Код суду 233 Справа № 233/1835/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000017 від 24 лютого 2017 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Магадан РФ, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого майстром підрозділу виробництва напівфабрикатів ПрАТ «Український бекон», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 271 КК України, -
в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 , відповідно до наказу ПП «Український бекон» № 000242/02 про перевід з 15 вересня 2008 року обіймає посаду майстра підрозділу виробництва напівфабрикатів ПАТ «Український бекон», який розташований за адресою: вул. Зелена, 1-А, с. Водяне - 2, Костянтинівського району Донецької області.
Відповідно до п. 2.9. посадової інструкції майстра підрозділу виробництва напівфабрикатів ПАТ «Український бекон», останній проводить заходи з дотримання правил охорони праці, електробезпеки, технічної експлуатації обладнання та інструменту, а також контролює правильність їх використання, у цеху пакування № 3 вказаного підприємства, тобто є службовою особою підприємства, що має спеціальні обов`язки у сфері охорони праці.
19 січня 2016 року, близько 20.00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи на території ПАТ «Український бекон» у цеху виробництва напівфабрикатів № 3 та будучи майстром вказаного цеху, не передбачаючи можливості настання небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, в порушення вимог ст. 13 Закону України «Про охорону праці», п.п. 5.1, 5.2 НПАОП 0.00-4.01-08 «Положення про порядок забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального захисту», не вжив заходів з дотримання правил охорони праці, а саме допустив до виконання виробничих завдань без спеціального взуття розфасовувача напівфабрикатів цеху пакування №3 ОСОБА_4 , прийняту на роботу наказом ПАТ «Український бекон» від 27 листопада 2015 року.
Встановлено, що ОСОБА_4 на початку робочої зміни з 20.00 год. 19 січня 2016 року до 08.00 год. 20 січня 2016 року, вдягла санітарний одяг та спеціальне гумове взуття, яке не передбачене для виконання роботи розфасовувача м`ясопродуктів відповідно до вимог НПАОП 15.0-3.03-98 Типових норм безплатної видачі спеціального одягу, спеціального взуття та інших засобів індивідуального захисту працівникам м`ясної і молочної продукції, затверджених Наказом Комітету по нагляду за охороною праці України від 10.06.1998 № 116, ст. 14 Закону України «Про охорону праці», хоча мала використовувати видані 27 листопада 2015 року під час працевлаштування засоби індивідуального захисту (шкіряні черевики), на що ОСОБА_5 не звернув уваги.
19 січня 2016 року о 20.40 год. ОСОБА_5 надав завдання розфасовувачу напівфабрикатів ОСОБА_4 щодо розфасування заморожених частин птиці до гофрокартонних ящиків. Після виконання зазначеної вище роботи, ОСОБА_4 почала прибирання робочого місця, що входило до її робочих обов`язків відповідно до п. 2.5 посадової інструкції фасувальника напівфабрикатів цеху пакування № 3. Виконуючи свої обов`язки, ОСОБА_4 вимила стрічку транспортера та почала санітарну обробку підлоги. Після сухої очистки, на підлогу було нанесено мильний розчин для обробки підлоги за допомогою щітки з подальшим змиванням водою та видаленням залишків води за допомогою скребків. 20 січня 2016 року о 04.30 год. ОСОБА_4 взяла скребок для видалення залишків води з підлоги та пішла у частину цеху №3 «підрозділ виробництва напівфабрикатів», де розташована стрічка транспортера, що виходить зі спірального морозильника, для прибирання. У вище зазначеному місці ОСОБА_4 послизнулася та впала назад на підлогу на пряму праву руку, зазнавши внаслідок падіння та удару рукою о підлогу, закритий косий перелом середньо-нижньої третини правої лучевої кістки з зміщенням, вивих головки правої ліктьової кістки, розрив дистального радиоульнарного зчленування правого передпліччя, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що потребують для свого лікування строк понад 21 день.
