Справа № 727/20/17
Провадження № 1-кп/727/77/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участю учасників судового кримінального провадження:

- прокурора ОСОБА_3

- обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці кримінальну справу з обвинувальним актом відносно обвинуваченого: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Шубранець Заставнівського району, Чернівецької області, громадянина України, українця, не одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, зокрема вироком від 04.07.2012 року Заставнівським районним судом Чернівецької області за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.; вироком від 21.10.2014 року Першотравневим районним судом м. Чернівці за 4.4 ст. 70, ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді арешту на строк 6 місяців, - у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 186, 190 ч.2, 128 КК України, - В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується в скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 186, 190 ч.2, 128 КК України.

В ході судового засідання стороною обвинувачення прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання (в усній формі) про продовження терміну дії застосованого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді від 01.12. 2016р. у вигляді тримання під вартою. Посилається в доводах на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, визначених ст. 176 ч.1 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, за яких до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою; при цьому зазначає, що ризики, які були предметом дослідження при застосуванні міри запобіжного заходу останньому не відпали, зокрема, це ризики, в рамках вимог ст. 177 ч. 1 КПК України - вплив обвинуваченого у разі перебування на волі на потерпілих, свідків, запобігання перешкоджанню встановленню істини по справі, вчиненню інших кримінальних правопорушень або продовження вчинення правопорушень в яких ОСОБА_4 вже обвинувачується, із врахуванням також і соціальних зв`язків, так як останній раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, а тому просить продовжити в установленому законом порядку строк дії обраного запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Обвинувачений ОСОБА_4 проти заявленого клопотання прокурора не заперечував.

Заслухавши доводи клопотання стороною обвинувачення, думку обвинуваченого, суд приходить до наступного. Згідно матеріалів кримінального провадження за № 00003003 від 13.11. 2016р., ухвалою від 01.12. 2016 року слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці було застосовано відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком застосування 60 днів. Застосований запобіжний захід в установленому законом порядку був подовжений і його термін дії спливає 21.04. 2017 року о 13.30 год.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до сплину двомісячного строку, з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вимогами ст. 183 ч.1 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання вчинити інше кримінальне правопорушення, тим самим продовжити свою злочинну діяльність, переховуватись від органів досудового розслідування та незаконно впливати на потерпілих, свідків.

Судом, при вирішенні питання продовження терміну дії застосованого запобіжного заходу ОСОБА_4 з врахуванням вищенаведеного встановлено, що ризики, які були предметом дослідження при застосуванні до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на період розгляду питання в судовому засіданні мають місце наявними залишаються ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема - перешкоджання розгляду кримінального провадження; вчинення інших кримінальних правопорушень, а також ризики, переховування від суду ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість санкції статті, за пред`явленим йому обвинуваченням, при наявності соціальних зв`язків останнього.

При цьому, судом звертається увага, що саме підставою для застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею була наявної обгрунтована підозра у вчиненні останнім кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 186, 190 ч.2, 128 КК України.

Положенням ч.1 ст. 178 КПК України, визначено, що при розгляді питання про доцільність продовження терміну дії тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обгрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Отже, при розгляді клопотання про доцільність продовження терміну дії застосованого запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, суд враховує і вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою; зокрема, при продовженні строку тримання під вартою суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин справи і з врахуванням того, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

А, тому виходячи з наведеного, суд вважає, що ризики вищевикладені на момент розгляду питання про продовження терміну дії застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявними, а підстави які б вказували, з посиланням на докази на зміну обвинуваченому запобіжного заходу відсутні; а отже, відносно ОСОБА_4 слід продовжити термін дії застосованого до нього за ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01.12. 2016 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою 60 діб - до 15 червня 2017 року до 13.00 год.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст. 2, 32 176-178, 183, 199, 331 ч.3, 350 КПК України, суд, - У Х В А Л И В:

Продовжити термін дії запобіжного заходу застосованого за ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці ОСОБА_5 від 01.12. 2016 року у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 186, 190 ч.2, 128 КК України на строк до 15 червня 2017 року до 13.00 год.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя ОСОБА_1