КП№ 278/674/15-к
УКРАЇНА
Житомирський районний суд Житомирської області
В И Р О К
Іменем України
06 червня 2017 року Житомирський районний суд Житомирської області
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, за яким обвинувачується:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Коростень, Житомирської області, мешканець АДРЕСА_1 , не працюючий, не одружений, із вищою освітою , -
за частиною 1 статті 366 Кримінального кодексу України (далі КК), -
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до наказу тимчасово виконуючого обов`язки начальника УМВС України в Житомирській області ОСОБА_7 №368 о/с від 18.11.2013 ОСОБА_4 призначено на посаду інспектора дізнання відділена державної автомобільної інспекції Житомирського міського відділу.
Згідно із обвинувальним актом старшим інспектором ДПС взводу №3 РДПС ДАІ із ЗС при УДАІ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_8 був складений рапорт про те, що під час несення ним служби на 20-ому км. автодороги «Київ-Овруч» в с. Нові Петрівці 29.12.2013 близько 12 год. 30 хв., водій автомобіля марки «Мерседес» номерний знак НОМЕР_1 (особу якого не встановлено), на порушення пункту 2.4 Правил дорожнього руху України (далі ПДР) не виконав його вимогу про зупинку транспортного засобу, що надавалась за допомогою жезла та свистка. На підставі статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) даний рапорт через УДАІ УМВС України в Житомирській області було скеровано до ВДАІ Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області за місцем обліку вказаного автомобіля для вирішення питання про притягнення винної особи до адміністративної відповідальності. Оформлення матеріалів було доручено інспектору ОСОБА_4 який, будучи службовою особою органу державної влади, в силу своїх владних повноважень, визначених Конституцією України, Законами України «Про міліцію», «Про державний захист працівників суду», «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» повинен був забезпечувати безпеку громадян, захищати їх свободи і законні інтереси, запобігати правопорушенням та припиняти їх тощо; при складанні протоколів про адміністративні порушення дотримуватися вимог статей 1, 7, 251 - 255 КУпАП, а також самостійно приймати рішення і нести відповідальність за свої неправомірні дії (бездіяльність).
За версією обвинувачення ОСОБА_4 , достовірно знаючи положення статті 245 КУпАП про необхідність своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин кожної адміністративної справи, вирішення її в точній відповідальності із законом,
вирішив вчинити службове підроблення, шляхом внесення до офіційного документу - протоколу про адміністративне правопорушення завідомо неправдивих відомостей, про те, що вимогу працівника міліції про зупинення не виконав саме власник автомобіля марки «Мерседес» ОСОБА_6 , за що передбачена відповідальність за статтею 122-2 КУпАП.
09.01.2014 об 11 год. 20 хв. у приміщенні ВДАІ Житомирського МВ, за адресою 5-й км вул. Жуйка, що розташоване на території Зарічанської сільської ради Житомирського району, не маючи, на думку обвинувачення, будь-яких даних про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-2 КУпАП, саме ОСОБА_6 , ОСОБА_4 вніс до протоколу про адміністративне правопорушення серії АБ2 №426544 завідомо неправдиві відомості про те, що 29.12.2013 на 20-ому км. автодороги Київ-Овруч в с. Нові Петрівці, близько 12 год. 33 хв. ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «Мерседес» номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу про зупинку ТЗ, що надавалась за допомогою жезла та свистка, чим порушив пункт 2.4 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122-2 КУпАП. Даний протокол був направлений до суду. Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 28.02.2014 провадження в адміністративній справі щодо ОСОБА_6 закрито за відсутністю в його діях події та складу правопорушення за наведеною статтею.
Дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковані за частиною 1 статті 366 КК, як внесення до офіційного документу завідомо неправдивих відомостей.
У судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав. Пояснив, що на початку січня 2014 року йому керівництвом було видане доручення із відповідними офіційними документами щодо проведення перевірки причини невиконання водієм автомобіля марки «Мерседес» пункту 2.4 ПДР та прийняття відповідних рішень. Обвинувачений, як і завжди, належним чином проводив перевірку цих обставин. Для з`ясування інформації про правопорушника ним спочатку вчинялися дії для встановлення власника цього авто. Адресою обліку автомобіля «Мерседес» була військова частина НОМЕР_2 , розташована в АДРЕСА_2 , а власником виявився ОСОБА_6 . ОСОБА_4 двічі здійснив виїзд до військової частини, з якої ОСОБА_6 було вже звільнено і на території цієї частини останній не проживав. Його місце знаходження вдалося встановити в м. Новоград Волинський та викликано для надання пояснень. Останній по суті запитань не відповідав, заперечував своє перебування за кермом у зазначений в рапорті час та місце, стверджував, що міг передати своє авто знайомим, але відмовився вказати особу водія, якому він передавав свій автомобіль «Мерседес» із документами та на який термін. Оцінивши пояснення ОСОБА_6 із рапортом, а також із даними центрального серверу відео фіксації автомобіля та іншими доказами у сукупності та їх взаємозв`язку, зважаючи, що для надання дозволу на використання свого ТЗ інший особі ОСОБА_6 повинен був передати свідоцтво про його реєстрацію, страховий поліс, ключі, а потім отримати їх назад, а також незначний проміжок часу, що пройшов з дня події, ОСОБА_4 дійшов до переконання про вчинення правопорушення, зазначеного у рапорті, саме ОСОБА_6 , який надав неправдиві пояснення з метою уникнення відповідальності. А тому, у відповідності до вимог статей 245-252, 254, 256 КУпАП, він склав адміністративний протокол стосовно ОСОБА_9 за ознаками правопорушення, передбаченими статтею 122-2 КУпАП. Раніше останнього не знав. Перевірку проводив об`єктивно, жодних особистих причин або умислу на складання недостовірного протоколу у нього не було. Просив виправдати його.
Захисник ОСОБА_5 зайняв аналогічну правову позицію, додавши, що при складанні ОСОБА_4 протоколу власник «Мерседеса» ОСОБА_6 не міг вказати ані термін, ані особу, якій він, начебто, 29.12.2013 надавав своє авто для користування. Сторона обвинувачення, вказуючи, що неправдивість відомостей у протоколі стосується саме особи правопорушника, доводи ОСОБА_4 з цього приводу не спростувала. Особу, якій ОСОБА_6 , начебто, передавав свій автомобіль прокуратурою не встановлено. А тому він вважає безпідставними доводи обвинувачення, що безпосередньо перед внесенням відомостей до
протоколу про адміністративне правопорушення про невиконання саме ОСОБА_6 вимог інспектора ДПС про зупинку ТЗ, ОСОБА_4 була відома інща особа, яка не виконала вимогу про зупинку авто. Захисник вказує на відсутність у матеріалах справи доказів наявності у діях ОСОБА_4 прямого умислу на внесення ним неправдивих відомостей до протоколу про адміністративне правопорушення. Та обставина, що ОСОБА_4 у ході перевірки додатково ще не відібрав пояснення від брата та підлеглих ОСОБА_10 , не є ознакою службового підроблення. Усі ці обставини у сукупності, на думку захисника, є підставою для виправдання ОСОБА_4 за відсутності в діянні останнього складу злочину за частиною 1 статті 366 КК.
Державним обвинуваченням винуватість ОСОБА_4 обґрунтовується показаннями потерпілого, свідків, матеріалами адміністративної справи №581, які не перебувають у прямому причинному зв`язку зі службовим підробленням.
