Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 11-сс/781/58/17 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Категорія 183 КПК України Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.02.2017 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 лютого 2017 року, якою стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богданівка, Знамянського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, не працюючого, не зареєстрованого, проживаючого АДРЕСА_1 , на утриманні маючого 3-х дітей, раніше судимого, у кримінальному провадженні №0002191 -
продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 34 дні з 23.00 год. 09.02.2017 року по 23.00 год. 14.03.2017 року, без застосування розміру застави, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 лютого 2017 року, задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0002191 та продовжено підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 23.00 год. 09.02.2017 року по 23.00 год. 14.03.2017 року.
Органами досудового слідства, ОСОБА_8 підозрюється у тому, що 29.08.2016 року близько 05 год. 00 хв. в м. Олександрія Кіровоградської області, за попередньою змовою з невстановленими слідством особами, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, діючи умисно із корисливих спонукань, навпроти будинку АДРЕСА_2 , зловживаючи довірою ОСОБА_10 в користуванні якого знаходився автомобіль Geely Emgrand7, д.н.з. НОМЕР_1 , вартість якого відповідно судово-автотоварознавчої експертизи складає 183753,96 грн., що належить його матері ОСОБА_11 , заволодів вказаним автомобілем та ключами від нього, який в подальшому пообіцяв повернути ОСОБА_10 вранці того ж дня.

ОСОБА_10 будучи неправдиво запевненим в добросовісності намірів ОСОБА_8 , надав для поїздки автомобіль Geely Emgrand7, д.н.з. НОМЕР_1 , який ОСОБА_8 для реалізації свого злочинного умислу, неставлячи до відома ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , привласнив та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 великої матеріальної шкоди.

Відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.08.2016 року за № 0002192, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

01.10.2016 близько 21 год. 30 хв. в м. Олександрія Кіровоградської області, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, діючи умисно із корисливих спонукань, неподалік від супермаркету «Фуршет», що знаходиться по проспекту Соборному, 11, діючи заздалегідь розробленим планом, ОСОБА_8 став погрожувати потерпілому ОСОБА_14 зброєю, предметом схожим на автомат «Калашникова», а ОСОБА_13 ножем з метою примусити потерпілого віддати їм автомобіль «HONDA ACCORD», державний номерний знак НОМЕР_2 вартість якого становить 250 000 грн., на якому він туди приїхав. Даний автомобіль придбаний за кошти ОСОБА_14 , та зареєстрований був на ОСОБА_15 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_12 сів за кермо даного автомобіля, запустив двигун, але не зміг здійснити рух, після цього, під погрозами застосування зброї та ножа посадили за кермо потерпілого ОСОБА_14 і наказали їхати на охоронювану автомобільну стоянку, яка знаходиться за будинком № 95, по проспекту Соборному в м. Олександрія, де залишили автомобіль, при цьому забравши у потерпілого ключі від даного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. В подальшому ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , забрали зі стоянки вищевказаний автомобіль та розпорядились ним власний розсуд, чим завдали ОСОБА_14 великої матеріальної шкоди.
Відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.10.2016 року за № 0000128, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Крім того, у невстановлений слідством час, ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно і цілеспрямовано, при невстановлених обставинах, у невстановлених слідством осіб, придбав вогнепальну зброю, бойові припаси та вибухову речовину, які переніс та зберігав в домоволодінні за адресами: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1 . Таким чином, ОСОБА_8 незаконно придбав, носив, та зберігав вогнепальну зброю, бойові припаси та вибухову речовину.

14.10.2016 року о 23.00 год. ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

15.10.2016 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

15.10.2016 року допитаний як підозрюваний ОСОБА_8 , у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях свою вину не визнав та згідно ст. 63 Конституції України давати показання відмовився.

15.10.2016 року Ленінським районним судом м. Кіровограда, ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, а саме з 23.00 год. 14.10.2016 по 23.00 год. 12.12.2016.

14.11.2016 року повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 289 КК України.

12.12.2016 року Ленінським районним судом м. Кіровограда, ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, а саме з 23.00 год. 12.12.2016 року по 23.00 год. 09.02.2017 року.

30.01.2017 року повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 289 КК України.

31.01.2017 року постановою заступника прокурора Кіровоградської області строк досудового розслідування продовжено до 5-ти місяців, тобто до 14.03.2017 року.

Слідчий суддя мотивував свою ухвалу тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 289 КК України, що підтверджується наданими до клопотання доказами, відзначено наявність ризиків встановлених ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість їх запобігання в разі обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Зазначив, що продовження щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи та серйозністю висунутої проти нього підозри, з урахуванням встановлених ризиків не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, з урахуванням пред`явленої ОСОБА_8 підозри та відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчим суддею не визначено розмір застави.

В апеляції підозрюваний ОСОБА_8 просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити ухвалу якою змінити йому запобіжний захід із тримання під вартою на інший не пов`язаний із триманням під вартою надати можливість скористатися заставою. Посилаючись на те, що слідчим суддею були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону і, зокрема, неповноту судового розгляду, не допитано потерпілого та свідків, не надано оцінки доказам. Крім того, слідчим суддею були підроблені статті кримінального кодексу України і, зокрема, ст.289 КК України, якої не існує в кримінальному кодексі України.

В апеляції захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити, обрати альтернативний запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема домашній арешт за місцем проживання АДРЕСА_1 , або особисте зобов`язання. Свої вимоги обґрунтував тим, що суд не дав належної оцінки характеризуючим особу даним, не оцінив вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця проживання, сімейний стан, наявність на утриманні трьох дітей, тому не слід було застосовувати такий виключно суворий запобіжний захід, як тримання під вартою. Зазначив, що скарг до виконкому міської ради на підзахисного не надходило. Підстав вважати, що він може вчинити інші кримінальні правопорушення не має. Всі ці факти суд мав врахувати при обранні запобіжного заходу. Вказав, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що більш м`якший запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст.177 КПК України. Ні прокурор в судовому засіданні, ні слідчий поліції у своєму клопотанні погодженому прокурором не навели наявність ризиків для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття особи під варту.

Заслухавши доповідача, захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 та самого обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали подані апеляційні скарги, прокурора, який заперечив проти їх задоволення, перевіривши матеріали клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляції задоволенню не підлягають з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 п. 5 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 182 КПК України можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.
Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, колегія суддів доходить висновку, що слідчий суддя обґрунтовано продовжив ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, злочини, у вчиненні яких йому повідомлено про підозру є умисними, корисливими, що підвищує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння.
Крім того, наведені обставини вказують на те, що заявлені ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України не перестали існувати та не зменшилися, на даний час необхідність в раніше обраному щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпала, а інші більш м`які запобіжні заходи навіть із урахуванням віку та стану здоров`я підозрюваного, наявності постійного місця проживання, сімейного стану, наявності на утримані 3-х дітей, на переконання колегії суддів не забезпечать запобігання ризикам та виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків.
Доводи захисту щодо неврахування слідчим суддею, при постановленні ухвали стосовно ОСОБА_8 особи підозрюваного та всіх обставин у кримінальному провадженні є безпідставними, оскільки слідчим суддею враховані вказані обставини і, зокрема, враховано вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця проживання, сімейний стан та наявність на утримані 3-х дітей. Проте враховано і те, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, вчиненого із прямим умислом із застосуванням насильства, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років.
Доводи захисту щодо не доведення слідчим та прокурором наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України спростовуються матеріалами клопотання слідчого.
Крім того, враховуючи вищевказані норми кримінального процесуального закону та те, що заявлені прокурором ризики не перестали існувати, та того, що кримінальне правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_8 пов`язане із погрозою застосування насильства щодо потерпілої особи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не визначив розмір застави при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному, оскільки згідно вказаних норм закону, і зокрема, ч.1 ст.182 та ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя мав право не визначати у даному випадку розмір застави.
Доводи підозрюваного викладені в апеляції стосовно того, що слідчий суддя при розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та підробив статті кримінального кодексу України не знайшли свого об`єктивного підтвердження при розгляді провадження у суді апеляційної інстанції та є безпідставними.
Беручи до уваги викладене колегія суддів доходить переконливого висновку, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому апеляції підозрюваного та його захисника не підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 183, 376, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 лютого 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0002191 та продовжено підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 34 дні, з 23.00 год. 09.02.2017 року по 23.00 год. 14.03.2017 року, без застосування розміру застави залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4