Справа № 190/145/17-к
Провадження №1-кп/190/28/17
ЄРДР №
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2017 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.П`ятихатки угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №1кп/190/28/17 (ЄРДР №0000798) за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, не працюючого, одруженого, не військовозобов`язаного (на військовому обліку не перебуває), має загальну середню освіту, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 10.04.2014 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст.187 КК України до 4 років позбавлення волі; 08.09.2014 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, який відбуває покарання у вигляді позбавлення волі в П`ятихатській виправній колонії №122 Дніпропетровської області, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , відбуваючи призначену міру кримінального покарання в П`ятихатській виправній колонії №122 Управління ДПтС України в Дніпропетровській області з 06.07.2016 року за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.09.2014 року за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, систематично порушував вимоги режиму відбування покарання, що виражалося у відмові виконання законних вимог представників адміністрації установи виконання покарань, неповазі до представників адміністрації, за що на законних підставах неодноразово притягувався до різних видів дисциплінарних стягнень, в тому числі у вигляді переведення до приміщення камерного типу (далі ПКТ).
Так, за злісне порушення установленого порядку відбування покарання засуджений ОСОБА_4 за вмотивованою постановою начальника Дніпропетровської ВК №89 Управління ДПтС України в Дніпропетровській області від 28.04.2016 року на законних підставах був підданий стягненню у виді переведення до ПКТ строком на один місяць.
Після закінчення відбування стягнення у виді переведення в приміщення камерного типу засуджений ОСОБА_4 належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став і продовжив злісно порушувати вимоги режиму відбування покарання.
06.07.2016 року плановим етапом останній прибув до П`ятихатської ВК №122 для подальшого відбування покарання, де ОСОБА_4 був ознайомлений з розпорядком дня та вимогами Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань.
19.07.2016 року о 03-00 годині засуджений ОСОБА_4 не виконавши згідно затвердженого розпорядку дня для засуджених команду «Відбій» та подолавши локальну огорожу відділення карантину, діагностики і розподілу, де він знаходився після прибуття плановим етапом до П`ятихатської ВК №122, направився самовільно до відділення соціально-психологічної служби № 4, де і був виявлений співробітниками установи, допустивши своїми діями порушення п.«2.1», «2.4», «3.11» Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, а також ч.3 ст. 107 Кримінально-виконавчого кодексу України.
Також 19.07.2016 року приблизно о 08год. 30хв. у відділенні соціально психологічної служби, в.о. начальника дільниці карантину Діагностики і розподілу відділу соціально-виховної та психологічної роботи із засудженими П`ятихатської виправної колонії управління ДПтС України в Дніпропетровської області (№122) ОСОБА_6 в присутності чергового помічника начальника установи П`ятихатської ВП № 122 ОСОБА_7 та начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи із засудженими П`ятихатської ВП № 122 ОСОБА_8 забезпечивши засудженого ОСОБА_4 всім необхідним для прибирання інвентарем, а саме віником, цеберком з водою, ганчіркою та шваброю, пред`явив законну вимогу засудженому ОСОБА_4 здійснити роботу по самообслуговуванню, тобто здійснити вологе прибирання спального приміщення відділення соціального психологічної служби, де він проживає, згідно затвердженого графіку чергування, який 18.07.2016 року засудженому ОСОБА_4 оголошено, але від підпису останній відмовився. Засуджений ОСОБА_4 будучи фізично здоровим, одягнутим по сезону, нагодованим, згідно із встановленими нормами та забезпеченим всім необхідним для прибирання інвентарем, попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 391 КК України виконати поставлену законну вимогу адміністрації виправної установи у категоричній формі безпідставно відмовився і до прибирання не приступив, чим порушив вимоги підпунктів «2.1», «2.2», «2.5» Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, а також ч.3 ст. 107 Кримінально-виконавчого кодексу України.
Вищевказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за обвинувальним актом за ст.391 КК України як злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань або інша протидія адміністрації у законному здійсненні її функцій особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери) або переводилась на більш суворий режим відбування покарання.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, разом із захисником адвокатом ОСОБА_5 заявив про визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України, при викладених в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості обставинах повністю, добровільність позиції обвинуваченого та захисника і розуміння наслідків заяви встановлено судом в судовому засіданні.
В судовому засіданні 28.03.2017 року за заявою прокурора, підтриманою обвинуваченим та захисником, угоду про визнання винуватості від 03.02.2017 року, яка надійшла до суду разом з обвинувальним актом 06.02.2017 року, судом залишено без розгляду.
Проте до суду 28.03.2017 року надано складену того ж дня між прокурором П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і його захисником адвокатом ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості від 28.03.2017 року, підписаною вищезазначеними сторонами провадження.
Згідно до вказаної угоди про визнання винуватості сторони за угодою дійшли згоди щодо:
- правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ст.391 КК України ;
- істотних для розглядуваного кримінального провадження обставин;
- беззастережного визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення;
- призначення ОСОБА_4 покарання за ст.391 КК України у виді 6 місяців позбавлення волі, з остаточним призначенням покарання із застосуванням ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 08.09.2014 року за ч.2 ст. 186, ч.4 ст.70 КК України до відбуття у вигляді 10 місяців позбавлення волі.
- інших положень згідно вимог ст.472 КПК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і захисником, суд виходить з наступного.
Обвинувачений, його захисник та прокурор у підготовчому судовому засіданні просили суд постановити вирок, яким затвердити угоду про визнання винуватості.
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, розкаявся у скоєному, повністю розуміє правові наслідки укладання та затвердження угоди, угода про визнання винуватості між прокурором П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і його захисником адвокатом ОСОБА_5 від 28.03.2017 року відповідає вимогам ст. 472 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473, ч.4 ст.474 КПК України, роз`яснені та зрозумілі сторонам, укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, у зв`язку з чим обставин для відмови в затвердженні угоди, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин за ст.391 КК України, який згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, узгоджене в угоді покарання обвинуваченому, яка визначене в межах строків санкції вищевказаної статті Особливої частини КК України, суд вважає таким, що відповідає тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та є достатнім та необхідним для його виправлення й попередження вчинення інших кримінальних правопорушень.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і його захисником адвокатом ОСОБА_5 від 28.03.2017 року та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 відбуває покарання у виді позбавленні волі за попереднім вироком, суд вважає за необхідне обрати запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою до набрання цим вироком законної сили.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, витрати на залучення експерта в відсутні, речові докази в судовому розгляді не досліджувались.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 374, 474, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 та захисником адвокатом ОСОБА_5 від 28.03.2017 року, укладену в кримінальному провадженні №1кп/190/28/17 (ЄРДР №0000798) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.391 КК України.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України, та призначити узгоджене сторонами за угодою про визнання винуватості від 28.03.2017 року покарання у виді позбавлення волі строком 6 (шість) місяців.
Відповідно до ст.71 КК України ОСОБА_4 до визначеного цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 08.09.2014 року та остаточно до відбуття призначити узгоджене сторонами за угодою про визнання винуватості від 28.03.2017 року покарання 10 (десять) місяців позбавлення волі, помістивши його на вказаний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 відраховувати з 28.03.2017 року, зарахувавши в строк відбування покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення з 06.03.2017 року по 28.03.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили обрати тримання під вартою в залі суду негайно.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через П?ятихатський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.
Суддя ОСОБА_1