Справа № 738/1329/16-к
№ провадження 1-в/738/1/2017
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2017 року Менський районний суд
Чеpнiгiвської областi
в складі:
судді ОСОБА_1
секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю
прокурора ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
представника установи ОСОБА_7
розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Мена в режимі відеоконференції з Менською виправною колонією № 91 клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення від подальшого відбування покарання, у зв`язку з хворобою,

В С Т А H О В И В:
В червні 2016 року до суду звернувся засуджений ОСОБА_5 з клопотанням про звільнення його від подальшого відбування покарання у зв`язку з хворобою. Клопотання мотивує тим, що 01 березня 2012 року він був засуджений Ріпкинським районним судом Чернігівської області до 10 років позбавлення волі з конфіскацією порнографічної продукції. На даний час він відбуває покарання в Менській виправній колонії, і останні 10 років хворіє: переніс три інфаркти, має поганий зір (майже не бачить), втрачає пам`ять, має проблеми з кровообігом, часто втрачає свідомість. Крім цього, має хвороби органів травлення, ішемічної хвороби серця, тобто хворіє на тяжкі хвороби, які перешкоджають йому відбувати покаранню. В зв`язку з цим засуджений звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від подальшого відбування покарання, у зв`язку з хворобою.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, в зв`язку з тим що останній відмовився проходити судово медичну експертизу.
Захисник засудженого в судовому засіданні підтримав думку прокурора.
Представник установи ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що засуджений ОСОБА_5 перебуває на обліку в медичній частині Менської ВК № 91 та має ряд захворювань. На виконання ухвали Менського районного суду СЛК Чернігівського медичного управління пенітенціарної служби було складено акт, в якому рекомендовано направити засудженого на стаціонарне лікування до Менської ЦРЛ, але у стаціонарному лікуванні було відмовлено, засуджений був оглянутий хірургом, терапевтом без обстеження, що не є підставою для складання висновку про його звільнення за станом здоров`я. Засудженому було запропоновано пройти обстеження в МОЛ при ВК № 85 для проведення судово медичної експертизи для встановлення реального стану здоров`я засудженого, але останній відмовився їхати до ОСОБА_8 .
Заслухавши думку засудженого, який просив задовольнити клопотання, його захисника, враховуючи думку прокурора, який вважає клопотання не обґрунтованим та просить суд відмовити в задоволенні клопотанні, та представника установи, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.
ОСОБА_5 засуджений вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 01.03.2012 року ОСОБА_5 засуджений за ст. 121 КК України (1960р.), ч. 1 ст. 211 КК України ( в редакції від 14.11.96р.), ч. 3 ст. 120 КК України, ч. 2 ст. 152 КК України, ч. 4 ст. 152 КК України (2001р), ч. 1 ст. 156 КК України ( в редакції від 25.09.2008 року), ч. 2 ст. 156 КК України (2001р.) ч. 2 ст. 301 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією порнографічної продукції, і на даний час відбуває покарання в Менській виправній колонії № 91.

Ст. 84 КК України передбачено, що особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» від 28 вересня 1973 року № 8 факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання.
Звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли дальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в Переліку захворювань.
Перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від дальшого відбування покарання перелічений в Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі (затверджений спільним Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 року № 1348/5/572). (далі Перелік захворювань).
Як встановлено в судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в Менський ВК № 91, з 11.09.2011 року перебуває під наглядом медичної частини установи, є інвалідом ІІ групи безстроково, має захворювання.
В зв`язку з тим, що суд не є фахівцем в галузі медицини та не наділений повноваженнями визначати стан здоров`я засудженого та наявність у нього захворювань, що перешкоджають подальшому відбуванню покарання, для встановлення реального стану засудженого ОСОБА_5 була призначена судово медична експертиза, про що винесено ухвалу суду.
Однак, ОСОБА_5 відмовився їхати до Бучанської виправної колонії № 85, про що свідчить його письмова відмова.
Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» від 28 вересня 1973 року № 8 у поданні повинні бути наведені такі відомості про особу засудженого: яким судом, коли, за яким законом його було засуджено; міра покарання; відбутий строк останнього; дані про його поведінку за весь час відбування покарання; відомості про минулі судимості; ступінь відшкодування збитків, заподіяних злочином фізичним, юридичним особам і державі; хвороба, якою він страждає, - а також сформульовано прохання про звільнення засудженого від дальшого відбуття покарання у зв`язку з тим, що він захворів на тяжку хворобу. До подання додаються копія вироку, особова справа засудженого та висновок спеціальної лікарської комісії. На вимогу суду можуть направлятись також інші матеріали, які мають значення для вирішення питання про звільнення засудженого.
Відповідно до ч. 5 ст. 154 КВК України подання про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби надсилається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Одночасно з поданням до суду надсилається висновок спеціальної лікарської комісії й особова справа засудженого. У поданні вказуються дані, які характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання.
В наданих матеріалах клопотання та в матеріалах особової справи засудженого ОСОБА_5 відсутній висновок спеціальної лікарської комісії, а тому суд не знаходить підстав для звільнення засудженого від покарання за хворобою.

Оцінюючи надані докази в їх сукупності суд вважає, що засудженим не надано доказів, що хвороби, які були у нього діагностовано перешкоджають подальшому відбуванню покарання засудженим.

На пiдставi викладеного, керуючись ст. 84 КК України, ст. ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення від подальшого відбування покарання, у зв`язку з хворобою відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд протягом 7 діб з дня її проголошення, а засудженим в той же термін з моменту отримання її копії.
Суддя ОСОБА_1