Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/627/17-к
Провадження № 1-кп/376/51/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"21" квітня 2017 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора Сквирського відділу ОСОБА_2 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира Київської області кримінальне провадження № 60000087 від 20 лютого 2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пищики Сквирського району Київської області, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого без реєстрації в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України,

встановив:

Суд визнав доведеним, що 16.02.2017 року, близько 23-ої години ОСОБА_4 , діючи умисно, маючи на меті незаконне збагачення за рахунок чужого майна, користуючись тим, що його дії залишаються непоміченими власником та сторонніми особами, шляхом віджиму скла дерев`яного вікна, проник до приміщення дачного будинку АДРЕСА_2 , який належить потерпілій ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний намір в період часу з 23-ої годин по 23годину 50 хвилин, таємно викрав 117 кг брухту чорних металів, який переніс до свого домоволодіння за 3 рази.

Згідно висновку товарознавчої експертизи від 21.02.2017 року вартість 117 кг металобрухту станом на 20.02.2017 року становить 468 грн. Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 з місця вчиненого кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальних збитків на вище вказану суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю і суду підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, що викладені в обвинувальному акті та вказав, що дійсно 16.02.2017 року близько 23-ої години, він прийшов до сусідського будинку, який розташований по АДРЕСА_2 , оскільки знав, що там тимчасово ніхто не проживає і шляхом віджиму віконного скла, проник в середину. Потім через дане вікно, він викинув металобрухт, який знаходився посеред будинку загальною вагою близько 100 кг. В подальшому викрадений металобрухт він за три рази переніс до себе додому, а на наступний день здав в пункт прийому металобрухту.

Заявлений потерпілою цивільний позов визнає в повному обсязі.

В тому, що сталося щиро кається та просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні показала, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок за АДРЕСА_2 , у якому вона тимчасово не проживає у зв`язку з проведенням будівельних робіт.

В лютому 2017 року, точної дати вона не пам`ятає, до неї на мобільний телефон подзвонив не знайомий і повідомив, що її односелець ОСОБА_4 здійснив крадіжку з її житлового будинку. Приїхавши до будинку вона виявила, що видавлене вікно, а з будинку зник металобрухт вагою близько 100 кг.

Про скоєне вона повідомила працівників поліції.

У результаті кримінального правопорушення її була завдано матеріальних збитків на загальну суму 468 грн. та моральних (немайнових) збитків на загальну суму 3 532 грн., які вона просить стягнути на її користь з ОСОБА_4 ..

Суд, приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини, з`ясувавши, що ОСОБА_4 правильно розуміє зміст обвинувачення, встановивши добровільність його позиції, а також роз`яснивши, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду справи за ч. 3 ст. 349 КПК України, ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення.

У судовому засіданні дослідженні матеріали кримінального провадження відносно особи ОСОБА_4 , відповідно до яких обвинувачений на обліку у психіатра чи нарколога не перебуває, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченим, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який, за змістом ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, наявність обставини, що пом`якшує покарання та обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого.

Суд приймає до уваги вимоги ст. 50 КК України - метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, та вважає достатнім для виправлення ОСОБА_4 і запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання у виді обмеження волі в межах санкцій статті, яка передбачає відповідальність за вчинене, зі звільненням обвинуваченого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком в порядку ст. 75 КК України, оскільки, враховуючи дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень можливо без ізоляції від суспільства, при цьому слід покласти на ОСОБА_4 обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

Потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 468 грн. та моральної (немайнової) шкоди в розмірі 3 532 грн., який ОСОБА_4 був визнаний в повному обсязі

Суд, при вирішенні цивільного позову враховує наступне.

Згідно ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд вважає, що позов потерпілої є обґрунтованим та підтверджено документально, а тому підлягає задоволеню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3-ох (років) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 468 грн. та моральну (немайнову) шкоду в розмірі 3 532 грн.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Сквирський районний суд Київської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1