Провадження № 11-кп/792/260/17
Категорія: ч. 3 ст. 187 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 серпня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі :
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретарів
судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007906 від 24 грудня 2013 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 8 лютого 2017 року,-
В с т а н о в и л а :
Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 8 лютого 2017 року
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницького, Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, неодруженого, тимчасово не працює, утриманців не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , несудимого,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна.
Строк відбуття покарання ОСОБА_10 постановлено рахувати з 08.02.2017 року. В строк відбуття покарання ОСОБА_10 постановлено зарахувати термін перебування під вартою з 09.04.2015р. року по 07.02.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_10 до вступу вироку в законну силу залишено попередній - тримання під вартою.
Процесуальні витрати за проведення експертиз покладено на рахунок держави.
Витрати на екстрадицію обвинуваченого в сумі 29590,50 грн. та витрати на переклад документів в сумі 1120 грн. постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_10 на рахунок держави.
Цивільні позови потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про стягнення з обвинуваченого на їх користь моральної шкоди по 100000 грн. кожному задоволено повністю. Постановлено стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_12 та ОСОБА_13 по 100000 грн. заподіяної моральної шкоди кожному.
За вироком суду, 24.12.2013 року, близько 04 год. 00 хв. ОСОБА_10 за попередньою змовою з двома невстановленими особами, одягнувши на обличчя маски, з метою вчинення розбійного нападу, шляхом підбору ключа, проникли в квартиру АДРЕСА_2 , де із застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих, здійснили напад на ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , в ході чого нанесли останнім ряд ударів. Зокрема, ОСОБА_10 наніс потерпілому ОСОБА_12 5 ударів в обличчя, в результаті чого спричинив тілесні ушкодження у виді рани м`яких тканин правої надбрівної дуги, крововиливів м`яких тканин правої навколоочної ділянки, крововилив під кон`юнктиву правого ока, та 3 удари в область верхньої частини тулуба, в результаті чого спричинив тілесні ушкодження у виді крововиливів грудної клітки справа, лівого передпліччя, а також садна шкіри правої надключичної ділянки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я. Одна із невстановлених осіб заподіяла потерпілій ОСОБА_13 2 удари в верхню частину тулуба, в результаті чого спричинила тілесні ушкодження у виді крововиливів м`яких тканин грудної клітки справа, правої здухвинної ділянки, правого плеча, та 1 удар в область нижньої частини обличчя, в результаті чого спричинила тілесні ушкодження у виді крововиливів м`яких тканин верхньої губи, крововиливу слизової оболонки верхньої губи, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Проте, в ході вчинення нападу потерпілий ОСОБА_12 вчинив відносно ОСОБА_10 та інших невстановлених осіб рішучий опір, у зв`язку з чим нападники втекли з місця вчинення правопорушення.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , як видно з її змісту, просить вирок суду скасувати, визнати невинуватим ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та виправдати у зв`язку з недоведеністю вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого правопорушення, запобіжний захід у виді тримання під вартою скасувати та звільнити його з під варти негайно з зали суду. Апелянт звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутній звукозапис судового засідання про долучення стороною обвинувачення під час судового розгляду висновку експертизи № 424 від 3.09.2015 року до матеріалів провадження та пояснення експерта ОСОБА_14 . Вважає, що в справі відсутні докази причетності ОСОБА_10 до вчинення розбійного нападу на ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , оскільки належних та допустимих доказів вини його підзахисного судом не встановлено, суд безпідставно поклав в основу доведеності вини обвинуваченого суперечливі показання потерпілих та інші докази, не усунувши виявлені під час судового розгляду суперечності, відтак апелянт вважає, що всі висновки суду ґрунтуються виключно на припущеннях суду, що є неприпустимим.
В запереченнях прокурора в кримінальному провадженні прокурор просить апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, вирок суду - без зміни, вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а суд дав вірну оцінку всім зібраним та дослідженим судом першої інстанції доказам.
Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника в підтримання доводів апеляційної скарги, які уточнили вимоги апеляційної скарги та просили вирок суду скасувати та закрити провадження в зв`язку нестановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді; думку прокурорів, які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши часткове дослідження доказів в частині дослідження висновку експерта № 424 від 3 вересня 2015 року та допиту експерта ОСОБА_15 , в зв`язку з їх неповним дослідження судом першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, тобто у вчиненні злочину, за який він засуджений, при наведених в вироку обставинах підтверджуються зібраними в справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.
Дії ОСОБА_10 суд першої інстанції вірно кваліфікував за ч. 3 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, що зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб та поєднаний з проникненням в житло. Посилання захисника ОСОБА_9 про недоведеність вини ОСОБА_10 у вчиненні злочину, за який його засуджено, та невідповідність висновків суду, викладених в вироку суду, фактичним обставинам справи, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, безпідставні.
Покладені в основу вироку докази повністю викривають обвинуваченого у вчиненні цих злочинів.
Твердження обвинуваченого та його захисника про непричетність ОСОБА_10 до вчинення злочину, за який він був засуджений, були предметом перевірки суду першої інстанції, визнані такими, що не відповідають дійсності і вказують на намагання винного уникнути відповідальності.
В суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_10 не визнавав своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, вказував, що з потерпілими ніколи не був знайомий та ніколи їх не бачив, 24 грудня 2013року він перебував вдома, о 8год. ранку пішов на роботу. Вказував, що на той проживав з ОСОБА_16 та її малолітнім сином по АДРЕСА_3 . Приблизно в кінці лютого - на початку березня 2014року вирішив поїхати за кордон на роботу, що і зробив 6 червня 2014року, де працював офіційно. З 8 на 9 квітня 2015року його затримали на кордоні Польщі та Німеччини.
Дослідивши зібрані по справі докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_10 у вчиненні злочину, за який він засуджений, та обгрунтовано відхилив його показання в суді першої інстанції про його непричетність до вчинення інкримінованого йому злочину, навів в вироку належне мотивування.
В суді першої інстанції потерпілий ОСОБА_17 давав послідовні показання, з яких видно, що 24 грудня 2013року до нього в квартиру, в спальну кімнату, увірвалось троє чоловіків в масках, які почали наносити удари йому та дружині. Один з нападників, який залишився в коридорі, пізніше заштовхнув в кімнату старшу доньку. Під час боротьби потерпілий зняв маску з одного з нападників, ним виявився обвинувачений, якого він згодом упізнав. Після того, як маску з обвинуваченого було зірвано, той намагався вирватись та втекти, тому в руках потерпілого залишився светр та куртка нападника. В той час, як ОСОБА_10 наносив удари по голові та тулубу потерпілого, інший наносив йому удари по тулубу. Третій з нападників, який увірвався в спальню, сидів на дружині та наносив їй удари. Вхідні двері в квартиру були зачинені на два замки, які нападники відчинили ключами. Після нападу потерпілий зустрівся з братом дружини ОСОБА_18 , який показав йому фото можливих нападників, серед яких він і упізнав ОСОБА_10 , як того чоловіка, з якого зняв маску під час нападу. Роздруківку фото обвинуваченого він відніс слідчому, який пізніше проводив упізнання по іншому фото ОСОБА_10 , на тому фото потерпілий впізнав нападника, з якого встиг зняти одяг та маску. Згодом сусід ОСОБА_19 розповів, що за 3-4 години до нападу бачив нападників в під`їзді їх будинку, пізніше до того підходили незнайомці та пропонували 10000доларів США для того, щоб він змінив свої показання.
