Справа № 214/2215/17
1-кп/214/475/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Двуріча Ставропольського краю РФ, громадянина України, маючого загальну середню освіту, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 приблизно о 01 годині 30 хвилин 25.02.2017 року, знаходячись за місцем свого проживання в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , після спільного вживання спиртних напоїв зі своїм сином ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклої з ним сварки, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою спричинення останньому тілесних ушкоджень, знаходячись в кухні вказаної квартири, підібравши зі столу ніж та утримуючи його в руці, завдав ним ОСОБА_6 удару в ділянку животу, спричинивши йому тим самим тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани верхньої третини передньої черевної стінки з пораненням передньої стінки шлунку, яка ускладнилась розвитком внутрічеревної кровотечі, які згідно висновку судово-медичної експертизи №484 від 28.03.2017 року за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, за ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

У судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винуватим в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та підтвердив усі обставини його вчинення, що викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся, просив суд не карати його суворо.

Окрім показань обвинуваченого, судом досліджені письмові документи, які задовільно характеризують його особу за місцем його проживання, підтверджують відсутність у нього судимості та відповідні відомості, які свідчать про те, що обвинувачений під наркологічним чи психіатричним наглядом не перебуває (а.с.61-65).

Суд, ураховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин та впевнився у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавленим права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, тому вважає достатнім дослідження наступних доказів: показань обвинуваченого та письмових документів кримінального провадження, які характеризують його особу.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який є пенсіонером, задовільно характеризується за місцем свого проживання, раніше не судимий, під наркологічним чи психіатричним наглядом не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, визнаються щире каяття останнього, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, визнаються вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, суд, ураховуючи викладені вище обставини в своїй сукупності, вважає, що обвинуваченому повинно бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, але із застосуванням ч. 1 ст. 75 КК України, позаяк приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання.

На підставі ст. 126 КПК України суд стягує з обвинуваченого процесуальні витрати, а долю речових доказів вирішує у відповідності до п. 9 ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 2 (два) роки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Речові докази ніж та чоловічу кофту, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Саксаганського ВП КВП, знищити після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави 880 грн. 40 коп. у рахунок відшкодування витрат, понесених на проведення експертизи.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .