Справа № 344/265/17
Провадження № 1-кс/344/89/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2017 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 та слідчого ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні клопотання про скасування арешту майна, накладеного в рамках кримінального провадження № 0000034 від 23.07.2015р., -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликався на те, що ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 29.12.2016р., яку отримано 05.01.2017р., накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , та домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , заборонивши їх відчуження та розпорядження ними. Вважає, що арешт накладено необґрунтовано та незаконно, оскільки він не був присутнім у судовому засіданні при розгляді відповідного клопотання, а органом досудового розслідування не доведено, що зазначене вище майно здобуте злочинним шляхом і є предметом злочинної діяльності, на момент застосування арешту не заявлено цивільний позов, а санкція статті КК України, яка передбачає відповідальність за інкримінований йому злочин, не передбачає такого додаткового покарання як конфіскації майна. Крім цього, не враховано відсутність даних, які вказують на наявність доказів щодо вчинення злочину конкретною особою, а також не досліджено розумність та співмірність обмеження права власності у зв`язку з відсутністю цивільного позову, а отже і встановленої суми заподіяних збитків, у зв`язку з чим просив арешт скасувати.

Підозрюваний ОСОБА_3 та його захисник - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримали, просили скасувати арешт на спірні квартиру та домоволодіння.

Прокурор ОСОБА_5 та слідчий ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання заперечили, покликаючись на його необґрунтованість та безпідставність.

Заслухавши підозрюваного та його захисника, прокурора, слідчого та дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Згідно з ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

З долучених прокурором матеріалів вбачається, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 205, ч. 2 ст. 205 КК України.

В рамках кримінального провадження прокурором заявлено цивільний позов на загальну суму 711283грн., з метою забезпечення якого відповідно до ухвали слідчого судді від 29.12.2016р. накладено арешт на майно підозрюваного, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , та домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , заборонено їх відчуження та розпорядження ними. В той же час користуватись зазначеним вище майном ОСОБА_3 заборонено не було.

У зв`язку з наведеним посилання підозрюваного та його захисника на не дослідження розумності та співмірності обмеження права власності у зв`язку з відсутністю цивільного позову, а отже і встановленої суми заподіяних збитків, є голослівними та не заслуговують на увагу.

Щодо посилання сторони захисту на те, що санкція, яка передбачає відповідальність за інкримінований ОСОБА_3 злочин, не передбачає такого покарання, як конфіскація майна, то слід зазначити, що метою накладення арешту не було забезпечення такої конфіскації, а забезпечення саме відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову).

Також встановлено, що з метою збереження майна забезпечення його арешту на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України підозрюваний ОСОБА_3 на розгляд клопотання про накладення арешту на його майно в судове засідання не викликався.

Отже підозрюваним ОСОБА_3 та його захисником - адвокатом ОСОБА_4 в судовому засіданні не доведено, що арешт на квартиру та домоволодіння накладено необґрунтовано і в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, відтак вважаю, що підстав для задоволення клопотання немає.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 309, 376 КПК України,

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 11 січня 2017 року.