Справа № 526/77/17
Провадження № 1-кп/526/50/2017
В И Р О К
іменем України

31 січня 2017 року Гадяцький районний суд Полтавської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Гадяч кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за № 0001028 від 16.12.2016 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, маючого на утриманні неповнолітню дитину, в силу ст.89 КК України не судимого,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с.Андріївка, Балаклійського району Харківської області, не працюючої, яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , жительки АДРЕСА_3 , має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України,-

встановив:
16.12.2016 року, близько 09 год. 40 хв., ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, прибули в господарство, що в АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_4 , де незаконно відкрили вхідні двері, які були замкнуті на защіпку у вигляді металевого гачка, і проникли в її будинок, звідки відкрито викрали грошові кошти в сумі 10000 (десять тисяч) грн.. і не реагуючи на викрики потерпілої про повернення грошових коштів, з місця скоєння злочину зникли, чим спричинили потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому злочині за ч.3 ст. 186 КК України визнали у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаюються, фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення не оспорювали, підтвердили суду, що злочин ними було вчинено при вищезазначених обставинах.

Потерпіла ОСОБА_4 суду показала, що 16 грудня 2016 року вийшла з будинку за молоком, попередньо зачинивши двері на защіпку. Придбавши молоко, повернулася на подвір`я та почула голоси в будинку. Зайшовши до коридору будинку, вона побачила обвинувачених, які в подальшому вийшли з будинку. Виявивши зникнення грошей, вона почала кричати їм, щоб вони зупинилися, але на її прохання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не реагували. Потім з допомогою односельців, вона зупинила обвинувачених, які сідали в автомобіль. Окрім зазначеного пояснила та надала суду письмову заяву про відсутність будь-яких матеріальних претензій до обвинувачених та просила не позбавляти їх волі.
Враховуючи повне визнання обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 своєї вини у скоєному злочин та щире каяття, заслухавши думку учасників кримінального провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути вказану справу в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачених, потерпілої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що стосуються особи обвинувачених. На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч.3 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.

Вивченням особи ОСОБА_6 встановлено, що він на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, не працює, має на утриманні неповнолітню дитину, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо.

Вивченням особи ОСОБА_7 встановлено, що вона на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не заміжня, не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судима.

Обставинами, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , є щире каяття у вчиненому злочині, усунення заподіяної шкоди.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не вбачається.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, наявність кількох пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особи обвинувачених, їх відношення до скоєного злочину, наявність на утриманні неповнолітніх дітей та думку потерпілої щодо міри покарання у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити їм покарання в межах санкції ч.3 статті 186 КК України з застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши їх від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку і покладенням обов`язків у відповідності до ст. 76 КК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст. ст. 370, 371, 373, 374, 376, 392 - 395 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнати винними у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України та призначити їм покарання кожному у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази грошові кошти в сумі 10 000 грн. повернути потерпілій ОСОБА_4 ; автомобіль ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору повернути володільцю ОСОБА_10 , грошові кошти в сумі 304 грн., мобільний телефон «Нокіа 72», обручку з жовтого металу та кільце з 4 ключами повернути ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд Полтавської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий: ОСОБА_1