АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 - ОСОБА_3
за участю секретаря - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0008355 за апеляційною скаргою заступника прокурора м. Києва ОСОБА_5 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 16 листопада 2016 року, яким
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Києва, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимий в силу ст. 89 КК України,
визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначено покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 2 років обмеження волі.
Цим же вироком вирішено питання цивільного позову, речових доказів та судових витрат.
за участю сторін апеляційного провадження
прокурора - ОСОБА_7
потерпілого - ОСОБА_8
захисника - ОСОБА_9
обвинуваченого - ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А :
Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим в тому, що 6 травня 2016 року близько 09.30 год. у нього разом з особою, матеріали відносно якої виділені у окреме провадження, виник спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом - автомобілем марки «BMW 3181» державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 , яким користувався ОСОБА_8 , поєднаний з погрозою застосування насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я останнього.
Того ж дня у зазначений вище час, знаходячись поблизу території автомобільної мийки «Автобаня», що розташована по вул. Богатирській, 2-Д, у м. Києві, особа, матеріали відносно якої виділені у окреме провадження, підійшла до ОСОБА_8 та, погрожуючи застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, які останній реально сприймав як загрозу, почала вимагати ключі від транспортного засобу, а саме від автомобіля марки «BMW 3181» державний номерний знак НОМЕР_1 , 1992 року випуску.

В цей же час до ОСОБА_8 підійшов ОСОБА_6 , який, маючи при собі предмети, схожі на резинову палку та наручники, діючи спільно, погрожуючи застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, які ОСОБА_8 реально сприймав як загрозу, почав вимагати у останнього ключі від вищезазначеного транспортного засобу.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_6 відчинив передні ліві двері вказаного автомобіля та сів на водійське сидіння. В цей момент невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділені у окреме провадження, відчинила передні праві двері до автомобіля марки «BMW 3181» державний номерний знак НОМЕР_1 та сіла на пасажирське сидіння вищевказаного автомобіля. ОСОБА_8 , намагаючись перешкодити незаконному заволодінню транспортним засобом, відчинив задні ліві двері автомобіля та сів на заднє сидіння автомобіля марки «BMW 3181» державний номерний знак НОМЕР_1 .

У подальшому, ОСОБА_6 спільно з особою, матеріали відносно якої виділені у окреме провадження, перебуваючи у салоні автомобіля марки «BMW 3181» державний номерний знак НОМЕР_1 , продовжили вимагати ключі від автомобіля у ОСОБА_8 , погрожуючи йому застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, які останній сприймав як реальну загрозу. Коли ОСОБА_8 виходив із салону автомобіля марки «BMW 3181» державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_6 стягнув з нього одяг, у якому знаходилися ключі від вказаного автомобіля. Заволодівши ключами від автомобіля марки «BMW 3181» державний номерний знак НОМЕР_1 , особа, матеріали відносно якої виділені у окреме провадження, сів на водійське сидіння, а ОСОБА_6 зайняв переднє пасажирське сидіння.

У процесі реалізації злочинного умислу особа, матеріали відносно якої виділені у окреме провадження, вставила ключ до замку запалювання, привела у дію двигун автомобіля та разом із ОСОБА_6 поїхали від місця первинного знаходження транспортного засобу, тим самим реалізувавши до кінця свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом - автомобілем марки «BMW 3181» державний номерний знак НОМЕР_1 , 1992 року випуску червоного кольору вартістю 94409, 80 грн.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення, доведеність вини ОСОБА_6 та кваліфікацію дій останнього, заступник прокурора м. Києва ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. В решті вирок залишити без змін.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції, пославшись у вироку на обставини, які пом`якшують покарання, - щире каяття та молодий вік обвинуваченого, прийшов до хибного висновку, визнавши їх такими, та безпідставно застосував до обвинуваченого положень ст. 69 КК України, не вмотивував прийняте рішення, оскільки таких аргументів матеріали кримінального провадження не мають.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, потерпілого, обвинуваченого та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати, надавши обвинуваченого останнє слово, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги та розглянувши справу в її межах, колегія суддів приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК Українисуд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, фактичні обставини кримінального правопорушення під час судового розгляду ніким не оспорювалися і їх дослідження судом визнано недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України. Зазначені обставини кримінального правопорушення ніким з учасників судового розгляду не оспорюються як в апеляційній скарзі, так і під час апеляційного розгляду кримінального провадження, а тому висновки суду першої інстанції, з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України, щодо фактичних обставин кримінального правопорушення перевірці апеляційним судом не підлягають.

