Справа № 495/1535/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2017 м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР №0000456, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Полянка, Білгород-Дністровського району, Одеської області, українця, громадянина України, освіта середньо спеціальна, перебуває у цивільному шлюбі, на утриманні має малолітнього сина 2016 року народження, працює за наймом, раніше не судимого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого за ст. 125 ч.1 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 16.02.2017 року приблизно о 17.30 годині, більш точний час встановити не вдалось, знаходячись в кімнаті будинку АДРЕСА_2 , в ході сварки, на ґрунті виниклих неприязних відносин, маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень, умисно здійснив укус зубами в області правого передпліччя потерпілого ОСОБА_5 , внаслідок чого спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді садна правого передпліччя. Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 40 від 23.02.2017 року у потерпілого ОСОБА_6 було виявлено наступне тілесне ушкодження: садно правого передпліччя. Зазначене ушкодження, має незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цим критерієм, відповідно до п.п.2.3.5 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Далі, обвинувачений ОСОБА_3 16.02.2017 року приблизно о 17.30 годині, більш точний час встановити не здалось, знаходячись в кімнаті будинку АДРЕСА_2 , в ході сварки, на ґрунті виниклих неприязних відносин, маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень, умисно здійснив укус зубами в області лівого передпліччя потерпілої ОСОБА_7 , внаслідок чого спричинив останній тілесне ушкодження у вигляді садна лівого передпліччя. Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 39 від 23.02.2017 року у потерпілої ОСОБА_8 було виявлено наступне тілесне ушкодження: садно лівого передпліччя. Зазначене ушкодження, має незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цим критерієм, відповідно до п.п.2.3.5 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Обвинувачений ОСОБА_3 провину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються та дослідженням доказів, які характеризують його особистість.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом та дослідженням доказів, які характеризують його особистість. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив наступне. 16.02.2017 року у другій половині дня він пішов у гості до сусіда ОСОБА_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Між ним та потерпілим виникла сварка, в ході якої він укусив зубами в область правого передпліччя потерпілого ОСОБА_5 . Після сварки з потерпілим ОСОБА_5 з ним почала сваритися ОСОБА_7 . В ході сварки він також укусив її зубами за ліве передпліччя. У скоєному щиро розкаявся та просив його суворо не карати. Запевнив суд, що в подальшому не буде скоювати кримінальних правопорушень.
Оцінюючи докази у сукупності суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України - умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчинених ним кримінальних правопорушень, тяжкість скоєного, має постійне місце реєстрації та проживання, посередню характеристику за місцем мешкання, працює за наймом, перебуває у цивільному шлюбі, на утриманні має малолітнього сина 2016 року народження, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинив кримінальні правопорушення, які згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії невеликої тяжкості, потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 претензій до обвинуваченого не мають, а також враховується їхня думка щодо призначення обвинуваченому покарання на розсуд суду.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді штрафу.

Речові докази, цивільний позов та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 392, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 125 ч.1 КК України і на підставі санкції даної статті призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування не обирався.

Речові докази, цивільний позов та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку видати обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