В И Р О К
іменем України

27 квітня 2017 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області
головуючий суддя ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000023 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ніколаєвка Тамбовського району Амурської області, є громадянином України, має середню освіту, одружений, не працює, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимий: вироком Зміївського районного суду Харківської області від 05.07.2001 року за ч. 3 ст. 140, із застосуванням ст. 44 КК України, до позбавлення волі на строк 3 роки, умовно з випробуванням на строк 2 роки; вироком Зміївського районного суду Харківської області від 12.12.2003 року за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від покарання з випробуванням на строк 2 роки; вироком Зміївського районного суду Харківської області від 15.04.2004 року за ч. 3 ст. 185, із застосуванням ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; вироком Люботинського міського суду Харківської області від 12.11.2007 року за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців; вироком Зміївського районного суду Харківської області від 07.07.2009 року за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений 13.02.2013 року умовно-достроково на не відбутий строк 2 місяці 21 день, на підставі постанови Харківського районного суду Харківської області від 05.02.2013 року; вироком Зміївського районного суду Харківської області від 04.05.2016 року за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від покарання з випробуванням на строк 3 роки,

у злочині, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України

у с т а н о в и в:
В ніч з 10 на 11 січня 2017 року в сел. Донець Зміївського району Харківської області ОСОБА_7 перебував біля будинку АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_7 шляхом пошкодження вікна проник до приміщення належної ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_3 , звідки повторно таємно викрав належне останній майно: грошові кошти в сумі 4300 грн.; 25000 російських рублів, що станом на 11.01.2017 року відповідно до курсу Національного банку України складали 11342 грн. 50 коп.; ноутбук "Acer Aspire 5542", мишку комп`ютерну "Beetle USB optical Mouse Power Logic", сумку до ноутбуку "Miracase Moving life", загальною вартістю 3327 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 18696,50 грн.
Крім того, 12 січня 2017 року близько 02:00 години в м. Зміїв Харківської області ОСОБА_7 перебував поруч із будинком АДРЕСА_4 , де маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом пошкодження вікна, проник до вказаного будинку, звідки повторно таємно викрав належне ОСОБА_6 майно: грошові кошти в сумі 414 грн.; ноутбук "HP 250 G3", телефон мобільний "HTC incredible 2", телефон мобільний "Samsung Galaxy GT-S6102", дисковод "ONEXT X-Slot 1 Black", USB-модем "Huawey ec-315", USB-модем "Verizon pantech uml 290", брухт металу білого кольору 925 проби (срібло), фотоапарат "Samsung M100", флеш-карту "Sand Disk SD Card 2GB", флеш-карту "SP 8 GB D33B29", флеш-карту "SP silicon Power 16 GB", електропилу "Зеніт ЦПЛ-450/1160", рюкзак спортивний "Kite", загальною вартістю 11999,58 грн., чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 12413,58 грн.

Зазначеними діями ОСОБА_7 повторно вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, тобто злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 частково визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину та показав, що дійсно, за вказаних вище обставин, в ніч на 11.01.2017 року вчинив крадіжку чужого майна із будинку ОСОБА_5 , а в ніч на 12.01.2017 року вчинив крадіжку чужого майна із будинку у ОСОБА_6 .

Визнаючи в цілому обсяг викраденого, ОСОБА_7 заперечував свою причетність до викрадення належних ОСОБА_5 грошей в сумі 4300 грн. та 25000 рублів. Також, обвинувачений не впевнений у сумі грошей, що були ним викрадені із будинку ОСОБА_6 .

Щодо долі викраденого майна показав, що 20.01.2016 року в м. Зміїв він був затриманий працівниками поліції та доставлений до відділу поліції, де у нього були вилучені: ноутбук "HP", зарядний пристрій, USB-модем "Verizon", цифровий фотоапарат "Samsun", дві флеш-карти, які він таємно викрав у ОСОБА_6 .

Крім того, 21.01.2017 року він вказав працівникам поліції місце, де він зберігав майно, що було ним викрадено у ОСОБА_5 , а саме: ноутбук "Acer Aspire 5542", дві мишки комп`ютерних, сумка до ноутбуку.

У вчиненому злочині розкаявся, виявив готовність нести відповідальність, передбачену кримінальним законом, просив не призначати суворе покарання.

З показаннями обвинуваченого ОСОБА_7 щодо часу, місця, способу вчинення крадіжок узгоджуються показання потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 щодо вказаних обставин.

