АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2
- ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 грудня 2016 року,
за участю сторін:
особи, яка подала скаргу, - ОСОБА_5
представника особи, яка подала скаргу, - ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 грудня 2016 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 про скасування постанови про відмову у задоволенні клопотання та вчинити дії.
Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що він прийшов до висновку, що скаргу подано про скасування процесуального рішення слідчого у формі постанови, що не може бути предметом розгляду в порядку ст. 303 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. При цьому, ОСОБА_5 посилається на те, що слідчий суддя прийшов до необґрунтованого висновку, що ним оскаржується тільки постанова слідчого про відмову у задоволенні клопотання, оскільки ним одночасно оскаржується бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна. На обґрунтування своєї позиції ОСОБА_5 посилається на те, що під час проведення досудового слідства у кримінальному провадженні № 000973 від 1 серпня 2014 року, за йому місцем проживання було проведено обшук, в ході якого вилучили належні йому грошові кошти, на які арешт у встановленому законом порядку не накладався. Протягом досудового слідства йому підозра не висувалася, а на даний час взагалі провадження закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 205 КК України. Проте, питання щодо повернення йому вилучених коштів слідчим і прокурором не вирішено. Він звернувся до слідчого з клопотанням про повернення йому грошових коштів, які вилучені у нього під час обшуку та є тимчасово вилученим майном. Однак, у задоволенні його клопотання, як і у поверненні майна, йому було відмовлено. Враховуючи, що слідчим не повернуто йому грошові кошти, які є тимчасово вилученим майном, він, як власник тимчасового вилученого майна, оскаржив бездіяльність слідчого в порядку ст. 303 КПК України. А отже, на думку ОСОБА_5 , висновок слідчого судді не ґрунтується на законі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_5 та його представника, дослідивши матеріали судового провадження та додатково надані документи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого висновку.

Як вбачається зі скарги ОСОБА_5 до Печерського районного суду м. Києва він звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна (ас. 1-6).
При цьому, зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_5 викладено обставини, які, на його думку, свідчать про бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні йому ( ОСОБА_7 ) тимчасово вилученого майна та яка ним оскаржується, а також одночасно оскаржується процесуальне рішення слідчого, викладене у формі постанови, про відмову у задоволенні клопотання про повернення тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому слідсті можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відмовляючи у відкритті провадженні за скаргою ОСОБА_5 , слідчий судді послався на те, що ОСОБА_5 подана скарга про скасування процесуального рішення слідчого у формі постанови, що не може бути предметом розгляду в порядку ст. 303 КПК України.

Дійсно, постанова слідчого про відмову у задоволенні клопотання про повернення майна, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 КПК України оскарженню не підлягає.

Проте, поза увагою слідчого судді залишилися вимоги скарги ОСОБА_5 щодо оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, і така бездіяльність, згідно з положеннями закону, може бути оскаржена в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до помилкового висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 .

З огляду на невідповідність висновків слідчого судді, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам, ухвала слідчого підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 грудня 2016 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, яка виразилася в неповерненні тимчасового вилученого майна, - скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________________ _______________________________ ______________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3