Як видно з даних записів фіксування судових засідань технічними засобами потерпілий ОСОБА_12 в суді першої інстанції послідовно та категорично наполягав, що він настільки сильно утримував одного з нападників, що той фактично виліз з своїх речей, які залишились в потерпілого. При цьому вказував, що він добре роздивився обличчя нападника, так як потерпілий стояв напроти нього, а нападник тримав руки перед собою, кулаками прикривав обличчя на рівні підборіддя, спиною відходив до сходинкового майданчику та при цьому дивився прямо в очі потерпілому, тому потерпілий чітко запам`ятав обличчя нападника, так як в коридорі було включене світло. Про ті обставини, що в коридорі було включене світло, що узгоджується з показаннями потерпілого, та вказує, що потерпілий мав можливість роздивитись обличчя ОСОБА_10 , також вказувала в суді першої інстанції потерпіла ОСОБА_13 , що підтверджується даними запису фіксування судового засідання технічними засобами. Вказані обставини також підтверджував під час проведення слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_13 .
Обгрунтованих підстав сумніватись в показаннях потерпілого, про що зазначав в апеляційній скарзі захисник, в апеляційного суду немає. При цьому показання потерпілого про обставини вчиненого щодо нього та ОСОБА_13 злочину є послідовними, в деталях співпадають між собою, з іншими дослідженими судом першої інстанції доказами. При цьому колегія суддів враховує, що, як видно з показань потерпілих, обвинуваченого, потерпілий з обвинуваченим до того часу знайомі не були. В провадженні відсутні будь-які дані в підтвердження підстав вважати, що потерпілий оговорив обвинуваченого, не міг вказати таких обставин сам обвинувачений під час апеляційного розгляду.
Захисник в апеляційній скарзі вказував, що потерпілий давав різні показання з приводу наявності татуювань на руках обвинуваченого, що, на переконання апелянта, вказує про недостовірність показань потерпілого та що той не бачив обвинуваченого, позаяк про наявність татуювань на руках потерпілого він міг дізнатися лише під час одночасного допиту 17 вересня 2015року, що, на переконання захисту, викликає сумніви в правдивості показань потерпілого. Однак з такими доводами апеляційної скарги колегія суддів погодитись не може з наступних підстав.
Як видно з даних запису фіксування судового засідання технічними засобами, свідок ОСОБА_18 під час допиту в суді першої інстанції вказував, що ще зразу в перший день після нападу потерпілий вказував, що обвинувачений якось прикривав руки.
В суді першої інстанції, як видно з даних запису фіксування судового засідання, потерпілий ОСОБА_12 не вказував, що під час нападу та подальшої боротьби з нападниками він бачив татуювання на руці нападника, відтак протилежні твердження апелянта суперечать фактичним обставинам справи. Навпаки, як під час допиту в суді першої інстанції, так і під час слідчого експерименту, потерпілий чітко вказував, що після того, як в ході боротьби, обвинувачений залишився без верхнього одягу та вони перебували віч-на-віч на освітленому сходинковому майданчику, обвинувачений стояв в позі, яка не характерна для захисту та нападу, а тримав руки перед собою так, ніби прикривав чомусь руки, тому він не бачив татуювання, відтак такі доводи апеляційної скарги захисника про наявність підстав сумніватись в показаннях потерпілого, є неспроможними.
Показання потерпілої ОСОБА_13 повністю узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_12 , потерпіла також вказала, що після того, як нападники відпустили старшу доньку, вона вибігла на балкон та гукала про допомогу, після чого нападники залишили квартиру. З показань потерпілої ОСОБА_13 в суді першої інстанції, що підтверджується даними запису фіксування судового засідання технічними засобами, видно, що потерпіла підтверджувала факт проведення впізнання по фото її чоловіком одного з нападників, яким виявився ОСОБА_10 , під час цього вона була присутня.
Свідок ОСОБА_20 вказувала, що вона є власником квартири АДРЕСА_2 . До червня 2013року в цій квартирі проживав її син ОСОБА_18 , квартиру тоді неодноразово обкрадали, тому вона вважає, що нападники могли бути з оточення її сина.
