У Х В А Л А
Іменем України
04 серпня 2017 року
Шевченківський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , представника заявника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, по кримінальному провадженню № 0008775,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

Заявник обґрунтовує клопотання тим, що Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 липня 2016 року, з метою забезпечення повернення майна потерпілому, заявлення в подальшому цивільного позову, а також з метою запобігання ризикам у вигляді відчуження майна третім особам, задоволено клопотання старшого слідчого відділу Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №10 м. Києва, ОСОБА_6 , внесене по кримінальному провадженню за №0008775, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 липня 2016 року, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України про арешт майна на наступні об`єкти:

земельна ділянка

АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

земельна ділянка № НОМЕР_2 (кадастровий номер:

010670002 загальною площею 0,1000 га.), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

земельна ділянка № НОМЕР_3 (кадастровий номер:

010670003 загальною площею 0,1000 га.), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

земельна ділянка № НОМЕР_4 (кадастровий номер:

010670004 загальною площею 0,1000 га.), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

Заявник зазначає, що на теперішній час, відпала потреба в застосуванні заходу у вигляді накладення арешту на земельні ділянки та просить слідчого суддю його скасувати.

Заявник та представник в судовому засіданні клопотання підтримали, просили його задовольнити.
Слідчий проти задоволення клопотання не заперечив.
Заслухавши думку заявника, представника заявника, слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
З матеріалів кримінального провадження № 0008775 вбачається, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва було накладено арешт на вищевказані земельні ділянки.
Відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Отже, клопотання подано до належного суду.
Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В судовому засіданні встановлено, що власником вищевказаного майна є ОСОБА_3 .
З матеріалів кримінального провадження не вбачається що земельні ділянки мають відношення до предмету доказування у кримінальному провадженні.
Пунктом 2 ч. 2.6 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справи від 07.02.2014 р. зазначено:

«Арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

При цьому таке майно може перебувати, як у згаданих осіб так і в інших фізичних або юридичних осіб.

Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. ст. 276-279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна».

Крім того, арешт на майно накладається, якщо є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та або зберегли на собі його сліди, або призначалися для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом. Предметом арешту може бути майно, яке перебуває у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Слідчий суддя вважає, що на даний час в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту відпала потреба, а тому арешт в вищевказаних земельних ділянок підлягає скасуванню.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
На підставі ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з частиною 3 статті 170 КПК України єдиною підставою арешту майна є наявність сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що підстави для арешту майна на даний час відпали, тому, враховуючи вищевикладене вважаю, що клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, по кримінальному провадженню № 0008775 підлягає до задоволення.
Керуючись ст.110, 174 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.07.2016 року в межах кримінального провадження № 0008775 із наступного майна:
-земельної ділянки АДРЕСА_3 та належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), на праві власності, на підставі договору купівлі - продажу земельної ділянки від4 29 липня 2015 року, який посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим №846;
-земельної ділянки АДРЕСА_4 та належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), на праві власності, на підставі договору купівлі - продажу земельної ділянки від 29 липня 2015 року, який посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим №848;
-земельної ділянки АДРЕСА_5 та належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), на праві власності, на підставі договору купівлі - продажу земельної ділянки від 29 липня 2015 року, який посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим №850;
-земельної ділянки АДРЕСА_6 та належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), на праві власності, на підставі договору купівлі - продажу земельної ділянки від 29 липня 2015 року, який посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим №852;
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1