УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2017 року м.Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , погоджене з прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Ленінський Алданського р-ну Якутії, громадянина України, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , радіотелефоніста радіостації Р-145БМ взводу командно-штабних машин радіороти батальйону управління військової частини НОМЕР_1 ,

підозрюваного в кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових за №0003061 від 16 листопада 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

підозрюваного - ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання слідчого військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , погодженого з прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 , та доданих до клопотання матеріалів.
ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , у порушенні вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 17, 30, 37, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 10 вересня 2015 року з метою ухилитися від військової служби самовільно залишив місце служби, а саме військову частину НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та по теперішній час ухиляється від проходження військової служби.

06 січня 2016 року ОСОБА_5 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, - самовільне залишення місця служби без поважних причин та ухилення від військової служби тривалістю понад один місяць, вчинене в умовах особливого стану, крім воєнного стану.

11 червня 2017 року о 02 год. 30 хв. ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , мотивуючи клопотання тим, що обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри підтверджується зібраними під час досудового слідства доказами.

Таким чином, на думку слідчого є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, що згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, дозволяє обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілу, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Враховуючи викладене, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, слідчий вважає, що відносно ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, оскільки інші (менш суворі заходи) не забезпечать виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом України і його належної поведінки, слідчий просив клопотання задовольнити.

Розглянувши клопотання слідчого, та вивчивши матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши думку прокурора, який вважав необхідним клопотання задовольнити, підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника, які заперечували проти задоволення клопотання, приходжу до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на який має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у пп. с п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Закон, як власне і практика ЄСПЛ, не передбачає, що може визначити обґрунтованість підозри. ЕСПЛ неодноразово зазначав те, «що можна вважати «обґрунтованим, залежить від усіх обставин». Але, все ж у пп. с п. 1 ст. 5 Конвенції йдеться про « обґрунтовану підозру», а не про щиру або сумлінну підозру».

За визначенням ЕСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у пп. с п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється в скоєні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, та відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України вказаний злочин віднесений законодавцем до категорії тяжких злочинів.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 7 років, не має міцних соціальних зв`язків, також може вплинути на свідків з метою схилити їх до зміни показань, чим може негативно вплинути повному, об`єктивному, всебічному та неупередженому досудовому розслідуванню.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , також враховую, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я.

Вважаю, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, враховуючи неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів приходжу до висновку, що відносно ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи положення ч.5 ст.182 КПК України, тяжкість та обставини злочину у якому підозрюється ОСОБА_5 , а також дані, що характеризують особу підозрюваного, вважаю, за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України в розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з відбуванням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_3 .
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 64000 (шістдесяти чотирьох тисяч) гривень (40 X 1600 =64000).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися за межі м. Одеси, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 60(шістдесят) днів і обчислюється з моменту затримання, тобто з 11.06.2017 р. 02 год. 30 хв. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 09.08.2017 р. о 02 год. 30 хв.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: