Справа № 523/4295/15-к
В И Р О К
Іменем України

22.02.2017 року м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса обвинувальний акт разом із долученими до нього документами по матеріалам кримінального провадження №0000247 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, українця, маючого середню освіту, перебуваючого в цивільному шлюбі, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:
18 січня 2015 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 спільно розпивали спиртні напої біля магазину «Троица», який розташований за адресою: м. Одеса, вул.Академіка Заболотного, 26а. На ґрунті раптово виниклої неприязні між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт, що переріс в обопільну бійку. З метою припинення сутички між чоловіками ОСОБА_6 став їх розбороняти та робити зауваження, завдяки чому вони врешті-решт заспокоїлися. ОСОБА_5 залишився поряд з ОСОБА_6 , а ОСОБА_4 відійшов від них на деяку відстань, де у нього, у зв`язку з діями ОСОБА_5 , з метою помсти, виник умисел на нанесення йому тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_5 та умисно предметом, що володіє колюче-ріжучими властивостями, наніс йому два удари в область черевної порожнини, в результаті чого спричинив потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
Після скоєння даного кримінального правопорушення ОСОБА_4 з місця події зник в невідомому напрямку, а ОСОБА_5 було доставлено до КУ «Одеська обласна клінічна лікарня» з метою надання медичної допомоги.
В результаті протиправних дій ОСОБА_4 у ОСОБА_5 , згідно висновку експерта № 421 від 17.03.2015 року виявлені наступні тілесні ушкодження: колото-різане поранення поперекової області зліва проникаюче до за очеревинного простору з пошкодженням загальної клубової артерії, клубової кишки, що супроводжувалось кровотечею та формуванням гематоми за очеревинного простору, колото-різане, сліпе, проникаюче порання живота з пораненням клубової кішки з за очеревинною кровотечею. Вказані поранення супроводжувались розвитком геморагічного шоку тяжкої степені.
Вищевказані пошкодження утворилися від дії гострого, колючо-ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа при його зануренні в тіло потерпілого.
Вказані пошкодження заподіяно незадовго до надходження громадянина ОСОБА_5 в стаціонар, і таким чином, могли утворитися 18.01.2015.
Дані тілесні ушкодження, як у сукупності, так і окремо були небезпечним для життя, і за цим критерієм, згідно з п. 2.1.3 «к», «л» "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень" (1995), відноситься до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень.
Так як, ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, підтвердив обставини скоєння злочину, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази, які він не оспорює, що передбачено ст.349 ч.3 КПК України, наслідки застосування якої роз?яснені учасникам розгляду справи, суд, з?ясувавши думку учасників процесу, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого та вивченням характеризуючих матеріалів кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених в обвинувальному акті обставин визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, не оспорював обставин скоєння кримінального правопорушення, та пояснив, що дійсно 18.01.2015 року у вечірній період часу, зустрівшись із потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , стали розпивати спиртні напої. В послідуючому між ним та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт на підставі ревнощів, який переріс у бійку. Після він відійшов в сторону, виявив відсутність ключів, повернувся до ОСОБА_5 , та став наносити йому удари, в тому числі декілька ударів колюче-ріжучим предметом в область живота. В той же час обвинувачений зазначив, що шкодує про вчинене ним кримінальне правопорушення, кається.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 підтвердив обставини скоєного кримінального правопорушення відносно нього, що відображені в обвинувальному акті, та уточнив, що дійсно 18.01.2015 року ОСОБА_4 , в ході виниклого між ними конфлікту, було нанесено йому ножове поранення, внаслідок чого він вимушений був проходити курс лікування. Тому наполягав на стягненні з обвинуваченого заявленого ним цивільного позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Однак, вказав, що підтверджуючих документів стосовно відшкодування втраченого ним заробітку внаслідок втрати професійної працездатності станом на даний час предоставити не може. Аналіз всіх даних, покладених в обґрунтування обвинувального акту, дозволяє суду дійти висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому злочинного діяння, і зазначені докази суд вважає належними, допустимими, достовірними і достатніми для постановлення вироку.

Давши оцінку і проаналізувавши всі дані, здобуті в ході судового слідства, та надані стороною обвинувачення матеріали в судовому засіданні, суд, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення і кваліфікує його дії за ст.121 ч.1 КК України за ознаками умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, у відповідності зі ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обставини, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, це стан алкогольного сп`яніння.

