ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 14 червня 2017 року м. Київ
Колегія суддів cудової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду
цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6
при секретарі ОСОБА_7 ,
Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 червня 2016 року
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Заставна та жителя м. Чернівці, громадянина України, одруженого, працюючого, такого, що не має судимості,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК та, на підставі ст. 49 КК, звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності. Кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 закрито.
Як встановив суд, ОСОБА_6 будучи службовою особою ДП «Чернівецький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» достовірно знаючи, що відповідно до проектів формуванні території і встановлення меж сільських рад, межа між Коровійською та Великокучурівською сільрадами не встановлювалась і не затверджувалась, та будь-яка інша документація із землеустрою щодо встановлення меж не розроблялась, у зв`язку з чим межі районів фактично не встановлювались, для забезпечення отримання прибутку підприємством за виготовлення документації, яка не відповідає дійсності, з метою виготовлення технічного звіту, провів геодезичні роботи по відновленню частини адміністративної межі між Коровійською сільською радою Глибоцького району та Великокучурівською сільською радою Сторожинецького району для вирішення спірного питання.
При цьому ОСОБА_6 , не маючи підтверджуючих документів про те, що зовнішня межа землекористування птахофабрики ім. Калініна с. Коровія є одночасно адміністративною межею між Сторожинецьким та Глибоцьким районами Чернівецької області, під час складання технічної документації частину адміністративної межі вказаними районами відновив на основі технічного звіту по встановленню зовнішньої межі птахорадгоспу ім. Калініна с. Коровія розробленого Чернівецьким філіалом «Укрземпроект», який зберігається в техархіві ДП «Чернівецький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», достовірно знаючи, що відповідно до вказаного звіту межі між адміністративними районами в натурі не виводились.
В результаті проведених робіт по відновленню частини межі між вищезазначеними сільськими радами, ОСОБА_6 13.10.2011, склав акт відновлення в натурі (на місцевості) адміністративної межі, відповідно до якого встановив 4 межових знаки, які передав на зберігання представникам Коровійської сільської ради та Великокучурівської сільської ради.
В подальшому, ОСОБА_6 , всупереч чинному законодавству, діючи умисно, достовірно знаючи про невідповідність внесеної у технічний звіт інформації з відновлення межі між Сторожинецьким та Глибоцьким районами на ділянці вулиці Коровійської, розробленим та затвердженим документам із землеустрою, без проведення інвентаризації земель на спірній ділянці для підтвердження використаних координат, за відсутності будь-якої технічної документації з винесення меж між районами в натурі (на місцевості), достовірно знаючи в силу досвіду роботи, що ст. 25 Закону України «Про землеустрій» не передбачено розроблення документації із землеустрою у вигляді «Технічного звіту», склав та посвідчив підписом і печаткою завідомо неправдивий документ, а саме «Технічний звіт» щодо відновлення в натурі (на місцевості) адміністративної межі між Коровійською сільською радою Глибоцького району та Великокучурівською сільською радою Сторожинецького району Чернівецької області, в якому на підставі внесених неправдивих даних про наявність межі в натурі, відобразив, що частина спірної дороги по вулиці Коровійській розташована на території Коровійської сільської ради Глибоцького району. Вказаний технічний звіт, до якого ОСОБА_6 вніс неправдиві дані про приналежність спірної дороги до території Коровійської сільської ради Глибоцького |ї району Чернівецької області, в подальшому був використаний при виготовленні «Детального плану території в урочищі «Дубки» Коровійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області», внаслідок чого землекористувачі самовільно забудованої території за межами с. Коровія Глибоцького району Чернівецької області отримали можливість користуватися проїзною частиною АДРЕСА_1 без врахування пропозицій мешканців села, які її побудували, що в свою чергу спричинило негативний суспільний резонанс та конфліктну ситуацію між жителями і забудовниками прилеглих до вулиці Коровійської земельних ділянок, розташованих на території Коровійської сільської ради Глибоцького району.
Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 8 вересня 2016 року вирок місцевого суду залишено без зміни.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 , просить скасувати вирок місцевого суду та ухвалу суду апеляційної інстанції, а кримінальне провадження закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК.
У запереченнях на касаційну скаргу прокурор прокуратури Чернівецької області просить залишити касаційну скаргу захисника без задоволення, а судові рішення щодо ОСОБА_6 без зміни, посилаючись на їх законність та обґрунтованість.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив частково задовольнити касаційну скаргу захисника та скасувати ухвалу апеляційного суду, перевіривши матеріали провадження і обговоривши наведені у скарзі та запереченнях доводи, суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотримання вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведенні належні і достатні мотиви та підставі його ухвалення.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. У разі залишення вироку, постанови без зміни в ухвалі необхідно докладно викласти мотиви й підстави відхилення апеляції, а також докази, що спростовують наведені в ній доводи.
Разом з тим, як вбачається зі змісту судових рішення у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 цих вимог закону не дотримано.
Так, в апеляційній скарзі захисник засудженого стверджував, що у діях ОСОБА_6 відсутній склад злочину, оскільки він виключно у технічний спосіб відновив по системі координат, визначені ще у 1980-х роках межі між селами Коровія Коровійської сільради Глибоцького району та с. Годилів Великокучерівської сільради Сторожинецького району Чернівецької області.
Вказані дані були використані з огляду на попередню технічну документацію, яка прийнята рішеннями сільських та районними Радами. Координати, які відновив ОСОБА_6 , а по ним і межу між селами, є єдиними, які були встановлені в натурі і більше не змінювалися, а тому, на думку захисника, ОСОБА_6 не змінював і не вносив до технічної документації службове підроблення.
Межа між районами в області змінюється і встановлюється на підставі рішень районної Ради, яка звертається з пропозицією зміни до обласної Ради, а та, в свою чергу, до Верховної Ради України. Враховуючи, що межа цих двох сіл є одночасно межею і між районами області, можна прийти до висновку, що вона дійсно не змінювалася, бо на день розгляду справи в апеляційній інстанції жодного рішення районної, обласної чи Верховної Ради України не приймалося і межі не переглядалися ( том 3 а.с.244- 252).
Апеляційний суд в свою чергу, в порушення вимог процесуального закону обмежився перерахуванням доказів, які, на його думку, підтверджують невинуватість ОСОБА_6 , у вчиненні інкримінованого йому злочину, не проаналізувавши і не перевіривши їх належним чином.

В ухвалі колегії суддів апеляційного суду, зміст апеляції визначено загальними положеннями процесуального закону, а доводів належним чином не проаналізовано і не зазначено підстав, через які апеляцію визнано необґрунтованими.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що ухвала апеляційного суду постановлена з істотними порушеннями кримінального процесуальногозакону, а тому підлягає скасуванню, а кримінальна справа призначенню до нового розгляду у суді апеляційної інстанції, під час якого апеляційному суду необхідно перевірити усі доводи апеляції, а також інші доводи, викладені в касаційній скарзі та постановити законне й обґрунтоване рішення.

З урахуванням наведеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429, статтями 376, 433, 434, 436 КПК України, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів», колегія суддів
у х в а л и л а :
Касаційну захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 08 вересня 2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати, призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.
судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3