Таким чином, дії майстра цеху виробництва напівфабрикатів ОСОБА_5 не відповідали вимогам ст. 13 Закону України «Про охорону праці», відповідно до якого «... роботодавець забезпечує функціонування системи управління охороною праці, а саме: створює відповідні служби і призначає посадових осіб, які забезпечують вирішення конкретних питань охорони праці, затверджує інструкції про їх обов`язки, права та відповідальність за виконання покладених на них функцій, а також контролює їх додержання... здійснює контроль за додержанням працівником технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, використанням засобів колективного та індивідуального захисту, виконанням робіт відповідно до вимог з охорони праці», п.п. 5.1,5.2 НПАОП 0.00-4.01-08 «Положення про порядок забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального захисту» «.5.1. Роботодавець не повинен допускати до роботи працівників без засобів індивідуального захисту, встановлених Нормами безоплатної видачі засобів індивідуального захисту та іншими нормативно-правовими актами з охорони праці, а також якщо засоби індивідуального захисту знаходяться в забрудненому, несправному стані або з простроченими строками періодичних випробувань, що проводяться відповідно до інструкцій з їх експлуатації згідно з пунктом 5.7 цього Положення. 5.2. Роботодавець зобов`язаний переконатися у використанні працівниками засобів індивідуального захисту відповідно до інструкції з їх експлуатації та у відсутності в цих засобах будь-яких змін, що можуть призвести до зниження їх захисній властивостей.» та п.п.2.9. посадової інструкції майстра підрозділу виробництва напівфабрикатів, відповідно до якої ОСОБА_5 повинен був «проводити заходи з дотримання правил охорони праці, електробезпеки, технічної експлуатації обладнання та інструменту, а також контролює правильність їх використання», що є обставиною, що перебуває у причинному зв`язку із настанням нещасного випадку на виробництві та сприяло його настанню, внаслідок якого ОСОБА_4 зазнала тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою провину у вчиненні кримінального правопорушення за цим вироком визнав у повному обсязі. Пояснив, що в робочу зміну з 19 січня на 20 січня 2016 року, він не проконтролював, щоб ОСОБА_4 одягла спеціальне взуття, яке передбачене для виконання роботи розфасовувача м`ясопродуктів, через що остання наприкінці робочої зміни послизнулася на підлозі і впала, отримавши тілесні ушкодження. Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, підтвердив повністю. У скоєному щиро розкаявся та просив суворо його не карати.
Оскільки учасники судового провадження, у т.ч. обвинувачений ОСОБА_5 , вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Згідно з ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Суд встановив, що подія кримінального правопорушення мала місце і приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, яке кваліфікує за ч.1 ст. 271 КК України, так як він порушив вимоги законодавчих та інших нормативно-правових актів про охорону праці, будучи службовою особою підприємства, що заподіяли шкоду здоров`ю потерпілої.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості щодо особи обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання.
ОСОБА_5 раніше не судимий; під наглядом у лікаря психіатра не знаходиться; на обліку у лікаря нарколога не перебуває; на диспансерному обліку в протитуберкульозному диспансері не перебуває; за місцем проживання характеризується позитивно; у скоєному щиро розкаявся; активно сприяв розкриттю злочину.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд вважає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 за вчинене кримінальне правопорушення покарання у виді штрафу, оскільки останній має дохід, приходячи при цьому до переконання, що його виправлення, в силу тяжкості і обставин вчиненого, з урахуванням даних щодо особи, щирого каяття і його поведінки в період досудового слідства і судового розгляду, висновку органу пробації, можливо без ізоляції від суспільства, і вважаючи, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати по справі (залучення експерта) підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.

Керуючись ст.ст. 349, 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, -
у х в а л и в :
ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 271 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що складає 2550 грн.).

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_5 не обирати.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати по справі (залучення експерта) у розмірі 4954 (чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят чотири) грн. 50 коп. стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь держави.

Речові докази - копії документів, які долучені до матеріалів кримінального провадження, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя