Справа № 399/113/17
Провадження № 1-кс/399/15/17
УХВАЛА
22 лютого 2017 року селище Онуфріївка
Слідчий суддя Онуфріївського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання заступника начальника відділення поліції начальника СВ Онуфріївського ВП Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000055, про арешт майна,

встановила:
Заступник начальника відділення поліції начальник СВ Онуфріївського ВП Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Онуфріївського відділу Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого вказав, що 08.02.2017 року, приблизно о 8.10 годині, підозрюваний ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб з підозрюваним ОСОБА_6 шляхом пошкодження вікна проникли в приміщення будинку належного ОСОБА_7 домоволодіння по АДРЕСА_1 , звідки таємно викрали належні ОСОБА_7 гроші в сумі 1 100 грн., мобільний телефон марки Lenovo, модель А2020а40, вартістю з урахуванням зносу 2288 гривень, в якому знаходилася СІМ-карта оператора мобільного зв`язку Київстар, вартістю з урахуванням зносу 22 гривні 50 копійок, та золоту каблучку, вартістю з урахуванням зносу 977 гривень, а всього на загальну суму 4 387 гривень 50 копійок, після чого з викраденим зникли з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядилися викраденим на власний розсуд.

Крім того, 08.02.2017 року, приблизно о 10.00 годині, підозрюваний ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , шляхом пошкодження вікна проникли в приміщення належного ОСОБА_8 будинку домоволодіння по АДРЕСА_1 , звідки повторно таємно викрав належні ОСОБА_8 мобільний телефон марки Nokia, модель Х2, вартістю з урахуванням зносу 1 299 гривень, в якому знаходилася СІМ-картка оператора мобільного зв`язку Київстар, вартістю з урахуванням зносу 22 гривні 50 копійок, планшет марки Impression ImPad 9707-, вартістю з урахуванням зносу 1659 гривень, в якому знаходилася карта пам`яті «TRANSED micro SDHC 32 Gb» вартістю з урахуванням зносу 296 гривень, срібний ланцюг на руку вагою 2,81 грами розмір 19,5, вартістю з урахуванням зносу 81 гривня за 1 грам срібла у виробі на суму 227 гривень 61 копійка, срібну підвіску 925 проби вагою 0,80 грами, вартістю з урахуванням зносу 81 гривня за 1 грам срібла у виробі на суму 64 гривень 80 копійок, пару срібних сережок у формі цифри «8» вагою 4 грами, вартістю з урахуванням зносу 81 гривня за 1 грам срібла у виробі на суму 324 гривень, 1 золоту сережку вартістю з урахуванням зносу 616 гривень, пару срібних сережок вагою 3,16 грамів 925 проби вартістю з урахуванням зносу 205 гривень, та ліхтарик для рушниці «LED in ultra-white High intensity T 6061» вартістю з урахуванням зносу 245 гривень, а всього на загальну суму 4958 гривень 91 копійка, після чого з викраденим зникли з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядилися викраденим на власний розсуд.

Згідно архівної довідки КП «Олександрійське МБТІ» № 289 від 26.12.2016 року, станом на 01.01.2013 року право власності на квартиру АДРЕСА_2 належить ОСОБА_6 .

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11.02.2017 року, відомості про власника квартири АДРЕСА_2 відсутні.

Слідчий вказує, що з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), виникла необхідність у накладенні арешту на майно ОСОБА_6 , а саме квартири АДРЕСА_2 .
Дослідивши клопотання та додані до нього документи, вважаю, що клопотання слід повернути прокурору для усунення недоліків з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Крім того, відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Зі змісту частини третьої статті 172 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Так, слідчий звернувся до суду в межах зазначеного кримінального провадження з клопотанням, погодженим з прокурором, про накладення арешту на квартиру ОСОБА_6 , з метою забезпечення у подальшому можливого цивільного позову, у звязку із чим підлягає арешту з позбавлення підозрюваного можливості права на відчуження вказаного нерухомого майна до скасування арешту майна у встановленому порядку.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже субєкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Разом з цим, у наданих до клопотання матеріалах відсутні будь-які дані про те, що по справі заявлявся цивільний позов, взагалі необгрунтована співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та необхідність накладання арешту на квартиру.
З урахуванням викладеного, клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення визначених недоліків у строк 72 години.
Керуючись ст. ст.170-172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -
постановила:
Клопотаннязаступника начальника відділення поліції начальника СВ Онуфріївського ВП Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000055, про арешт майна - повернути прокурору та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1