Так, за поясненнями потерпілого ОСОБА_6 на той час він дійсно був власником автомобіля «Мерседес», номерний знак НОМЕР_1 . 08.01.2014 до нього, представившись, зателефонував інспектор ДАІ ОСОБА_4 та повідомив про проведення ним перевірки матеріалів: рапорту інспектора ДАІ Київської області та наявної інформації з державної системи відео контролю, про причетність потерпілого до адміністративного правопорушення 29.12.2013, у зв`язку із чим йому необхідно з`явитися до приміщення Житомирського ВДАІ. Порадившись із юристом, письмово підготувавши свої заперечення щодо можливого складання протиправного протоколу про скоєння ним адміністративного правопорушення, потерпілий 09.01.2014 прибув до інспектора. Він надав пояснення, що жодних правопорушень, передбачених у КУпАП 29.12.2013 на автодорозі «Київ-Овруч» не скоював, оскільки цього дня перебував на робочому місці в ТОВ «Драйв місія» в м. Новоград Волинський, де працює комерційним директора, назвав працівників, які могли б це підтвердити. Потерпілий допустив, що 29.12.2013 за кермом могла бути інша особа, тому що він неодноразово давав друзям та знайомим своє авто у користування із ключами, технічним паспортом та усіма документами. Разом з тим потерпілий не пам`ятав та не пам`ятає на даний час цю особу. Стверджував, що встановити особу, якій він передав своє авто, було обов`язком саме ОСОБА_4 , який виявився «безхребетним», оскільки не зміг це зробити, а тому «він непотрібний». Вважає себе потерпілим у справі саме з причин складання ОСОБА_4 протоколу про адміністративне правопорушення стосовно нього. Пояснив, що він не є учасником авто майдану, до учасників революції гідності також не належить. Підтвердив, що ОСОБА_4 раніше ніколи не знав. Погодився з доводами прокурора про необхідність засудження останнього за частиною 1 статті 366 КК.
За свідченнями ОСОБА_11 , обвинувачений був його підлеглим, який завжди відповідально та професійно ставився до своїх обов`язків. Взимку 2013 року з ВДАІ УМВС в Житомирській області надійшли матеріали щодо скоєння водіями різних ТЗ, що зареєстровані на території м. Житомира, порушень ПДР, із доданими матеріалами: рапортами інспекторів, інформації з єдиної державної системи України «Відео контроль - Рубіж» тощо. Він, як керівник, надав доручення інспекторам про проведення перевірок, встановлення осіб правопорушників, у тому числі і ОСОБА_4 . Це була звичайна робоча ситуація. Пояснив, що відповідно до пункту 2.4 ПДР, водій на вимогу інспектора зобов`язаний здійснити зупинку свого ТЗ. У разі невиконання водієм вимоги про зупинку та неможливості встановлення особи водія, інспектор міліції складає відповідний рапорт, який надсилає уповноваженим органам ДАІ саме за місцем обліку автомобіля для встановлення винної особи та подальшого складання протоколу про адміністративне правопорушення. За наслідками проведеної перевірки, інспектор ОСОБА_4 дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_6 складу правопорушення, передбаченого статтею 122-2 КУпАП, про що склав протокол. Свідок заперечував можливість навмисного складання ОСОБА_4 завідомо неправдивого протоколу на ОСОБА_6 . Адже ОСОБА_4 під час оформленні протоколу не знав і не міг знати про особу, яка не зупинилася на вимогу інспектора, його політичну позицію і приналежність до партій чи організацій. Вказував на чітке дотримання ОСОБА_4 вимог закону і своїх службових обов`язків під час складання протоколу, який належним чином збирав докази, встановив власника авто, якого викликав, отримав пояснення та, зіставивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, склав
протокол. Усі матеріали були направлені до суду. І саме суд, у межах своїх повноважень, перевіряє ці обставини. Вважає, що сам по собі факт закриття судом провадження у справі за цими матеріалами, жодним чином не свідчить про внесення ОСОБА_4 завідомо неправдивих відомостей та складу злочину, передбаченого статтею 366 КК, не утворює.
ОСОБА_12 засвідчив, що раніше працював із обвинуваченим, за своїми службовими обов`язками він перевіряв діяльність відділу ДАІ, у тому числі щодо порядку складання протоколів про адміністративні правопорушення. Але перевірка встановлених будь яким інспектором обставин скоєного правопорушення, особу винного тощо в його компетенцію не входило. Протокол, складений ОСОБА_4 свідок не бачив взагалі.
