У Х В А Л А

17 січня 2017 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_4., перевіривши заяву засудженого ОСОБА_1 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 травня 2016 року щодо нього,

у с т а н о в и в:

Вироком Скадовського районного суду Херсонської області від 11 серпня 2015 року ОСОБА_1 засуджено за частиною п'ятою статті 368 Кримінального кодексу України (далі - КК ) (в редакції Закону від 18 квітня 2013 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років із позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням функцій представника влади та місцевого самоврядування на строк 2 роки, з конфіскацією 1/2 частини належного йому майна. На підставі статті 54 КК ОСОБА_1 позбавлено 11 рангу посадової особи місцевого самоврядування.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 15 січня 2016 року вирок районного суду щодо ОСОБА_1 змінено: у мотивувальній частині вироку замість слів у відповідних відмінках: «ОСОБА_2.», зазначено слова у відповідних відмінках: «інша особа», замість слів у відповідних відмінках: «ОСОБА_3.», зазначено слова у відповідних відмінках: «друга інша особа»; визнано недопустимими деякі докази та виключено їх з мотивувальної частини вироку. Відповідно до частини п'ятої статті 72 КК зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув'язнення ОСОБА_1 з 1 жовтня 2013 року по 7 жовтня 2013 року з розрахунку один день попереднього ув'язнення за два дні позбавлення волі. В решті вирок районного суду залишено без зміни.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 травня 2016 року судові рішення щодо ОСОБА_1 змінено, виключено з мотивувальної частини судових рішень кваліфікуючу ознаку за частиною п'ятою статті 368 КК «одержання неправомірної вигоди (хабара), поєднаної з її вимаганням».

У заяві, поданій засудженим ОСОБА_1, порушується питання про перегляд Верховним Судом України (далі - Суд) ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 травня 2016 року на підставі пункту 2 частини першої статті 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) у зв'язку із неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої цим Кодексом, а саме частини другої статті 87 КПК, що зумовило ухвалення, на його думку, різних за змістом судових рішень. Просить скасувати ухвалу касаційного суду та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заявник твердить, що судом не перевірено допустимість доказів, не встановлено, які конкретно негласні слідчі (розшукові) дії були санкціоновані слідчим суддею, правові підстави та порядок застосування заходів, які тимчасово обмежували його конституційні права і свободи. Зазначає про відсутність ухвали слідчого судді апеляційного суду в матеріалах кримінального провадження.

На обґрунтування поданої заяви засуджений ОСОБА_1 посилається на долучені ним до заяви копії рішень касаційного суду від 24 березня, 9 квітня та 20 травня 2015 року.

Перевіривши відповідність заяви вимогам статей 448, 449 КПК, вважаю, що заява містить недоліки, які перешкоджають вирішенню питання про допуск справи до провадження Суду.

Згідно зі статтею 444 КПК Суд переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених КПК. Перелік підстав для перегляду судових рішень Судом визначений у статті 445 КПК, він є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 448 КПК у заяві про перегляд судового рішення Судом має міститись, у тому числі, обґрунтування підстав для перегляду судового рішення, передбачених статтею 445 КПК.

З огляду на вимоги пункту 2 частини першої статті 445 КПК заявник має конкретизувати передбачені цим Кодексом норми права, які, на його думку, застосовано неоднаково.

Так, згідно з доктринальним тлумаченням, норма права складається з гіпотези (опису умов дії правової норми, тобто вказівки на ті фактичні обставини, за наявності яких реалізується її диспозиція), диспозиції (належної або можливої поведінки за наявності передбачених гіпотезою обставин) та санкції (наслідків або заходів державного примусу на випадок недотримання чи порушення припису, визначеного у диспозиції). При цьому структура саме кримінальної процесуальної норми містить свої особливості, оскільки юридична техніка КПК допускає розміщення гіпотези, диспозиції та санкції в межах різних його статей.

Однак ОСОБА_1 у заяві зазначив лише статті КПК, які, на його думку, застосовані касаційним судом неоднаково, проте не конкретизував, в яких із них розміщено гіпотезу, диспозицію, не мотивував юридичні наслідки порушення норми КПК та не вказав, яким чином це вплинуло на законність судового рішення. Водночас лише сукупність вказаних складових становить поняття норми права, неоднакове застосування якої може бути підставою для перегляду судових рішень Судом.

Також заявникові слід мати на увазі, що, згідно із повноваженням Суду та його усталеною практикою, неоднаковість застосування касаційним судом процесуальних норм перевіряється шляхом порівняння висновків цього суду, сформульованих стосовно застосування однієї і тієї самої норми права, передбаченої КПК.

Відповідно до статті 449 КПК до заяви про перегляд судового рішення Судом додаються копії судових рішень, про перегляд яких подано заяву, та копії різних за змістом судових рішень.

Однак, заявником не надано копії судових рішень, завірені відповідно до вимог Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173, про перегляд яких подано заяву.

Крім того, заявником до заяви додано копії різних за змістом судові рішення, які не містять даних про те, що вони отримані з Єдиного державного реєстру судових рішень, тоді як, відповідно до вимог частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22 грудня 2005 року, суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Отже, недоліки, встановлені при перевірці відповідності заяви вимогам КПК, перешкоджають вирішенню питання про допуск справи до провадження.

При надходженні заяви, оформленої без додержання вимог статей 448 і 449 КПК, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Заява повертається заявнику, якщо він не усуне її недоліки протягом установленого строку.

На підставі наведеного, керуючись статтею 450 Кримінального процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Про зазначені недоліки заяви повідомити ОСОБА_1 та установити заявнику строк до 17 лютого 2017 року для усунення зазначених недоліків.

У разі, якщо зазначені недоліки не буде усунено в установлений строк, заяву буде повернуто заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України ОСОБА_4