Крім того, потерпіла ОСОБА_5 показала, що ОСОБА_7 знав обстановку в її квартирі, знав, що у неї є гроші, але не знав місце їх зберігання. Також, потерпіла стверджувала що в день вчинення крадіжки ОСОБА_7 їй телефонував та від неї дізнався, що дома нікого не буде, оскільки вона з сім`єю знаходилася в гостях і декілька днів була відсутня. Крім майна, зазначеного в обвинувальному акті, ОСОБА_7 викрав і інше майно, яке нею не було зазначено.

Потерпілий ОСОБА_6 показав, що повернувшись додому близько 02:00 години відразу не помітив пропажу ноутбуку. В подальшому від сусіда по будинку, з яким він разом наймав житло, він дізнався, що той був в гостях у ОСОБА_7 . Дізнавшись про це, він відразу запідозрив у крадіжці ОСОБА_7 , про що повідомив у поліцію.

З показаннями потерпілої ОСОБА_5 узгоджуються дані протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11.01.2017 року, в якому потерпіла повідомила про крадіжку її майна, в тому числі грошей в сумі 25000 російських рублів та 4300 грн. (а. с. 75-76).

Звернення потерпілого ОСОБА_6 з повідомленням про вчинений злочин підтверджується даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.01.2017 року (а. с. 77-78).

Даними протоколу огляду місця події від 11.01.2017 року з фототаблицями, підтверджується обстановка квартири АДРЕСА_5 . Зафіксовані сліди проникнення до квартири шляхом пошкодження віконної рами, а також розкидані речі та документи. (а. с. 79-83).

Даними протоколу огляду місця події від 12.01.2017 року з фототаблицями підтверджується обстановка за місцем проживання ОСОБА_6 в АДРЕСА_4 , де було виявлено та зафіксовано сліди пошкодження вікна, а також сліди взуття на снігу біля будинку. (а. с. 84-89).

Під час огляду місця події 21.01.2017 року у місці, яке було вказано ОСОБА_7 , було виявлено та вилучено належне ОСОБА_5 майно: ноутбук "Acer Aspire 5542", дві миші комп`ютерні, сумка до ноутбуку "Miracase Moving life", які були в подальшому визнані речовими доказами та передані на зберігання потерпілій. (а. с. 94-106).

Вартість майна, викраденого у ОСОБА_5 підтверджується висновком судової товарознавчої експертизи №26 від 26.01.2017 року. (а. с. 107).

Крім того, 20.01.2017 року в приміщенні Зміївського відділу поліції у ОСОБА_7 були вилучені: ноутбук "HP", зарядний пристрій, USB-модем "Verizon", цифровий фотоапарат "Samsun", дві флеш-карти, гроші в сумі 72 грн. купюрами та 2 грн. монетами, рюкзак. (а. с. 90-93).

Зазначенні предмети були визнані речовими доказами та передані на зберігання: гроші в сумі 72 грн. - потерпілій ОСОБА_5 (а. с. 104-106), інші предмети - потерпілому ОСОБА_6 (а. с. 108-117).

Висновком судової товарознавчої експертизи №25 від 26.01.2017 року, було підтверджено вартість майна викраденого у ОСОБА_6 (а. с. 118-119).

Оцінивши зазначені вище докази, які були досліджені під час судового розгляду, суд дійшов наступного.

Показання обвинуваченого ОСОБА_7 в частині заперечень крадіжки грошей із квартири ОСОБА_5 судом оцінені критично. Так, про крадіжку грошей потерпіла ОСОБА_5 повідомила у заяві про вчинення злочину, а також у показаннях, які були нею надані в суді. Відсутні сумніви у правдивості показань потерпілої. Також, у справі відсутні будь-які відомості щодо вчинення крадіжки із квартири потерпілої іншими особами.

Таким чином, заперечення ОСОБА_7 своєї вини у таємному викраденні грошей ОСОБА_5 належить оцінити як обраний обвинуваченим спосіб захисту, що не спростовує його винуватості у повному обсязі інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Під час судового розгляду стороною захисту заявлено обґрунтоване клопотання про визнання недопустимим доказом відомостей, які містяться у протоколі огляду місця події від 20.01.2017 року, а також речових доказів, якими були визнані предмети, що вилучені в процесі зазначеної слідчої дії.

В обґрунтування такої правової позиції зазначено, що фактично ОСОБА_7 був затриманий 20.01.2017 року та був здійснений його незаконний обшук.

Зі змісту протоколу огляду місця події від 20.01.2017 року (а. с. 90-92) вбачається, що дійсно ОСОБА_7 перебував о 18:00 годині в приміщенні Зміївського відділу поліції, кабінет №307, де у нього було оглянуто вміст карманів та речей у рюкзаку. Водночас, протокол не містить відомостей про те, в якому статусі перебував ОСОБА_7 під час зазначеної слідчої дії.

З наданих захисником листа т.в.о. начальника СВ Зміївського ВП від 24.04.2017 року та копії журналу реєстрації відвідувачів Зміївського ВП за 20-21 січня 2017 року вбачається, що у вказаному журналі відсутні відомості про перебування у відділі поліції ОСОБА_7 20.01.2017 року. Водночас, у листі вказано, що 20.01.2017 року ОСОБА_7 перебував у приміщенні відділу поліції та з ним проводилися слідчі дії. Однак, надана інформація не містить відомостей про статус ОСОБА_7 , у якому він брав участь у слідчих діях. (а. с. 152-154).

Стороною обвинувачення не надано переконливих доказів правомірності слідчих дій з участю ОСОБА_7 20.01.2017 року.

Оскільки, за сталою практикою Європейського суду з прав людини, обов`язок доведення правомірності перебування у правоохоронному органі особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, покладається на державу, за відсутності з боку представників державного обвинувачення відповідних доказів, суду належить визнати обґрунтованими доводи сторони захисту про фактичне затримання ОСОБА_7 та його незаконний обшук саме 20.01.2017 року.

Зазначене свідчить про вчинення слідчих дій 20.01.2017 року з порушенням права ОСОБА_7 на захист, що відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 87 КПК України, дало суду підстави для визнання протоколу огляду місця події від 20.01.2017 року та отриманих в результаті вказаної дії речових доказів - недопустимими доказами.

Визнання зазначених доказів недопустимими не спростовує вину ОСОБА_7 у вчинені зазначених крадіжок, оскільки інших, зазначених вище доказів, які досліджені під час судового розгляду, достатньо для ухвалення у кримінальному провадженні обвинувального вироку.

Таким чином, зазначеними доказами, дослідженими в судовому засіданні, підтверджується, у межах пред`явленого обвинувачення, вина ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, і його дії належить кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України, визнаються щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, шляхом надання показань про його обставини та про місце зберігання викраденого майна.

Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.

Під час призначення покарання ОСОБА_7 , відповідно до вимог ст. ст. 65-67 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; обставини, що пом`якшують покарання; відсутність обставин, що обтяжують покарання; особу винного, який має непогашені судимості, неодноразово був судимий за злочини проти власності, під наглядом в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебував, за місцем проживання скарг на нього немає, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі.

Оскільки злочин обвинуваченим вчинений під час іспитового строку за попереднім вироком, остаточне покарання ОСОБА_7 належить призначити за сукупністю вироків за правилами, передбаченими ст. 71 КК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України строк перебування ОСОБА_7 під вартою з 20.01.2017 року по 27.04.2017 року належить зарахувати до відбутого покарання із розрахунку: один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Крім того, незважаючи на виявлені процесуальні порушення під час вилучення грошових коштів та ноутбуку "HP 250 G3" із зарядним дротом та блоком, USB-модему "Verizon pantech uml 290", фотоапарату "Samsung M100" із картою пам`яті "Sand Disk SD Card 2GB", картки флеш пам`яті "SP 8 GB D33B29", картки флеш пам`яті "SP silicon Power 16 GB", рюкзака спортивного "Kite", які передані на зберігання потерпілим, належить вважати повернутими власникам, оскільки факт їх належності потерпілим не заперечувався обвинуваченим та підтверджується показаннями потерпілих.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд

у х в а л и в:
Визнати ОСОБА_7 винним у злочині, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, призначеного за даним вироком, шляхом часткового складання, приєднати 1 рік невідбутого покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 04.05.2016 року за ч. 3 ст. 185 КК України, і остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Залишити у відношенні ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили запобіжний захід - тримання під вартою в Харківській УВП №27.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з дня фактичного затримання - 20 січня 2017 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України строк перебування ОСОБА_7 під вартою з 20.01.2017 року по 27.04.2017 року зарахувати із розрахунку: один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Речові докази: ноутбук "Acer Aspire 5542", дві миші комп`ютерні, сумку до ноутбуку "Miracase Moving life", що передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , - вважати їй повернутими.

Грошові кошти в сумі 72 грн., що передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 ; ноутбук "HP 250 G3" із зарядним дротом та блоком, USB-модем "Verizon pantech uml 290", фотоапарат "Samsung M100" із картою пам`яті "Sand Disk SD Card 2GB", картку флеш пам`яті "SP 8 GB D33B29", картку флеш пам`яті "SP silicon Power 16 GB", рюкзак спортивний "Kite", що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - вважати їм повернутими.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: