Провадження №1-кс/127/7392/17
28 серпня 2017 року Вінницький міський суд Вінницької області
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ ЛВП ВВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про арешт майна, -
Слідчий СВ ЛВП ВВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про арешт майна.
В судове засідання слідчий та представник не з`явилися, однак повідомлялися своєчасно та належним чином.
Суд вважає можливим розглянути клопотання у відсутності слідчого та представника відповідно до вимог ст. 163 КПК України.
Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, клопотання слідчого, дійшов до висновку, що клопотання не обґрунтоване, а тому задоволенню не підлягає.
Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.
В ч. 1 ст. 173 КПК України зазначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Приймаючи до уваги викладене, та зважаючи на те, що слідчий у судове засідання не з`явився і не довів необхідність накладення арешту на майно, тому суд вважає, що немає достатніх підстав для накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131,132, 170,171 КПК України, суд -
Відмовити в задоволенні клопотання СВ ЛВП ВВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке намагався гр. ОСОБА_4 передати ув`язненому ОСОБА_5 та вилучене під час огляду 21.04.2017 року.
На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до Апеляційного суду Вінницької області.
Слідчий суддя