Справа № 755/9629/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 146 КК України, -
19 жовтня 2016 року слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві звернувся до суду із клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 .
Клопотання погоджено з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 .
Клопотання обґрунтоване тим, що 10.06.2016 року, приблизно о 00 годині 00 хвилин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , повідомила останніх, про те, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який являється співмешканцем її подруги ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , заподіяв тілесні ушкодження останній. В цей час ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з метою залякування ОСОБА_10 та подальшого унеможливлення вчинення ним протиправних дій відносно ОСОБА_11 , вступили в спільну злочинну змову заподіяти тілесні ушкодження ОСОБА_10 та незаконно тимчасово позбавити волі останнього, шляхом примусового вивозу ОСОБА_10 всупереч його волі за межі місця його проживання належним ОСОБА_8 автомобілем марки Ніссан Максима, д.н.з. НОМЕР_1 . В подальшому ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які перебували у злочинній змові, разом з ОСОБА_7 виїхали на вказаному автомобілі за місцем проживання ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .. Того ж дня, приблизно о 01 годині 00 хвилин приїхавши за адресою: АДРЕСА_3 , де неподалік вказаного будинку на узбіччі дороги останні зустріли ОСОБА_11 з тілесними ушкодженнями. Після чого, ОСОБА_11 повідомила ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про місце перебування ОСОБА_10 в будинку АДРЕСА_4 . Реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконне позбавлення волі ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 маючи при собі дерев`яні палиці зайшли до вказаного будинку, де спільно заподіяли ОСОБА_10 удари палицями та кулаками в різні частини тіла з метою подолання опору останнього. Після чого, скориставшись безпорадним станом ОСОБА_10 внаслідок заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 за допомогою простирадла винесли ОСОБА_10 з будинку та всупереч його волі помістили останнього до багажного відділення автомобіля Ніссан Максима, д.н.з. НОМЕР_1 . З вказаної адреси ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 які перебували у злочинній змові, а також ОСОБА_7 на автомобілі Ніссан Максима, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , поїхали на берег річки Дніпро на територію дачного кооперативу Осокорки, таким чином у вказаний спосіб незаконно позбавивши волі ОСОБА_10 , після чого вчинили відносно останнього інші протиправні дії. 13.06.2016 року в смт Козин, Обухівського району, Київської області, садове товариство «Дніпрова хвиля» в акваторії річки Дніпро було виявлено труп ОСОБА_10 з тілесними ушкодженнями.
25.08.2016 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України.
26.08.2016 року ОСОБА_6 , ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 21 жовтня 2016 року.
10.10.2016 року прокуратурою Дніпровського району м. Києва строк досудового розслідування був продовжений до трьох місяців.
19.10.2016 року ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_6 , продовжено застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 20.11.2016 року.
17.11.2016 року заступником прокурора міста Києва ОСОБА_12 , було винесено постанову про продовження строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, до 25.12.2016 року.
19.11.2016 року ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_6 , продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 25.12.2016 року.
21.12.2016 року заступником прокурора міста Києва ОСОБА_12 , було винесено постанову про продовження строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, до п`яти місяців.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допиту свідків, протоколами огляду місця події, протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 , іншими матеріалами кримінального провадження.
Крім того, у клопотанні зазначено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до десяти років, останній ніде не працює, неодружений, раніше не судимий, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового слідства або суду, впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню.
Вислухавши підозрюваного та його захисника, які проти задоволення клопотання заперечували, доводи прокурора, який обґрунтував та підтримав клопотання, вивчивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Слідчим у клопотанні та доданих документах на даний час доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.146 КК України, що відноситься до тяжкого злочину.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Практика Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а відтак не приймає доводи захисника та обвинуваченого щодо обрання йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
З моменту обрання судом відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до теперішнього часу не з`явилися будь-які нові фактичні дані, які б свідчили, що обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням його під вартою, зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України (забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, зможе запобігти його спробам переховуватися від органів досудового розслідування чи вчинити інше кримінальне правопорушення). Таким чином, ризики, які існували на час обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час не зменшилися.
У зв`язку з тим, що строк дії попереднього рішення суду про тримання ОСОБА_6 під вартою завершується 21.10.2016 року, а для завершення досудового розслідування необхідно виконати ряд процесуальних дій, слідчий суддя вважає за необхідне продовжити строк тримання підозрюваному ОСОБА_6 під вартою, в межах строків досудового слідства, до п`яти місяців.
Керуючись вимогами ст.ст. 176-178, 183, 193-196, 295 КПК України, слідчий суддя,-
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та утримати його під вартою в Київському слідчому ізоляторі Державного департаменту України з питань виконання покарань до 25 січня 2017 року, включно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.
Слідчий суддя: