Березівський районний суд Одеської області
26.12.2016
Справа № 494/1470/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 грудня 2016 року Березівський районний суд Одеської області у складі:
судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинувачених: ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Березівка Одеської
області матеріали кримінального провадження за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обох у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
14 грудня 2016 року до Березівського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт з додатками за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,
обох у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор та потерпіла ОСОБА_7 висловили думки про можливість призначення судового розгляду.
Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, будь-яких претензій до обвинувачених немає( а.с. 40).
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_4 заявила клопотання про повернення обвинувального акту та додатку до нього прокурору, так як обвинувальний акт не відповідає вимогам закону.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника ОСОБА_4 .
Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, доходить висновку, що він на підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України підлягає поверненню прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Зміст обвинувального акту, порядок його складання та затвердження , а також які документи долучаються до нього передбачені ст.291 КПК України, вимогам якої не відповідає обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Відповідно до п.3 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого( прізвище, ім`я, по батькові, дата і місце народження, місце проживання, громадянство).
У порушення вказаної норми закону в обвинувальному акті не вказано у якому населеному пункті проживає потерпіла ОСОБА_7 , що призвело до пошуку судом вказаної потерпілої
Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити
виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими , правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на
положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію( час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо.
Згідно ч.3 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту .
При цьому, обвинувачення, згідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку , встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення ( суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторони) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі.
За змістом положень ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким закінчується досудове розслідування.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження , обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не відповідає вимогам ст.291 КПК України.
Так, формулювання обвинувачення відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не відповідає викладеним фактичним обставинам, встановленим відносно кожного обвинуваченого У формулюванні обвинувачення відносно ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 не зазначено, яке саме майно кожен з них викрав у потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_7 , а вказана лише загальна сума викраденого, не зазначена повторність, хоча дії кожного кваліфіковані з урахуванням кваліфікуючої ознаки «повторність» При формулюванні обвинувачення ОСОБА_6 не вказано, яким саме чином він вчинив крадіжки чужого майна, яке саме майно у кожної з потерпілих він викрав, а вказано навпаки, що викрав майно ОСОБА_5 та передав викрадене ОСОБА_6 .
Статтею 7 Закону України « Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу . Деталі вчинення злочину можуть відігрівати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи , оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення( рішення від
19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії`п.79). Європейський суд з прав людини нагадує, що положення підпункту «а» ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд , гарантоване
П.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, правову кваліфікацію , яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду ( рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти
Франції», п.52; рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії» , п.58;
Рішення від 20 квітня 2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії», п.34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому ( див. рішення від 1 березня 2001 року у справі «Даллос

проти Угорщини», п.47). Крім того, право поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п.3 ст.6 Конвенції( див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції».п.54, а також «Даллос проти Угорщини», п.47) .

Суд вважає, що формулювання обвинувачення відносно ОСОБА_5 .

ОСОБА_8 не узгоджується з вищезазначеними приписами законодавства , а також практикою Європейського суду з прав людини і порушує право обвинувачених мати можливість підготуватися до захисту, а також право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ч.1 ст.109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом

( п.1 ч.4 ст.291 КПК України).

Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен відображати хід і проміжні результати досудового розслідування, використані в розслідуванні джерела доказів, а тому у ньому обов`язково повинно міститися в хронологічному порядку дані про кожну процесуальну дію, проведену під час досудового розслідування, її номер, найменування та час проведення, зазначення в певній послідовності про прийняті під час досудового розслідування рішення.

Реєстр матеріалів досудового розслідування полегшує вивчення судом матеріалів

кримінального провадження.

Реєстр матеріалів досудового розслідування відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 складений з порушенням вимог ст.109 КПК України, процесуальні дії та рішення вказані не в хронологічному порядку, а хаотично, що ускладнює вивчення судом матеріалів кримінального провадження.

За таких обставин обвинувальний акт у силу п.3 ч.3 ст.314 КПК України підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ст.ст.314, 315,37-372 КПК України ,

УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обох у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України повернути прокурору прокуратури Березівського району Одеської області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Березівський районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом Одеської області.

СУДДЯ ОСОБА_9