ОСОБА_13 суду показав, що з УДАІ ГУМВС України в Київській області до нього надійшли рапорти про невиконання водіями вимоги інспектора про зупинку ТЗ, що є порушенням вимог пункту 2.4 ПДР та підставою для притягнення їх до адміністративної відповідальності. Ці рапорти, за підписом начальника УДАІ УМВС в Житомирській області ОСОБА_14 , направлялися підрозділам за місцем обліку відповідного ТЗ для перевірки та складання адміністративних протоколів згідно із вимогами КУпАП.
З аналізу наведених показаній свідків обвинувачення вбачається, що вони не суперечать поясненням самого ОСОБА_4 , не доводять, що мало місце порушення останнім, як службовою особою, обумовлених його службовим становищем обов`язків, положень КУпАП та фактично спростовують висновки прокурора про умисне внесення ОСОБА_4 завідомо неправдивих даних про особу правопорушника ОСОБА_6 , до складеного ним протоколу про адміністративне правопорушення.
За свідченням ОСОБА_15 він працює комірником у ТОВ «Драйв місія», проживає в м. Києві. 29.12.2013 ОСОБА_6 зі своїм братом, які є керівниками товариства, весь день перебували на робочому місці в м. Новоград - Волинський. Цю дату свідок запам`ятав, оскільки такий випадок про роботу у неділю був лише єдиний раз, про що йому повідомили по телефону. Разом з тим, свідок не зміг назвати марку ТЗ, яким на той час користувався ОСОБА_6 , а також вказував, що на роботу 29.12.2013 з м. Києва він виїхав близько 11 год. ранку.
ОСОБА_16 (бухгалтер на підприємстві потерпілого) пояснила, що 29.12.2013 вона перебувала на роботі разом із ОСОБА_6 десь з 10-ої год. до 16 - ої, хоча це була неділя. Письмового наказу не було. Їй було відомо, що у ОСОБА_6 є автомобіль, але марку не знає та не пам`ятає чи бачила вона це авто 29.12.2013.
ОСОБА_17 (брат потерпілого) пояснив суду, що він із братом керує власним підприємством «Драйв - місія». 29.12.2013 у них на підприємстві був робочий день. Яким чином потерпілий добирався до роботи він не знає. Підтвердив, що у 2013-2014 роках у брата був автомобіль «Мерседес», якого останній надавав у користування іншим особам, у тому числі і свідку.
Відповідно до статей 2-1, 3, 5-1 Кодексу законів про працю України(далі КЗпП) цим Кодексом регулюються трудові відносини працівників усіх підприємств, установ незалежно від форм власності. Статтею 71 КЗпП робота у вихідні дні заборонена та встановлений винятковий порядок застосування такої роботи. Компенсація за роботу у вихідний день визначається за згодою сторін, що оформляється наказом (статті 72, 107 КЗпП). Проте стороною обвинувачення суду не представлено жодного переконливого документу на підтвердження того, що саме неділя, 29.12.2013 у товаристві «Драйв місія», за місцем роботи потерпілого, була робочою. Сумнівними є і показання ОСОБА_15 , з огляду на його виїзд на роботу з м. Києва 29.12.2013 об 11 ій год. ранку, загально відому відстань (225 км), яку він подолав з м. Києва до м. Новоград-Волинський та час, який йому слід було витратити на дорогу. Тоді як свідок ОСОБА_16 вказувала, що працювали вони до 16 ої год. Жодний з названих свідків не
підтвердив і факт передавання ОСОБА_6 автомобіля «Мерседес» іншій особі, ніхто з них бачив і яким чином потерпілий добирався до роботи. А тому слушними є доводи сторони захисту про наявність протиріч у свідченнях підлеглих потерпілого про алібі останнього на час скоєння адміністративного правопорушення; про вибірковість пам`яті свідків, які запам`ятали лише факт перебування ОСОБА_6 на роботі у неділю 29.12.2013, хоча напередодні вихідним днем була і субота, що у сукупності із відсутністю жодних належних письмових доказів про умови перенесення робочого дня, факту ознайомлення з такими умовами працівників, свідчить про непереконливість доказів щодо перебування ОСОБА_6 на роботі та внесення ОСОБА_4 до протоколу завідомо неправдивих відомостей про потерпілого, та виключає факт підроблення.