За визнаних судом першої інстанції встановленими та доведеними фактичних обставин кримінального правопорушення, дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з погрозою застосування насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд першої інстанції, пославшись у вироку на обставини, які пом`якшують покарання, - щире каяття та молодий вік обвинуваченого, прийшов до хибного висновку, визнавши їх такими, та безпідставно застосував до обвинуваченого положень ст. 69 КК України, не вмотивував прийняте рішення, оскільки таких аргументів матеріали кримінального провадження не мають, колегія суддів вважає необґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Згідно ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні злочину. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції дотримався вищезазначених вимог.
При призначенні ОСОБА_6 покарання судом першої інстанції враховано суспільну небезпечність діяння, ступінь тяжкості даного кримінального правопорушення, що віднесений законом до тяжких правопорушень, та особу винного: те, що він навчається у ВПУ № 25, за місцем навчання характеризується виключно позитивно, на обліках лікарів психіатра та нарколога не перебуває, є особою в силу ст. 89 КК України не судимою; відношення обвинуваченого до вчиненого, обставину, що пом`якшує покарання, - щире каяття, за відсутності обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого.

При цьому, колегія суддів враховує, що відповідно до матеріалів кримінального провадження, при проведенні досудового та судового слідства обвинувачений вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, що знайшло своє відображення як в обвинувальному акті, так і у вироку суду, вказав детальні обставини вчинення ним злочину, критично оцінював свою протиправну поведінку, засуджував свої дії, висловлював готовність понести покарання, попросив вибачення у потерпілого, що в сукупності, на думку колегії суддів, свідчить про його щире каяття.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.
Як вбачається з вироку, судом визнано обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, його молодий вік, що, на думку суду першої інстанції, свідчить про відсутність життєвого досвіду, внаслідок чого ним був обраний хибний спосіб захисту своїх порушених прав, що не суперечить вимогам закону.
Одночасно судом також врахована думка учасників судового розгляду, у першу чергу потерпілого, стосовно можливості застосування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, та думку прокурора щодо можливості виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України.

З огляду на викладене, з урахуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, з`ясувавши обставини кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують йому покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що передували вчиненню обвинуваченим злочину, обґрунтовано застосував до ОСОБА_6 вимоги ч. 1 ст. 69 КК України та перейшов до більш м`якого покарання, не передбаченого санкцією ч. 2 ст.289 КК України, призначивши обвинуваченому покарання у виді обмеження волі, яке буде достатнім для виправлення та перевиховання останнього.

Окрім того, колегія суддів враховує, що під час апеляційного розгляду встановлено, що обвинувачений перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_11 , яка на даний час перебуває в стані вагітності. Також враховує думку потерпілого, який, як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції вказував про те, що ОСОБА_6 дійсно щиро покаявся у вчиненому, вибачився і відповідно примирився з потерпілим.

З огляду на встановлене під час апеляційного розгляду, колегія суддів приходить до висновку, що призначене судом першої інстанції обвинуваченому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 2 років обмеження волі, з урахуванням даних про його особу, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин справи, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, не є занадто м`яким або не справедливим для обвинуваченого, та в повній мірі відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Виходячи з викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку суду частині призначеного ОСОБА_6 покарання та постановлення в цій частині свого вироку, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А :
Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 16 листопада 2016 року щодо ОСОБА_6 - залишити без зміни, апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали.

__________________________ ____________________________ _____________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2 .