В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.03.2017 Справа №607/1537/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000167 від 31 жовтня 2016 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дунаїв, Перемишлянського району Львівської області, українця, громадянина України, з вищою, освітою, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, працюючого диспетчером Тернопільської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ», зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 , працюючи на посаді начальника комерційного відділу регіональної філії «Львівська залізниця» виробничий структурний підрозділ «Тернопільська дирекція залізничних перевезень», був службовою особою, суб`єктом відповідальності за корупційне правопорушення згідно пп. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», до повноважень якого, згідно посадової інструкції начальника комерційного відділу регіональної філії «Львівська залізниця» виробничий структурний підрозділ «Тернопільська дирекція залізничних перевезень» належали вчинення дій щодо організації роботи лінійних станцій по виконанню показників вантажної і комерційної роботи, ефективному використанню вагонного парку і розробці технічних норм навантаження вантажів, безпеці руху поїздів в комерційному господарстві; проведення перевірки станцій навантаження і вивантаження небезпечних вантажів, наявність належних інструкцій; проведення розгляду фактів затримок вагонів, вантажі в яких завантажені понад вантажопідйомність, перекосу кузова вагона, перевантаження на візок більше норми; організація виконання показників і завдань керівництва Управління залізниці та дирекції по вантажній роботі, збереженню вантажів, поступленню коштів.

Так, 28 жовтня 2016 року у обвинуваченого ОСОБА_3 , який знаючи про те, що у ОСОБА_6 01 жовтня 2016 року закінчився строк дії дозволу на використання автомобільної ваги під час навантаження та відправки вантажу і він бажає здійснити перевезення вантажу залізничним транспортом із залізничної станції Потутори Тернопільської області, виник злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_6 за прийняття рішення про надання дозволу на здійснення навантаження та відправлення із залізничної станції Потутори Тернопільської області залізничного транспорту із вантажем ОСОБА_6 без наявності в нього відповідного дозволу на використання автомобільної ваги під час навантаження та відправки вантажу.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, обвинувачений ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_6 про те, що він надасть дозвіл на навантаження та відправлення залізничного транспорту із вантажем ОСОБА_6 без наявності відповідного дозволу на використання автомобільної ваги за умови надання йому неправомірної вигоди в сумі 4000 гривень, на що ОСОБА_6 погодився.

01 листопада 2016 року близько 11 години ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні кабінету №43 по проспекті Степана Бандери. 6, в м. Тернопіль, передав обвинуваченому ОСОБА_3 неправомірну вигоду в сумі 4000 гривень за наданий ним дозвіл на здійснення навантаження та відправлення із станції Потутори Тернопільської області залізничного транспорту із вантажем ОСОБА_6 без наявності в нього відповідного дозволу на використання автомобільної ваги під час навантаження та відправки вантажу.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та в судовому засіданні вказав, що дійсно працював на посаді начальника комерційного відділу регіональної філії «Львівська залізниця» виробничий структурний підрозділ «Тернопільська дирекція залізничних перевезень» та був службовою особою. Він знав про те, що у ОСОБА_6 01 жовтня 2016 року закінчився строк дії дозволу на використання автомобільної ваги під час навантаження та відправки вантажу, та він мав намір перевезти пісок в трьох чи чотирьох вагонах. Відповідні дозвільні документи було надіслано та на момент відправлення вантажу отримано дозволу не було, відповідно ОСОБА_6 не міг проводити навантаження. Він зобов`язаний був контролювати наявність вказаного дозволу згідно своїх повноважень. Дізнавшись, що той бажає здійснити перевезення вантажу залізничним транспортом із залізничної станції Потутори Тернопільської області, без наявності в нього відповідного дозволу на використання автомобільної ваги під час навантаження та відправки вантажу, він повідомив ОСОБА_6 про те, що надасть дозвіл на навантаження та відправлення залізничного транспорту із його вантажем без наявності відповідного дозволу на використання автомобільної ваги за винагороду, на що ОСОБА_6 погодився. Вважає, що зробив необдуманий вчинок, шкодує, так як маючи роботу та хорошу заробітну плату поступив неправильно, а саме 01 листопада 2016 року близько 11 години ОСОБА_6 , у приміщенні свого робочого кабінету отримав за надання дозволу на здійснення навантаження та відправлення вантажу від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 4000 гривень. Просить суд, з врахуванням визнання вини та щирого каяття, його суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнавши свою винність у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.1 ст.368 КК України, тобто одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданого йому службового становища.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність на його утриманні неповнолітньої дитини, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд не вбачає.