Крім цього посилання прокурора на невжиття ОСОБА_4 заходів, передбачених статтею 251 КУпАП, спрямованих на встановлення доказів вини потерпілого у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 122-2 КУпАП, судом до уваги не береться, оскільки не входить до об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого частиною 1 статті 366 КК. Причини з яких інспектор ДПС ОСОБА_18 вимагав зупинки автомобіля «Мерседес» також не є предметом розгляду в даній справі.
На підтвердження винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочині, обвинувачення представило письмові докази.
Алгоритм дій щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно осіб, які порушили Правила, передбачено відповідальній особі підрозділу ДАІ здійснити виїзд за місцем реєстрації (знаходження) власника ТЗ та його опитування про обставини правопорушення. У разі відмови від давання пояснень передбачено складання мотивованого рапорту (том 3, а.к.п.112-113).
Матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_6 , що були направлені до Богунського районного суду м. Житомира та вилучені згідно із протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 9.02.2015 з описом вилучених матеріалів адміністративної справи №295/423/14-п та протоколом їх огляду ( том 3, а.к.п. 145-150)
Протокол про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 426544, складений 09.01.2014 об 11 год. 20 хв. інспектором дізнання ВДАІ Житомирського МВ ОСОБА_4 . Згідно із цим протоколом ОСОБА_6 29.12.2013 близько 12 год. 33 хв. на 20-ому км автодороги Київ-Овруч в с. Нові Петрівці не виконав вимогу про зупинку, що надавалась за допомогою жезла та свистка згідно рапорту старшого інспектора ДПС взводу № 3 РДПС ДАІ із ЗС при УДАІ ГУМВС України в Київській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_18 , за що передбачена відповідальність за статтею 122-2 КУпАП. До протоколу долучені, належним чином зареєстровані, пояснення ОСОБА_6 від 09.01.2014, в яких він заперечує перебування за кермом свого авто, разом з тим не зазначає іншу особу, якій передавав в користування свій ТЗ та вимагає не складати щодо нього протокол про порушення та притягнути винних осіб до відповідальності (том 3, а.к.п.167-170, 233).
Рапорт старшого інспектора ДПС взводу №3 РДПС ДАІ із ЗС при УДАІ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_18 від 30.12.2013 про те, що під час несення ним служби 29.12.2013 на 20 км. автодороги Київ-Овруч в с. Нові Петрівці об 12 год. 30 хв. саме автомобіль «Мерседес» номерний знак НОМЕР_1 не виконав вимогу інспектора про зупинку, що надавалась за допомогою жезла та свистка, чим порушив пункт 2.4 ПДР (том 3 а.к.п.152).
Листи УДАІ УМВС України в Житомирській області від 16.02.2015 № 6/457, 6/456 з даними інформаційної системи ДАІ, витягами з системи «Контроль - Рубіж» з центрального сервера про порушення водіями ТЗ, що зареєстровані на території м. Житомир вимог ПДР, у тому числі водієм автомобіля «Мерседес», номерний знак НОМЕР_1 , а також дані системи відео фіксації щодо цього автомобіля 29.12.2013 відбулася на стаціонарних постах ДПС ДАІ: «Богатирська» м. Київ об 13 год. 40 хв. (м. Київ, вул. Богатирська, 32), Гостомель об 17 год. 28 хв. ( камера з Вишгорода смуги 1-2) (том 3 а.к.п.153-154. 156-157).
Облікова картка автомобіля «Мерседес», номерний знак НОМЕР_1 , про належність даного ТЗ ОСОБА_6 . Рапорти ОСОБА_4 про двічі відвідування ним військової частини, за адресою якої обліковується цей автомобіль та іншими матеріалами перевірки (том 3, а.к.п.155,158-166).