Свідок ОСОБА_18 вказував, що на його переконання нападники приходили грабувати саме його, проте не знали, що в квартирі він вже не проживає. Вважає, що особи з його оточення знали розташування кімнат в його квартирі та мали можливість виготовити дублікати ключів. З показань свідка ОСОБА_18 в суді першої інстанції, що підтверджується даними фіксування судового засідання технічними засобами, видно, що свідок підтверджував, що після вчиненого злочину сім`я потерпілого зробила висновок, що нападники були з його оточення. Тоді під час пошуку в одній з соціальних мереж, серед багатьох фотографій людей, які показував свідок потерпілому ОСОБА_12 , той впізнав як нападника одного з знайомих свідка - ОСОБА_10 . Свідок ОСОБА_18 в суді першої інстанції підтверджував, що він з потерпілим передивились значну кількість фотознімків осіб, однак, коли свідок показав фотознімок ОСОБА_10 потерпілому, той впізнав останнього зразу ж без вагань.
Згідно з даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18 лютого 2014року (т.1 а.п.131-134) ОСОБА_12 впізнав обвинуваченого ОСОБА_10 , як особу, з якого зірвав маску під час нападу на його сім`ю, та що обвинувачений наніс потерпілому тілесні ушкодження, після чого він зірвав маску та запам`ятав його обличчя. Свідок ОСОБА_21 понята під час цієї слідчої дії - підтверджувала, що така слідча дії за її участі проводилась всередині зими 2014року, будь-яких зауважень з приводу даної слідчої дії у учасників не було.
Свідок ОСОБА_22 , який здійснював розслідування цієї справи, вказував, що під час досудового розслідування в учасників провадження не було скарг на хід розслідування. Впізнання обвинуваченого ОСОБА_10 потерпілим було проведено по фото, хоча була можливість провести впізнання і безпосередньо ОСОБА_10 , однак він не запрошував ОСОБА_10 для впізнання, так як проводились оперативні заходи по встановленню інших учасників нападу. Згідно з даними запису фіксування судового засідання технічними засобами свідок ОСОБА_22 підтверджував той факт, що для підтвердження даних щодо особи підозрюваного він взяв відповідну фотографію з паспортного столу форми №1, встановив, що на фото дійсно ОСОБА_10 , якого до того він також знав особисто. Після цього з соціальних мереж ним було зроблені і інші фотознімки ОСОБА_10 . Свідок вказав, що для впізнання була взята інша фотокартка, не та, що приніс потерпілий. Також потерпілий ОСОБА_12 в суді вказував, що на слідстві йому показували різні фотознімки ОСОБА_10 .
Вказані обставини спростовують доводи апеляційної скарги захисника про те, що впізнання по фото проводилось по фотознімку, що приніс та передав потерпілий, що, на переконання захисту, вказує, що така слідча дія не може братись до уваги як належний та допустимий доказ. Помилкове зазначення слідчим в протоколі іншого номеру провадження є опискою та не вказує на очевидну недопустимість протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.02.2014року, що була проведена за участю потерпілого(т.1 а.с.131), до того ж в додатку до цього протоколу на ілюстративній таблиці номер провадження зазначений вірно(т.1 а.с. 132).
Згідно відомостей протоколу прийняття заяви ОСОБА_12 про вчинене кримінальне правопорушення від 24 грудня 2013року (т.1 а.п. 162), потерпілий повідомляв, що близько 4год. 24.12.2013року невідомі особи незаконно, шляхом підбору ключа проникли в його квартиру АДРЕСА_2 та намагались здійснити крадіжку майна. З цього протоколу видно, що потерпілий зразу ж після повідомлення працівників правоохоронного органу про вчинений злочин зразу ж повідомив, що бачив нападника та зможе його упізнати.
