Провадження № 1-кп/742/158/17
Єдиний унікальний № 742/1654/17
ВИРОК
Іменем України
16 червня 2017 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Прилуки кримінальне провадження внесене до ЄРДР №0000510 від 22.03.2017 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки, Чернігівської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 31 жовтня 2016 року за ст. 185 ч. 1 КК України до 200 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,
В С Т А Н О В И В:
31.10.2016 року ОСОБА_4 , засуджений вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області за ч. 1 ст. 185 КК України, який набрав законної сили, з призначенням покарання у вигляді громадських робіт на строк 200 годин.

05.12.2016 року ОСОБА_4 , поставлений на облік Прилуцького міськрайонного відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України.

19.12.2016 року ОСОБА_4 , роз`яснено порядок, умови та обов`язок відбування покарання у виді громадських робіт, попереджено про наслідки їх невідбуття, про що він дав підписку. У цей же день ОСОБА_4 вручено направлення на адресу КП "Прилукитепловодопостачання" для відбування громадських робіт, згідно якого він повинен був приступити до їх відбування з 21.12.2016 року.

Прибувши 26.12.2016 року до КП "Прилукитепловодопостачання" та, будучи ознайомленим з графіком виходу на роботу у грудні 2016 року, ОСОБА_4 , 27.12.2016 року громадські роботи не відбував, хоча був ознайомлений з порядком, умовами відбування даного покарання та наслідками у разі ухилення від їх відбування.

ОСОБА_4 , будучи ознайомленим з графіком виходу на роботу у січні 2017 року, 03.01.2017 р. та 10.01.2017 р., громадські роботи не відбував, хоча був ознайомлений з порядком та умовами відбування даного покарання та наслідками у разі ухилення від їх відбування.

У зв`язку з цим 11.01.2017 за порушення порядку та умов відбуття покарання у виді громадських робіт ОСОБА_4 , оголошено попередження та повторно роз`яснено порядок та умови їх відбування.

ОСОБА_4 , будучи ознайомленим з графіком виходу на роботу у лютому 2017 року, 13.02.2017 року громадські роботи не відбував, хоча був ознайомлений з порядком та умовами відбування даного покарання та наслідками у разі ухилення від їх відбування.

У зв`язку з цим 16.02.2017 року за порушення порядку та умов відбуття покарання у виді громадських робіт ОСОБА_4 , оголошено попередження та повторно роз`яснено порядок та умови їх відбування.

ОСОБА_4 , будучи ознайомленим з графіком виходу на роботу у березні 2017 року, 03.03.2017, 09.03.2017, 13.03.2017 громадські роботи не відбував, хоча був ознайомлений з порядком та умовами відбування даного покарання та наслідками у разі ухилення від їх відбування.

У зв`язку з цим 14.03.2017 за порушення порядку та умов відбуття покарання у виді громадських робіт ОСОБА_4 , оголошено попередження та повторно роз`яснено порядок та умови їх відбування, тобто станом на 24 квітня 2017 року відбув лише 94 години із 200 годин за вироком суду.

Таким чином, ОСОБА_4 , умисно, з метою ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт, не виконав встановлені обов`язки, порушив порядок та умови відбування покарання, не виконуючи рішення суду та підриваючи авторитет правосуддя України, без поважних причин на громадські роботи не з`являвся.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у висунутому обвинуваченні визнав повністю, фактичних обставин кримінального провадження не оспорює, детально розповівши про обставини вчинення даного кримінального правопорушення, щиро кається в скоєному, просить суд суворо не карати, та запевняє про недопущення більше такого.

Після допиту в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 , останній просив справу розглянути без дослідження письмових доказів по справі, правильно розуміючи зміст даних обставин справи і наявних доказів, згідно предявленого йому обвинувачення за ч. 2 ст. 389 КК України. Інші учасники судового розгляду не заперечували проти цього, а тому суд, відповідно до ст.349 КПК України, обмежив фактичні обставини справи допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, які ніким не оспорювались. Учасникам процесу розяснено, що в такому разі, вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_4 , кваліфікуються судом за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Обставини, що згідно ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає - щире каяття.

Обставин, що згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

При обранні міри покарання ОСОБА_4 , суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України за ч.2 ст. 389 КК України є злочином невеликої тяжкості, особу винного та його позицію до вчиненого, який за місцем проживання характеризується посередньо(а.к.п.84), згідно медичної довідки на обліку у лікаря-психіатра не знаходиться (а.к.п.82), згідно довідки Прилуцького наркологічного диспансеру знаходиться на «Д» обліку з 07.2011 року з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності (а.к.п.81), відповідно до медичного висновку обстеження осіб для примусового лікування, які зловживають психоактивними речовинами ОСОБА_4 страждає хронічним алкоголізмом, примусового лікування від алкоголізму на період огляду не потребує, раніше судимого вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 31 жовтня 2016 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 200 годин громадських робіт, який на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин після постановлення вищезазначеного вироку. Враховуючи викладене, керуючись принципами необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим злочинам, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання у виді арешту в межах санкції статті обвинувачення, за якою кваліфіковано його дії, яке, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. На підставі ст.71 КК України до покарання за даним вироком необхідно частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 31.10.2016 року, перевівши його за правилами ст.72 КК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст.370-371, 374,395КПК України суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.
На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання, із застосуванням п.4 ч.1 ст.72 КК України, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 31 жовтня 2016 року та остаточно за сукупністю вироків призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) місяців 5 (п`яти) днів арешту.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з часу фактичного затримання.
Речові докази по кримінальному провадженню після набрання вироком законної сили:

- особова справа № 25/2016 від 05.12.2016 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходиться в Прилуцькому міськрайонному відділі з питань виконання кримінальних покарань та пробації залишити в їх законному володінні та користуванні.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку в частині підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

В іншій частині на вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення даного вироку, а в разі неоскарження вироку у вказаний строк, такий набирає законної сили.

Суддя ОСОБА_1