У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

доповідача ОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурораОСОБА_4 ,
захисникаОСОБА_5 ,
при секретаріОСОБА_6 ,
розглянула в судовому засіданні 16 березня 2017 року в м. Києві кримінальне провадження № 0000420 за касаційною скаргою заступника прокурора Миколаївської області на ухвалу Врадіївського районного суду Миколаївської області від 16 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 11 травня 2016 року щодо ОСОБА_7 .
Ухвалою Врадіївського районного суду Миколаївської області від 16 березня 2016 року кримінальне провадження щодо
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та мешканця смт Врадіївки
Миколаївської області, не судимого,
за обвинуваченням його у скоєнні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України (далі КК), закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України (далі КПК).
Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 11 травня 2016 року ухвалу суду першої інстанції змінено, її резолютивну частину викладено у такій редакції: у задоволенні клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру відмовити, кримінальне провадження щодо нього закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_8 від обвинувачення.
Згідно з ухвалою ОСОБА_7 20 жовтня 2015 року біля 01.00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проник до будинку ОСОБА_8 у смт Врадіївка, де у кімнаті штовхнув її руками в область тулубу, від чого ОСОБА_8 впала, після чого лівою рукою скрутив руки потерпілої ззаду, а правою рукою схопив за горло, стискаючи його пальцями рук. Потерпіла ОСОБА_8 тричі виривалась від ОСОБА_7 та тікала на вулицю, однак він тричі наздоганяв її, кидав на землю та скручуючи руки потерпілої ззаду лівою рукою, правою рукою стискав горло, спричинивши потерпілій легкі тілесні ушкодження.

У касаційній скарзі прокурор посилається на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність. Вважає, що дане кримінальне провадження не відноситься до провадження у формі приватного обвинувачення, оскільки обвинувачення ОСОБА_7 не пред`являлось внаслідок його неосудності. Указує, що апеляційне провадження здійснено без участі законного представника ОСОБА_7 ОСОБА_9 . Зазначає, що судом порушено вимоги ст. 513 КПК, оскільки закриття провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення законом не передбачено. Просить скасувати ухвали та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав касаційну скаргу, пояснення захисника, який вважав судові рішення законними та обґрунтованими і просив залишити їх без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_7 вчинив суспільно небезпечні діяння, передбачені ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК, у стані неосудності. Потерпіла ОСОБА_8 у суді від обвинувачення відмовилась.
Частиною 2 ст. 512 КПК визначено, що судовий розгляд справ даної категорії завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні. Однак, суд першої інстанції не прийняв рішення за результатами розгляду клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру.
Згідно з вимогами діючого законодавства закриття кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру можливе лише у випадках, передбачених частинами 4 і 5 ст. 513 КПК у разі, якщо особа видужала, або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба у застосуванні цих заходів. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 513 КПК суд постановляє ухвалу про відмову в застосуванні примусових заходів медичного характеру та закриває провадження лише коли встановить, що суспільно небезпечне діяння не було вчинено або вчинено іншою особою, а також якщо не доведено, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння.
Цих вимог суд при прийнятті рішення не дотримався. Не звернув увагу на допущені порушення кримінального процесуального закону й апеляційний суд.
Крім того, частиною 1 ст. 512 КПК передбачено, що судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, законного представника, захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу. Однак з матеріалів провадження убачається, що при апеляційному розгляді суд розглянув провадження за відсутністю законного представника ОСОБА_7 ОСОБА_9 , не дослідивши при цьому питання, чи визнаний ОСОБА_7 у встановленому законом порядку недієздатною особою.
З огляду на викладене, судові рішення підлягають скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, під час якого суду необхідно врахувати наведене у даній ухвалі, перевірити доводи, викладені у касаційній скарзі, та прийняти рішення, яке б відповідало вимогам кримінального та кримінального процесуального закону.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438 КПК, колегія суддів
у х в а л и л а :

Касаційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Ухвалу Врадіївського районного суду Миколаївської області від 16 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 11 травня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3