В апеляційній скарзі захисник стверджує, що даними протоколу прийняття заяви ОСОБА_12 про вчинення кримінального правопорушення від 24.12.2013року щодо першопочаткового опису потерпілим нападника спростовуються його подальші показання, в який той вказував вже інші ознаки нападника, в зв`язку з чим в його показаннях слід сумніватись. Однак з такими доводами апеляційної скарги колегія суддів погодитись не може, позаяк згідно даних протоколу прийняття заяви ОСОБА_12 про вчинене кримінальне правопорушення (т.1 а.п. 162, зворот) потерпілий не описував зовнішність нападника, а лише вказував, що «бачив нападника, та зможе його упізнати». Відтак такі твердження апеляційної скарги, як підстави вважати показання потерпілого недостовірними, не відповідають фактичним обставинам справи та не приймаються до уваги.
Відповідно до даних протоколу огляду місця події від 24.12.2013року з ілюстрованими таблицями (т.1 а.с. 168-181) в квартирі АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено спортивну куртку чорного кольору, спортивну кофту та чорний шарф, чорного кольору шапку з вирізами для очей, звичайну шапку чорного кольору, носовичок, моток стрічки скотчу, складний ніж, слід тканини. Крім того, на сходовому майданчику між першим та другим поверхами та на квартирному майданчику 3-го поверху на відстані 2,3 м від входу в квартиру АДРЕСА_4 були виявлені сліди речовини бурого кольору, з яких було зроблені змиви на частину бинту. При візуальному огляді в залі квартири були виявлені два сліди нашарувань низу підошви взуття, які були поміщені на відрізки чорної дактилоплівки.
Згідно з висновками судово-медичної експертизи №1561 від 30.12.2013року (т.1 а.п. 183-184) в ОСОБА_12 станом на 24.27.12.2013року виявлені тілесні ушкодження: рана м`яких тканин правої надбрівної дуги, крововиливи м`яких тканин правої навколоочної ділянки, грудної клітки справа, лівого передпліччя, крововилив під кон`юктиву правого ока, що могло утворитись від ударів тупими твердими предметами з обмеженою контактуючою поверхнею, садно шкіри правої надключичної ділянки, що могло утворитись від удару з тертям тупим твердим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею. Зазначені ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень і могли утворитись від ударів сторонніми особами(особою). За станом загоєння тілесних ушкоджень вони можуть мати давність утворення в межах 3-5 діб до моменту проведення судово-медичної експертизи 27.12. 2013року.
Згідно з висновками судово-медичної експертизи №1560 від 30.12.2013року (т.1 а.п. 186) в ОСОБА_13 станом на 27.12.2013року виявлені тілесні ушкодження в виді крововиливів м`яких тканин грудної клітки справа, правої здухвинної ділянки, правого плеча, верхньої губи, крововиливу слизової оболонки верхньої губи, що могли утворитись від дії тупими твердими предметами з обмеженою контактуючою поверхнею та за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки та могли утворитись від ударів сторонніми особами(особою). За станом загоєння тілесних ушкоджень, вони можуть мати давність утворення в межах 3.-5 діб до моменту проведення судово-медичної експертизи.
Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 16.09.2015року(т.2 а.с.61-62), під час якого проводилась безперервна відеозйомка, що досліджувалась судом першої інстанції, підтверджуються показання потерпілого ОСОБА_12 про обставини вчинення кримінального правопорушення та те, що він упізнав в одному з нападників ОСОБА_10 .
Відповідно до даних протоколу пред`явлення особи для впізнання від 7 лютого 2014 року (т.2 а.п. 64-66), свідок ОСОБА_23 впізнав ОСОБА_10 , як особу, яка підходила до нього в дворі будинку АДРЕСА_5 , та пропонувала гроші за мовчання про відомі обставини вчинення кримінального правопорушення. На пред`явлених фотознімках впізнав в цьому чоловікові ОСОБА_10 . Факт впізнання свідком ОСОБА_23 ОСОБА_10 в суді першої інстанції підтверджував також потерпілий ОСОБА_12 , що підтверджено даними записів. З показань слідчого ОСОБА_22 та потерпілого ОСОБА_12 , який підтверджував факт проведення такої слідчої дії, видно, що слідчим при зазначенні дати, а також при зазначенні номера кримінального провадження, допущена описка, що не вказує про очевидну недопустимість цього протоколу. Інші доводи захисника не спростовують таких доводів апеляційної скарги, зважаючи також, що підпис понятого ОСОБА_24 в протоколі та фототаблиці присутній.