До обставин, які згідно ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить повне визнання своєї провини обвинуваченим, щире каяття у вчиненні злочину і сприяння в його розкритті.

Крім того, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом враховується особа обвинуваченого, його вік, сімейний стан, та стан здоров`я, те, що до здійснення інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення ОСОБА_4 раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, є особою раніше не судимою, вперше скоїв вищевказаний злочин.

При призначенні покарання обвинуваченому судом також враховується підтверджене в судовому засіданні перебування і потерпілого в стані алкогольного сп`яніння, та його думка стосовно можливості призначення обвинуваченому покарання з випробуванням.

Відповідно ж до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання судом також враховується, що відповідно до вимог ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, давши оцінку всім обставинам даного кримінального провадження, при призначенні покарання, враховуючи суспільну небезпеку скоєного, дані про особу обвинуваченого, стану його здоров`я, сімейного стану, беручи до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, і вважає можливим застосувати до нього дію ст.75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням.

У той же час, відповідно до вимог ст.76 ч.1 п.2, ч.2 п.2 КК України, з метою контролю за поведінкою засудженого для встановлення факту його виправлення, суд вважає за необхідне покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції); повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчу інспекцію) про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (кримінально-виконавчою інспекцією).

Суд вважає цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди заявлений потерпілим ОСОБА_5 в якості грошової компенсації завданої ушкодженням здоров`ю на суму 25000 грн 00 коп повністю доведеним і підлягаючим задоволенню, оскільки у процесі судового слідства беззаперечно було встановлено, що саме протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_4 було заподіяно зазначений матеріальний збиток.

При вирішенні питання пов`язаного з відшкодуванням заподіяних потерпілому ОСОБА_5 моральних збитків, судом враховується той факт, що в ході проведення судового розгляду не було наведено суду належного обґрунтування та доказового підтвердження завдання моральної шкоди саме на суму 50000 грн., однак в той же час судом все ж таки приймається до уваги, що внаслідок скоєного відносно потерпілого злочину він отримав психологічний стрес, погіршення стану здоров`я, а також вимушений переживати події скоєного відносно нього кримінального правопорушення як в ході досудового розслідування та судового розгляду справи.

За таких обставин, з врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення цивільного позову про відшкодування морального збитку в розмірі 25000 грн.

Стосовно цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 в частині компенсації втраченого заробітку внаслідок втрати професійної працездатності протягом року в сумі 24000 грн суд приходить до висновку про необхідність його відмови, у зв`язку із не представленням жодного підтверджуючого документу.

Цивільний позов, заявлений прокурором, на користь держави в особі Комунальної бюджетної установи «Одеська обласна клінічна лікарня» на відшкодування витрат за стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_5 в сумі 11965 грн 04 коп., на думку суду, підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки в процесі судового розгляду беззаперечно встановлено, що саме злочинними діями обвинуваченого було завдано зазначений матеріальний збиток.

Питання про долю речових доказів по даним матеріалам кримінального провадження, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», та керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

У відповідності до ст.ст.75, 76 ч.1 п.п.1, 2, ч.2 п.2 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.

Зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції); повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчу інспекцію) про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції).

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_4 скасувати.

Цивільний позов прокурора на відшкодування витрат за стаціонарне лікування потерпілого на суму 11965 грн 04 коп - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Комунальної бюджетної установи «Одеська обласна клінічна лікарня» в рахунок відшкодування втрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_5 в сумі 11965 грн 04 коп.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди в якості грошової компенсації, завданої ушкодженням здоров`я, на суму 25000 грн - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 25000 грн 00 коп.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди на суму 50000 грн - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в сумі 25000 грн.

В задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування компенсації втраченого заробітку внаслідок втрати професійної працездатності протягом року в сумі 24000 грн відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в інтересах Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУМВС України в Одеській області судові витрати за проведення трасологічної експертизи в розмірі 245 грн 52 коп.

Речові докази по матеріалам кримінального провадження - чоловічі штани синього кольору, чоловіча куртка чорного кольору, чоловіча футболка блакитного кольору, які належать ОСОБА_5 , - повернути за належністю потерпілому ОСОБА_5 .

Речові докази по матеріалам кримінального провадження чоловічий светр світлого кольору, чоловічі джинси синього кольору, які належать ОСОБА_4 - повернути за належністю ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1