солом`янський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 грудня 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого з ОВС ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей та документів в рамках кримінального провадження №0000069 від 12.07.2016, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до слідчого судді із вищезазначеним клопотанням, в якому просить надати тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні приватного нотаріуса ОСОБА_5 , які стали підставою для реєстрації довіреностей в реєстрі нотаріальних дій, із можливістю не тільки з ними ознайомитися, але й зробити вилучення останніх, мотивуючи клопотання тим, що слідчим управлінням фінансових розслідувань головного управління ДФС у Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000069, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.07.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, слідчий суддя акцентує увагу сторони кримінального провадження на закріпленні в КПК двох порядків розгляду слідчим суддею, судом клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів:

1) після отримання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя здійснює судовий виклик особи, у володінні якої знаходяться речі та документи. У такому випадку доцільно призначити клопотання до розгляду у строк, необхідний для отримання особою повістки про судовий виклик;

2) якщо стороною, яка звернулася з клопотанням, доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, клопотання розглядається слідчим суддею без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться. Враховуючи реальну загрозу зміни або знищення речей і документів відповідне клопотання має бути розглянуто невідкладно.
Як вбачається з матеріалів клопотання слідчий порушує питання про розгляд даного клопотання без виклику особи, проте свою участь в його розгляді не забезпечує. При цьому, зважаючи на порушене питання проводити розгляд клопотання за відсутності володільця речей і документів, що передбачає негайний розгляд такого клопотання, слідчий свою участь в розгляді даного клопотання не забезпечив. Враховуючи час звернення з даним клопотанням до суду - 28.11.2016, станом до 13.12.2016 слідчий на розгляд клопотання не прибув, доводи не підтримав, докази переконливості своєї позиції не подав.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 5, 6 частини 2 ст.131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ до речей і документів і тимчасове вилучення майна.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Частиною 1 статті 159 КПК України встановлено, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку)

Згідно ч. 2 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ч.6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, відносяться відомості, які можуть становити таємницю вчинення нотаріальних дій.

Отже, надання тимчасового доступу до речей і документів здійснюється виключно у випадку доведення стороною кримінального провадження у своєму клопотанні обставин, передбачених ч. ч. 5, 6 ст. 163 КПК України.

Згідно ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні надати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Сторона обвинувачення самоусунулася від доведення перед слідчим суддею переконливості своїх доводів. Наведене в силу ч. 3ст. 132 КПК України не допускає застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, дослідивши матеріали клопотання в сукупності, суд приходить до висновку, що доводи клопотання не знайшли в матеріалах справи свого підтвердження та обґрунтування.

Щодо самого клопотання, слідчий суддя також звертає увагу слідчого на необхідності проставляння дати його подання та зазначення в описі документів кількості аркушів матеріалів, які ним додаються до клопотання.
На підставі викладеного і керуючись ст. 107, ст.ст.160, 162, 163, 164, 166, ст. 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1