Згідно протоколу огляду місця події 26 грудня 2013року потерпілим ОСОБА_12 було надано вхідний замок марки «MOTTURA», №В3116250 та один ключ до нього, які були оглянуті та вилучені ( т. 2 а.с.35).
Відповідно до даних висновку трасологічної експертизи №7 від 10.01.2014року вказано, що надати відповідь на запитання «чи відчинявся вилучений під час огляду місця події 26.12.2013року, в приміщенні кабінету №75 ХМВ УМВС України в Хмельницькій області, що по вул. Пушкіна в м.Хмельницькому замок сторонніми предметами» не представляється можливим, оскільки слідів втручання сторонніх предметів не виявлено. При одноразовому застосуванні предмета, який за своїми характеристиками близький до ключа оригіналу, сліди на поверхні механізмів замків могли б не залишитись. Висновком також встановлено, що неможливо дати відповідь на запитання «чи наявні на частинах та механізмах вилученого замка сліди знарядь злому» та «чи придатні вони для ідентифікації», позаяк слідів знаряддя злому не виявлено (т. 2 а.с.38-43).
Суд першої інстанції не прийняв до уваги висновки експерта №28 від 18.02.2014року(згідно даних висновку молекулярно генетичної експертизи - на представлених на дослідження масці (шапці), шапці, носовій хустинці, шарфі, спортивній кофті та куртці виявлені клітини з ядрами. В результаті проведеного дослідження встановлені генетичні ознаки клітин з ядрами на внутрішній поверхні маски, шапки та коміра спортивної кофти Генетичні ознаки клітин на внутрішній поверхні маски (шапки) та коміра спортивної кофти збігаються між собою, належать невстановленій особі чоловічої генетичної статті і не збігаються з генетичними ознаками клітин на внутрішній поверхні шапки, які належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі. Генетичні ознаки клітин на поверхні носової хустинки, шарфа та скрутки не встановлені). Згідно з даними висновку судово-генетичної експертизи №1467мб від 18.08.2016року(генетичні ознаки клітин на внутрішній поверхні маски (шапки), шапки, спортивної кофти не збігаються з генетичними ознаками зразків букального епітелію підозрюваного ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_12 . Походження вищевказаних ознак за рахунок підозрюваного ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_12 виключається. Генетичні ознаки клітин на внутрішній поверхні маски(шапки), шапки, спортивної кофти не збігаються з генетичними ознаками зразків букального епітелію потерпілого ОСОБА_12 . Походження вищевказаних ознак за рахунок потерпілого ОСОБА_12 виключається. Генетичні ознаки крові людини на змивах між І та ІІ поверхами і біля дверей квартири збігаються між собою та не збігаються з генетичними ознаками букального епітелію підозрюваного ОСОБА_10 . Генетичні ознаки крові людини на змивах між І та ІІ поверхами і біля дверей квартири збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію потерпілого ОСОБА_12 )
Твердження захисника, що вказані висновки експертиз, а також висновки молекулярно-генетичної експертизи № 424 від 3.09.2015 року, дослідженої апеляційним судом (а також роз`яснення експертом ОСОБА_25 цього висновку), вказують на непричетність ОСОБА_10 до вчинення інкримінованого йому злочину, позаяк на вилучених речах не було вилучено генетичних ознак клітин підозрюваного, як на підставу для скасування вироку суду першої інстанції, не можуть бути враховані апеляційним судом. При цьому апеляційний суд в даному випадку погоджується з висновками суду першої інстанції, що, як видно з показань експерта ОСОБА_14 в суді, експертиза була проведена готових ДНК профілях, на тканинах, зокрема, шапки, куртки могли зберігатись клітини з ядрами, необхідні для висновку ДНК експертизи. Однак з носіїв не було вилучено як залишків клітин потерпілого ОСОБА_12 , так і обвинуваченого ОСОБА_10 , та при нетриваючому носінні на речах могли не залишитись потожирові сліди та ядра клітин крові. Відтак вказані висновки, як неповні, не можуть бути покладені в основу вироку. Крім того, апеляційний суд враховує, що в суді першої інстанції встановлено, що для дослідження зразки брались не з усієї площі речових доказів, а лише з довільно зроблених вирізок, що підтверджується показаннями експерта ОСОБА_14 , даними висновку експерта №28 від 18.02.2014року (т.2 а.с. 104-109), клопотань суду першої інстанції про проведення додаткових чи повторних експертиз не надходило.