На підставі наведеного, враховуючи сукупність пом`якшуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді штрафу в доход держави з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на підприємствах, в установах, чи організаціях, незалежно від форми власності, оскільки саме таке покарання буде необхідне і достатнє для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

У даному кримінальному провадженні накладено арешт на майно вилучене згідно протоколу огляду місця події від 01.11.2016 року, а саме грошові кошти в сумі 4000 грн., які ОСОБА_3 отримав в якості неправомірної вигоди та грошові кошти в сумі 493 грн., що є особистими коштами ОСОБА_3 . Враховуючи те, що на даний час відпала необхідність у вжитих заходах забезпечення кримінального провадження, суд вважає, що арешт накладений згідно ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 02.11.2016 року /провадження № 607/12373/16-к/ слід скасувати.

Речові докази:

- грошові кошти, використані в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину, в сумі 4000 грн., які ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_6 як неправомірну вигоду, належні УСБ України в Тернопільській області повернути власнику УСБ України в Тернопільській області;

- грошові кошти в сумі 493 грн., належні особисто ОСОБА_3 - повернути у власність ОСОБА_3 ;

- марлеві тампони - марлевий тампон (взірець) яким проводились змиви з рук ОСОБА_3 марлевий тампон, яким проводились змиви з правої руки ОСОБА_3 , марлевий тампон, яким проводились змиви з лівої руки ОСОБА_3 , зразок спецпрепарату «Промінь-1», зразок люмінесцентного фломастера передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів СУ ГУ Національної поліції в Тернопільській області знищити, після набрання вироком законної сили.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судової експертизи спеціальних хімічних речовин та речовин хімічних виробництв № 2-603/16 від 28.11.2016 року в сумі 1100, 50 грн. та технічної експертизи документів № 1.1-356/16 від 29.11.2016 року в сумі 880, 40 грн. на загальну суму 1980, 90 грн., які суд вважає слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави, оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертиз в межах даного кримінального провадження.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді штрафу в доход держави в розмірі 22100 (двадцять дві тисячі сто) гривень, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на підприємствах, в установах, чи організаціях, незалежно від форми власності на строк 1 (один) рік.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 02.11.2016 року /провадження № 607/12373/16-к/ на майно вилучене згідно протоколу огляду місця події від 01.11.2016 року, на грошові кошти в сумі 4000 грн., які ОСОБА_3 отримав в якості неправомірної вигоди та на грошові кошти в сумі 493 грн., що є особистими коштами ОСОБА_3 скасувати.

Речові докази:

- грошові кошти, використані в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину, в сумі 4000 грн., які ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_6 як неправомірну вигоду, належні УСБ України в Тернопільській області повернути власнику УСБ України в Тернопільській області;

- грошові кошти в сумі 493 грн., належні особисто ОСОБА_3 - повернути у власність ОСОБА_3 ;

- марлеві тампони - марлевий тампон (взірець) яким проводились змиви з рук ОСОБА_3 марлевий тампон, яким проводились змиви з правої руки ОСОБА_3 , марлевий тампон, яким проводились змиви з лівої руки ОСОБА_3 , зразок спецпрепарату «Промінь-1», зразок люмінесцентного фломастера передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів СУ ГУ Національної поліції в Тернопільській області знищити, після набрання вироком законної сили.

Стягнути із ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення судової експертизи спеціальних хімічних речовин та речовин хімічних виробництв № 2-603/16 від 28.11.2016 року в сумі 1100, 50 грн. та технічної експертизи документів № 1.1-356/16 від 29.11.2016 року в сумі 880, 40 грн. всього на загальну суму 1980, 90 грн. (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят гривень дев`яносто копійок ) в користь держави (УК у м. Тернополі, м. Тернопіль, 24060300, р/р0002 в ГУ ДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012, код ЕДРПОУ 37977726).

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1