печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 грудня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в ОВС першого СВ управління з розслідування особливо важливих справ ГСУ ГПУ ОСОБА_5 від 22.02.2016 року про закриття кримінального провадження №0001186 від 10.10.2014 року,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на постанову слідчого в ОВС ГПУ ОСОБА_5 від 22.02.2016 року про закриття кримінального провадження №0001186 від 10.10.2014 року.
Вважає оскаржувану постанову незаконною та винесеною внаслідок неповно проведеної перевірки доводів, викладених у заяві.
Просить скаргу задовольнити, оскаржувану постанову скасувати, а кримінальне провадження повернути для проведення досудового розслідування.
В судовому засіданні ОСОБА_3 , вказану скаргу підтримав, подав на адресу суду письмові пояснення до скарги та просив її задовольнити.
Слідчий та прокурор в судовму засіданні проти задовллення скарги заперечували.
На підставі ст. 107 КПК України слідчий суддя визнав за можливе проводити судове засідання без здійснення фіксації.
Вивчивши скаргу та дослідивши матеріали кримінального провадження слідчий суддя дійшов до наспутного висновку.
Першим слідчим відділом управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001186 від 10.10.2014 року про вчинення кримінального провадження, передбаченого ч. 2 ст. 374 КК України, за заявою ОСОБА_3 від 15.09.2014 з приводу не правомірних, на його думку, дій колишнього старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 при розслідуванні кримінальної справи №02-39956, порушеної стосовно заявника за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, за фактом привласнення речового доказу мобільного телефону марки «Nokia-8600 Luna», під час розслідування ОСОБА_3 кримінальної справи №49-2312, порушеної стосовно ОСОБА_7 за ч.5 ст.27, ч.2 ст.368 КК України.
Також ОСОБА_3 вказує, що в ході розслідування стосовно нього, вказаної кримінальної справи, старшим слідчим в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 порушено право на захист, а саме пред`явлено обвинувачення за відсутністю захисника.
22.02.2016 року постановою про закриття кримінального провадження старшим слідчим в ОВС першого слідчого відділу Головного слідчого управління Генерального прокурора України ОСОБА_5 кримінальне провадження №0001186 від 10.10.2014 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань закрито, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в діях слідчого управління ГПУ ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.374 Кримінального кодексу України
В своїй постанові слідчий, в мотивувальній частині зазначає, що «оцінюючи показання свідків та копії матеріалів кримінальної справи порушеної та розслідуваної стосовно ОСОБА_3 слідство приходить до висновку, що слідчий ОСОБА_6 виконував слідчі дії та приймав процесуальні рішення на підставі доказів, які були у нього на момент прийняття таких рішень. Фактів порушення слідчим ОСОБА_6 прав на захист ОСОБА_3 під час розслідування кримінальної справи досудовим розслідуванням не встановлено».
Проте, в розумінні ч. 5 ст. 110 КПК України постанова є необґрунтованою, оскільки не можливо зрозуміти, які саме заходи для проведення досудового розслідування вживались, який аналіз даних проводився та на підставі яких доказів було встановлено відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
При винесенні оскаржуваної постанови слідчий не зазначені підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття.
Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься в ст. 284 КПК України, згідно якої кримінальне провадження закривається в разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).
Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).
Тобто, на слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.
Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Дослідивши матеріали кримінального провадження №0001186 від 10.10.2014 року слідчий суддя дійшов до висновку про те, що слідчим не вжито усіх належних заходів щодо встановлення усіх обставин справи. Зокрема слідчим не перевірено всі наведені в заяві обставини вчиненого кримінального правопорушення, що викладені у заяві про вчинення злочину.
Окрім того мотивуючи совє рішення про закриття кримінального провадження слідчий не дає оцінку підставам передбаченим ст. 284 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий судя, -
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в ОВС першого СВ управління з розслідування особливо важливих справ ГСУ ГПУ ОСОБА_5 від 22.02.2016 року про закриття кримінального провадження №0001186 від 10.10.2014 року задовольнити.

Постанову старшого слідчого в ОВС першого СВ управління з розслідування особливо важливих справ ГСУ ГПУ ОСОБА_5 від 22.02.2016 року про закриття кримінального провадження №0001186 від 10.10.2014 року - скасувати, а матеріали кримінального провадження повернути до Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України для проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1