Провадження № 1-кп/643/489/17
Справа № 643/2747/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.07.2017 Московський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за №0002866 від 04.04.2016, яке надійшло від Харківської місцевої прокуратури №4 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, маючого на утриманні неповнолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого з 20.06.2017 за адресою: АДРЕСА_2 ,

- у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

02.04.2016, в другій половині дня, ОСОБА_4 винайняв для проживання на добу, однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 , у раніше не знайомої йому ОСОБА_5 , якій оплатив за проживання та передав на прохання останньої копію власного паспорту громадянина України, після чого ОСОБА_5 покинула приміщення квартири, а ОСОБА_4 залишився на нічліг.

03.04.2016, о 07 годині, ОСОБА_4 , знаходячись в кімнаті квартири АДРЕСА_3 , та збираючись покинути приміщення квартири, побачив на столі телевизор «PHILIPS LCD», чорного кольору, після чого, діючи за раптово виниклим умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи при цьому корисливу ціль, будучи впевненим, що в такий ранній час ОСОБА_5 в приміщення квартири не прийде, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки та бажаючи діяти саме таким чином, таємно викрав «PHILIPS LCD», чорного кольору, з 37 діагональю, що належав ОСОБА_5 , вартістю згідно висновку судово товарознавчої експертизи №41 від 15.02.2017 7500 гривень. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне заволодінням чужим майном, бажаючи отримати можливість ним розпорядитися, ОСОБА_4 , не бажаючи бути застигнутим на місці скоєння злочину та бажаючи завуалювати викрадення, прикрив викрадений телевізор наявною в нього при собі курткою, помістивши його в такому вигляді під праву руку, вийшов з приміщення зазначеної квартири, зачинивши вхідні двері квартири ключем, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись в подальшому викраденим телевизором «PHILIPS LCD», на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 7500 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінуємого йому злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, події якого мали місце 03.04.2016, визнав повністю та підтвердив обставини час, місце, механізм вчинення ним злочину, як зазначено вище у вироку суду. При цьому пояснив, що 03.04.2016 після 07 годині, він приїхав до ломбарду «Капітал», розташований по пр-ту Ювілейному в м. Харкові, де під свій паспорт здав раніше таємно викрадений ним телевізор «PHILIPS LCD», за який отримав гроші у розмірі 2500 чи 3000 гривень, які витратив на особисті потреби та на потреби своєї сім`ї.

Обвинувачений ОСОБА_4 у суді зазначив про те, що він розумів, що скоював злочин, та щиро розкаявся у його вчинені, причину скоєння ним злочину пояснив як необдуману поведінку. Обвинувачений в повному обсязі визнав позовні вимоги потерпілої ОСОБА_5 .

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у скоєні ним злочину, події якого мали місце 03.04.2016, та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України, оскільки він скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості. Більш того, обвинувачений раніше не судимий, розлучений, має на утриманні неповнолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має фактичне місце мешкання та реєстрацію, за якою задовільно характеризується.

При вирішенні питання про вид та міру покарання ОСОБА_4 суд враховує його щире каяття, та визнає цю обставину, відповідно до ст.66 КК України, такою, що пом`якшує його покарання. Обставину, що обтяжує покарання останнього, яка передбачена ст. 67 КК України, судом не визнано.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані його дії.

Враховуючи наявність пом`якшуючої обставини, даних про особу винного, а також те, що, відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, не має за мету спричинити фізичні страждання або принизити людську гідність, суд на підставі викладеного вважає за необхідне обрати обвинуваченому міру покарання, яка не пов`язана з реальним позбавленням волі, тобто з випробуванням з іспитовим строком із застосуванням ст.75, ч.1 п.п. 1,2 ст.76 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в ході досудового слідства та суду не обирався.

Потерпілою ОСОБА_5 заявлений цивільний позов, в якому вона прохає стягнути з ОСОБА_4 на її користь спричинену злочином матеріальну шкоду у розмірі 7500 гривні, та моральну шкоду, яку вона оцінює в розмірі 3000 гривень. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Суд вважає, що заявлені позовні вимоги потерпілої підлягають задоволенню частково, а саме суд стягує з ОСОБА_4 в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди на користь потерпілої суму 7500 гривень. Крім цього, суд стягує з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_5 в рахунок відшкодування, завданої злочином моральної шкоди суму 1000 гривень.
Речові докази та процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ч.1 п.п.1,2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди суму у розмірі 7500 ( сім тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди суму у розмірі 1000 ( однієї тисячі) гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_4 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1