УХВАЛА

06 грудня 2016 року м. Хмельницький
Слідчий СВ ПЗВП Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Хмельницької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме на вилучені у ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 6148 гривень.
03 грудня 2016 року під час затримання ОСОБА_5 , при огляді останнього, було вилучено кошти в сумі 6148 грн., номіналами купюр по 200, 100, 20, 2, 1 гривень та 1 долар США. Кошти в сумі 6148 гривень, як пояснив ОСОБА_5 , він отримав від продажу золотих виробів, та обміну валюти, які викрав із будинку АДРЕСА_1 , та належали потерпілому ОСОБА_6 .
Отже дані кошти одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та є доходами від нього, оскільки отримані злочинним шляхом.
Підставою накладення арешту є тимчасове позбавлення власника, а також володільця грошей ОСОБА_5 , у якого вилучено гроші, можливості відчужувати, розпоряджатися іншим чином чи використовувати гроші до часу скасування арешту.
Окрім того, в ході досудового розслідування може виникнути необхідність забезпечити відшкодування потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди, яка йому була завдана кримінальним правопорушенням, оскільки підозрюваний не працює та не має постійного заробітку.
Враховуючи вищевикладене, оскільки існує сукупність підстав вважати, що вилучені речі є доказами злочинної діяльності, а також з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, передачі чи відчуження, слідчий просить накласти арешт на вказане майно.
Розглянувши подане клопотання, заслухавши думку прокурора, який клопотання підтримав, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ст.170 КК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (ч.1). Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч.2). У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч.3). Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч.10). Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч.11).
Згідно зі ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач (ч.1). У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання (ч.2).
Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
У клопотанні слідчого, всупереч вищевикладеним нормам закону, не зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. На обґрунтування клопотання стороною кримінального провадження надано лише копії витягу з ЄРДР, протоколу про прийняття заяви про кримінальне правопорушення і нечитабельну копію протоколу затримання ОСОБА_5 .
Враховуючи викладене, клопотання слідчого підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.171, 172 КПК України,-
Клопотання слідчого СВ ПЗВП Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Хмельницької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя