Справа № 355/454/17
Кримінальне провадження № 1-кп/355/49/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"01" червня 2017 р. Баришівський районний суд Київської області в складі
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5
представника потерпілої ОСОБА_6

представника Баришівського МРВ з питань пробації ЦМУ з питань виконання кримінальних покарань та пробації МЮУ ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні Баришівського районного суду Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000715 від 29.08.2015 року, за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Замківка Кадіївського району Луганської області, проживає: АДРЕСА_1 , громадянин України, українця, освіта вища, вдівця, раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Суд визнав доведеним, що 29.08.2015 року, близько 07 години, водій ОСОБА_8 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Кіа Carnival», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись на 64 км. автодороги сполученням «Київ-Харків», що на території Баришівського району Київської області, в правій смузі для руху в напрямку м. Києва зі швидкістю приблизно 90-100 км/год., в порушення вимог пунктів 2.3 б), 2.3.д) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху. В порушення пункту 12.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним» та пункту 13.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого «водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу» проявив злочинну самовпевненість, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху транспортного засобу та місце його розташування в межах проїзної частини дороги в напрямку м. Києва, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, обравши не відповідну дорожній обстановці швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції до попутного транспортного засобу, внаслідок чого допустив зіткнення із задньою частиною напівпричепа марки «WEILTON», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебував у складі автопоїзда із сідловим тягачем марки «МАN ТGX 18.360», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який рухався у попутному напрямку, в правій смузі для руху в бік м. Києва.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «Кіа Carnival», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 Бове Алессандро, який перебував на передньому пасажирському сидінні від отриманих тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_2 помер в Київській обласній клінічній лікарні.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №74-ТР від 12.11.2015 року встановлено, що при судово-медичній експертизі трупу Бове Алессандро виявлені: переломи кісток склепіння та основи черепу, кісток лицьового скелету, масивна забита рана в області чола, забита рана в області верхньої повіки лівого ока, множинні садна в області обличчя (переважно справа), масивний крововилив в м`які тканини в лобній, скроневих та правій тім`яній ділянках, крововиливи в над і під тверду мозкову оболонку, під м`яку мозкову оболонку, у речовину головного мозку й у шлуночки головного мозку, зазначені ушкодження комплекс яких сформував відкриту проникаючу черепно-мозкову травму та обумовив настання смерті, утворилися від дії тупих предметів можливо в строк та за обставин зазначених у медичній документації і мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Смерть ОСОБА_9 настала від відкритої проникаючої черепно-мозкової травми у вигляді множинних переломів кісток склепіння та основи черепу, кісток лицьового скелету, крововиливи від мозкової оболонки в речовину та у шлуночки головного мозку, що підтверджується виявленими тілесними ушкодженнями та даними медичної документації.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину, з його кваліфікуючими ознаками, при цьому вказав, що 28.08.2015 року близько 07 год ранку він, керуючи власним автомобілем «Kia Carnival» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись на ділянці 64 км. автодороги сполучення «Київ-Харків» відволікся та не розрахувавши дистанції до автомобіля який рухався попереду, допустив зіткнення із задньою частиною напівпричепа «Wielton» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебував у складі автопоїзда із сідловин тягачем «MAN TGX 18.360» реєстраційний номер НОМЕР_4 . Внаслідок ДТП пасажир ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження, від яких настала його смерть. Обвинувачений щиро розкаюється у вчиненому та просить вибачення у потерпілої. Також в судовому засіданні обвинувачений вказав, що він протягом тривалого часу намагався вчинити дії, які направлені на відшкодування заподіяної шкоди родині померлого, однак його дії були марними, на контакт із ним ніхто не бажав йти.
Потерпіла ОСОБА_10 , будучи належним чином повідомлена про час та місце проведення судового розгляду в судове засідання не з`явилася. Потерпіла ОСОБА_10 надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що представляти її інтереси доручає адвокатам ОСОБА_11 та (або) ОСОБА_6 .
Згідно вимог ст. 325 КПК України вирішено провести судовий розгляд у відсутності потерпілої.
Представник потерпілої ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнає свою провину в скоєному та чистосердечно розкаюється, вважає за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, враховуючи волю потерпілої, заявлений позов про відшкодування шкоди залишити без розгляду, а з приводу обрання обвинуваченому покарання, просить суд обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції передбаченої ст. 286 КК України без застосування ст. 75 КК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, з`ясувавши, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, які вказані в обвинувальному акті, чи добровільною є їх позиція, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд, визначивши обсяг доказів, які будуть досліджуватись, здійснив допит обвинуваченого та дослідив дані, які характеризують його особу.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено порушення обвинуваченим ОСОБА_8 п.2.3. б) Правил дорожнього руху згідно якого, для забезпечення дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним , стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну, п 2.3 д) відповідно до якого, водій повинен не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.
Окрім того, в порушення п.12.1 Правил, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, водій повинен врахувати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ними.
Також, в порушення п.13.1 Правил дорожнього руху, водій ОСОБА_8 залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться і стану транспортного засобу, повинен був дотриматися безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Таким чином, сукупність приведених в судовому засіданні доказів, їх оцінка переконують суд, що ОСОБА_8 допустив порушення правил безпеки дорожнього руху, особою що керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, а тому, його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання у кожному конкретному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання.
Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу обвинуваченого, який виключно позитивно характеризується за місцем попередньої роботи, є пенсіонером, здійснює догляд за престарілою матір`ю своєї покійної дружини ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Судом також враховується поведінка обвинуваченого в ході досудового слідства та судового розгляду, його щирість та бажання відшкодувати заподіяні матеріальні збитки та моральні страждання потерпілій.
Відповідно до довідки Кременчуцького обласного наркологічного диспансеру, ОСОБА_8 на диспансерному обліку не перебуває.
Відповідно до довідки Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру, ОСОБА_8 на диспансерному обліку не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 передбачених ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, намагання добровільного відшкодування заподіяної шкоди.
Обставин, яка б обтяжувала покарання ОСОБА_8 в ході судового розгляду не встановлено.
Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи конкретні обставини справи, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, умови його життя, відношення до праці, відсутність судимостей, принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на виправлення, виховання та соціальну реабілітацію засудженого, приймаючи відповідно до вимог ч.1 ст.368 КПК України, досудову доповідь Баришівського МРВ з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого від 28.04.2017 року відповідно до якої, виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 можливе без ізоляції останнього від суспільства суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства із застосуванням ст.ст.75,76 КК України.

Окрім того, враховуючи вік обвинуваченого, його ставлення до скоєного, ту обставину, що транспортний засіб йому необхідний для здійснення догляду за престарілою ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд вважає за можливе, не застосовувати до обвинуваченого додаткової міри покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Відповідно до п.5 ст.207 ЦПК України, враховуючи клопотання представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6 , суд вважає за необхідне, заявлений позов залишити без розгляду.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_8 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспорними засобами.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк тривалістю 2(два) роки.
Згідно ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_8 обов`язки :
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути із ОСОБА_8 процесуальні витрати на залучення експерта на проведення судових експертиз на користь держави в розмірі 7309 (сім тисяч триста дев`ять) грн.68 коп. (Банк ГУДСКУ у Київській області р/р 0016, МФО 821018, УДК в Київській області одержувач УК у Баришівському районі, смт. Баришівка 24060300 ).
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, залишити без розгляду.
Апеляційна скарга на вирок суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Баришівський районний суд.

Суддя Баришівського

районного суду ОСОБА_1