Суд обґрунтовано не прийняв до уваги показання свідків ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 щодо непричетності обвинуваченого до вчинення злочину, навів обгрунтування своїх висновків, доводи апеляційної скарги не спростовують таких висновків суду першої інстанції.
Судом першої інстанції, з дотриманням вимог КПК України, було вирішено всі заявлені клопотання. Доводи апеляційної скарги захисника про те, що судом першої інстанції було безпідставно відхилено його клопотання про дослідження та долучення до матеріалів справи протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 7.02.2014року ( свідком ОСОБА_23 було проведено впізнання за фотознімками, де свідок також впізнав і іншу особу - ОСОБА_30 ) не можуть бути враховані апеляційним судом з тих підстав, що вказана слідча дія проведена щодо іншої особи, якій не оголошувалась підозра в даному кримінальному провадженні, а судовий розгляд згідно ст. 337 КПК України проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цієї статтею.
Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність в справі записів фіксування частини судових засідань, зокрема, в частині допиту експерта ОСОБА_14 та долучення прокурором двох висновків експертиз, як на підстави для скасування вироку суду, не заслуговують на увагу, позаяк такі доводи апелянта не відповідають фактичним обставинам справи, такі записи в матеріалах судового провадження присутні.
Зібрані та досліджені судом першої інстанції докази давали суду першої інстанції прийти до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_10 у вчиненні злочину, за який його засуджено, а відтак твердження захисника в апеляційної скарзі та обвинуваченого в апеляційному суді, про незаконність та необґрунтованість вироку суду, та невідповідність його в зв`язку з цим вимогам ст. 374 КПК України, про відсутність доказів вини обвинуваченого та що висновки суду ґрунтуються виключно на припущеннях, а зібрані докази є неналежними та недопустимими, колегія суддів не приймає до уваги.
Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 про порушення судом кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування вироку суду першої інстанції, та закриття провадження в зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості обвинуваченого, з підстав, на які вказував захисник в апеляційній скарзі та обвинувачений в апеляційному суді, в апеляційному суді свого підтвердження не знайшли.
Покарання ОСОБА_10 призначено у відповідності з вимогами ст. 65 КК України. Суд першої інстанції правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є особливо тяжким злочином, особу винного, який є раніше не судимим, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, в справі відсутні пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обвинуваченого обставини. За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_10 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, та призначив покарання в виді позбавлення волі в виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , на думку колегії суддів, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільні позови потерпілих вирішені відповідно до вимог закону, при ухваленні рішення про стягнення з обвинуваченого на користь кожного з потерпілих моральну шкоду в розмірі по 100000грн. кожному, суд навів мотивування своїх висновків, врахувавши характер вчиненого кримінального правопорушення, об`єкт посягання та тривалість моральних страждань від наслідків вчиненого кримінального правопорушення, з чим погоджується колегія суддів.
Підстав для зміни чи скасування вироку в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-
П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 8 лютого 2017 року щодо ОСОБА_10 без зміни.
В порядку ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_10 в строк відбуття покарання період попереднього ув`язнення з 8 лютого 2017 року по 20 червня 2017 року включно, з розрахунку: одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців, а обвинуваченим ОСОБА_10 в той самий строк з моменту вручення йому копії судового рішення.
Судді (підпис)
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2