Письмові докази про розгляд цих адміністративних матеріалів Богунським районним судом. Протоколи судового засідання, пояснення ОСОБА_6 , копія його скарги до Уповноваженої Верховної Ради з прав людини ОСОБА_19 , копії заяв ОСОБА_6 до прокуратур про вчинення інспекторами ДАІ ОСОБА_4 і ОСОБА_18 злочинів стосовно нього, копія позову потерпілого до суду про визнання дій ОСОБА_4 протиправними, постанова Богунського районного суду від 28.02.2014, за якою провадження в адміністративній справі стосовно ОСОБА_6 було закрито за відсутністю події та складу правопорушення. Відповідно до змісту цих матеріалів, жодний з них не містить будь яких даних про водія, якому ОСОБА_10 29.12.2013 міг передати свій автомобіль «Мерседес» у користування та який замість нього міг вчинити це правопорушення, а також відсутні жодні документи на підтвердження факту перебування ОСОБА_10 на роботі 29.12.2013, про що прямо засвідчив його брат ОСОБА_17 (том 3, а.к.п.173-203). Даних про перебування автомобіля потерпілого станом на 29.12.2013 в угоні матеріали справи також не містять.
Відповідно до висновку експерта №1/233 від 18.02.2015 рукописний текст, розміщений в протоколі про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 426665, в тому числі в графі «Підпис посадової особи, яка склала протокол», виконані ОСОБА_4 .
Змістовний аналіз наведених письмових доказів доводить, що вони не суперечать показанням ОСОБА_4 та свідків про проведення ним перевірки факту порушення 29.12.2013 водієм «Мерседеса» пункту 2.4 ПДР, за дорученням керівництва, у межах своїх службових повноважень. Об`єктивного встановлення ним факту перебування цього автомобіля в цей день в Київській області та власноручного складання ОСОБА_4 адміністративного протоколу стосовно ОСОБА_6 , як власника цього автомобіля, оскільки будь яка інша особа ним встановлена не була. Переконливих доказів, що ця інформація в протоколі не відповідає дійсності, сторона обвинувачення суду також не представила. Разом з тим, інкримінований ОСОБА_4 злочин передбачає умисел, який виражається у внесенні до офіційних документів таких відомостей, які заздалегідь були відомі суб`єкту злочину як неправдиві. Отже, диспозиція наведеної статті передбачає відповідальність службової особи, яка усвідомлювала неправдивість внесеної до офіційного документу інформації. При цьому із суб`єктивної сторони цей злочин може бути вчинений виключно з прямим умислом. Отже, характерними особливостями основного складу злочину, передбаченого частиною першою статті 366 КК, є те, що склад цього злочину формальний. Крім цього мотив і мета не є обов`язковими ознаками цього складу злочину. Особливістю цього діяння є те, що норма статті 366 КК не передбачає кримінальної відповідальності за наступне використання підроблених офіційних документів.
Наведені письмові докази, на переконання суду, не свідчать про наявність у ОСОБА_4 прямого умислу на внесення завідомо неправдивих відомостей про ОСОБА_6 , як правопорушника, в офіційний документ, і що на час його складання ОСОБА_4 була відома інша особа, яка не зупинилася на вимогу інспектора. За таких обставин стороною обвинувачення не доведено, що в діях ОСОБА_4 наявний склад інкримінованого йому злочину.
Статтею 370 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Положенням частини 1 статті 373 КПК встановлено, що виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо зокрема не доведено, що: в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Частиною 1 статті 17 КПК визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
З огляду на наведене та, ураховуючи, що в матеріалах кримінального провадження відсутні докази на підтвердження винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 366 КК, а також беручи до уваги положення статті 62 Конституції України про те, що особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення виправдувального вироку у зв`язку з відсутністю в діянні обвинуваченого складу інкримінованого йому злочину.
Керуючись статтями: 17, 373-376, 394, 532 КПК суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 виправдати у зв`язку із відсутністю в його діянні складу злочину за частиною 1 статті 366 КК.
Процесуальні витрати у розмірі 429 грн. 66 коп., пов`язані із залученням експерта для проведення почеркознавчої експертизи, віднести на рахунок держави.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирського області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1