АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 648/4491/16-к
Номер провадження :11-кп/791/2/17 Головуючий в І інстанції : ОСОБА_1
Категорія : ст.81 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2017 року січня місяця 19 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Секретар судового засідання: ОСОБА_5

З участю прокурора: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в залі Апеляційного суду Херсонської області матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 21 листопада 2016 року щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24.02.2016 року за ч.2 ст.185, ст.70, ст.71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі, початок строку 12.10.2015 року, кінець строку 29.07.2017 року,
в с т а н о в и л а:

Зазначеною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В обґрунтування своїх висновків суд першої інстанції послався на те, що ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, на виробничій зоні установи не працевлаштований, участі у громадському житті відділення не приймав, вимоги режиму відбування покарання дотримується під контролем.

В апеляційній скарзі засуджений не погоджується з рішенням суду. В обґрунтування своєї апеляції посилається на те, що він відбув ? строку покарання, за час відбування покарання порушень режиму утримання не допускав, має одне заохочення, на даний час не працює у зв`язку із станом здоров`я, з 2007 року перебуває на обліку у лікаря у зв`язку з хворобою ВІЛ IV ступені та гепатит С, хворіє на хронічний тромбофлебіт пахової області, має малолітню дитину 2010 року народження.

Просить ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 21.11.2016 року скасувати та звільнити його умовно-достроково.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який не підтримав апеляцію засудженого та просив ухвалу суду залишити без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Але крім сумлінної поведінки і ставлення до праці, висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого у цілому.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 05.04.2016 року. Під час перебування в СІЗО м. Миколаїва та м. Херсона зарекомендував себе посередньо, порушень режиму утримання не допускав, адміністрацією не заохочувався. З 21.05.2016 року відбуває покарання у Білозерській ВК УДПтСУ в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі (105). За час перебування в зазначеній установі зарекомендував себе посередньо, нетривалий час був працевлаштований у майстернях установи, за сумлінну поведінку та ставлення до праці отримав одне заохочення, участі у громадському житті відділення не приймав, встановлених вимог режиму відбування покарання дотримувався під контролем. З 12.10.2016 року перебуває в Міжобласній багатопрофільній лікарні при Дар`ївській ВК УДПтСУ в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі (№10), зарекомендував себе посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, адміністрацією установи не заохочувався. Свою вину у скоєному злочині визнав.

Разом з тим, доводи апелянта про те, що він режим утримання не порушував та має заохочення не можуть бути в даному випадку підставами для умовно-дострокового звільнення, оскільки він не достатньо довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а особа засудженого в цілому спростовує його прагнення стати на путь виправлення.

Посилання засудженого на те, що він має заохочення не свідчить про його сумлінну поведінку та сумлінне ставлення до праці, оскільки за весь час відбування покарання в місцях позбавлення волі він отримав лише одне заохочення 30.08.2016 р., на виробничій зоні установи не працевлаштований. Крім того, ОСОБА_7 13.06.2016 року було відмовлено в умовно-достроковому звільненні як такому, що не довів свого виправлення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновків, що суд повно та всебічно дослідив усі данні про особу засудженого та дав належну оцінку матеріалам провадження, ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою та належним чином мотивованою, а її висновки відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Підстав для скасування ухвали суду першої інстанції колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419 КПК України колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення, а ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 21 листопада 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Судді: ОСОБА_2 /підпис/ ОСОБА_3 /підпис/ ОСОБА_4 /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: ОСОБА_2