 незаконно транспортує з метою збуту підакцизні товари, а саме спирт.
Заслухавши доводи слідчого та обґрунтування зазначеного клопотання, матеріали додані до нього, вважаю, що клопотання має бути задоволено, виходячи з наступного.
Згідно вимог абзацу 1 ч.1 ст. 170 КПК України вбачається, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно зі ст.173 ч.2 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
В ч.3 ст.170 КПК України, зазначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Також, судом враховано, що необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути знищено, втрачено або пошкоджено.
Таким чином, дослідивши матеріали поданого клопотання, приймаючи до уваги необхідність всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, враховуючи необхідність проведення відповідних експертиз, вважаю, що доводи органу досудового розслідування про необхідність накладення арешту у вигляді заборони використання та розпорядження речами зазначеними в клопотанні обґрунтовані і тому клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст.98, 131, 132, 170-173, 175 КПК України, -
Клопотання слідчого СВ Великомихайлівського ВП Роздільнянського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_4 погоджено прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про арешт речей - задовольнити.
Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Великомихайлівського ВП Роздільнянського ВП ГУ НП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1