печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

підозрюваної ОСОБА_3 , захисників: ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за клопотанням старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної у кримінальному провадженні № 0000165 ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В:
05.04.2017 року у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 за погодженням прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що у провадженні слідчого відділу Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування № 0000165, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_3 та ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України та за фактами вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190 та ч. 2 ст. 361 КК України.
Приблизно на початку червня 2016 року за невстановлених досудовим розслідуванням обставин у громадян України ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та інших невстановлених осіб, які діяли за попередньою змовою групою осіб, виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна - 9 (дев`яти) автозаправних станцій, з корисливих мотивів з метою власного протиправного збагачення.
Для реалізації злочинного наміру співучасники злочину розподілили між собою ролі таким чином: ОСОБА_7 зобов`язувався таємно від власника 9-ти (дев`яти) автозаправних станцій ТОВ «Трі Менеджмент» організувати несанкціоноване втручання в роботу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та видалення із нього інформації про право власності ТОВ «Трі Менеджмент» та протиправну реєстрацію прав власності на 9 (дев`ять) автозаправних станцій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за підконтрольними йому ТОВ «Авалон-Інтенсив» () та ТОВ «Торговий дім «Білоруські Нафтопродукти» (), тобто зобов`язувався організувати вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки) за попередньою змовою групою осіб в особливо великому розмірі. Після незаконного отримання права власності на 9 (дев`ять) автозаправних станцій ОСОБА_7 зобов`язувався організувати підписання директорами підконтрольних йому ТОВ «Авалон-Інтенсив» () та ТОВ «Торговий дім «Білоруські Нафтопродукти» () договорів купівлі-продажу 9-ти (дев`яти) автозаправних станцій із співучасниками вчинення злочину: ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , відповідно до яких таємно за відсутності та без згоди власника автозаправних станцій ТОВ «Трі Менеджмент», продати їх на користь ОСОБА_8 . Також, ОСОБА_7 зобов`язувався організувати нотаріальне посвідчення зазначених договорів приватними нотаріусами Київського міського нотаріального округу та незаконно зареєструвати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно прав власності за ОСОБА_8 на викрадені 9 (дев`ять) автозаправних станцій та в подальшому організувати передачу ОСОБА_8 зазначені 9 (дев`ять) автозаправних станцій в іпотеку ТОВ «Компанія Нафта-Трейд» () та в оренду належному ОСОБА_7 ТОВ «Нафтогазова компанія «Народна» (), директором якого є ОСОБА_3
ОСОБА_8 , в свою чергу, достовірно знаючи про перебування у 2016 році 9-ти (дев`яти) автозаправних станцій у власності ТОВ «Трі Менеджмент», зобов`язувався за грошову винагороду, після організації ОСОБА_7 несанкціонованого втручання в роботу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та видалення з нього інформації щодо права власності ТОВ «Трі Менедмжент», приховати від нотаріусів інформацію про те, що дійсним власником 9-ти автозаправних станцій є не ТОВ «Авалон-Інтенсив» та ТОВ «Торговий дім «Білоруські Нафтопродукти», а ТОВ «Трі Менеджмент», та підписати із директорами ТОВ «Авалон-Інтенсив» та ТОВ «Торговий дім «Білоруські Нафтопродукти» договори купівлі продажу автозаправних станцій, відповідно до яких придбати автозаправні станції у ТОВ «Авалон-Інтенсив» та ТОВ «Торговий дім «Білоруські Нафтопродукти, що в дійсності перебували у власності ТОВ «Трі Менеджмент». В подальшому, ОСОБА_8 , таємно викравши 9 (дев`ять) автозаправних станцій, зобов`язувався передати їх в іпотеку ТОВ «Компанія Нафта-Трейд» та надалі в оренду належному ОСОБА_7 ТОВ «Нафтогазова компанія «Народна», директором якого є ОСОБА_3 .
В той же час, директор ТОВ «Нафтогазова компанія «Народна» ОСОБА_3 , достовірно знаючи про перебування у 2016 році автозаправних станцій у власності ТОВ «Трі Менеджмент», зобов`язувалась, після організації ОСОБА_7 несанкціонованого втручання в роботу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та видалення з нього інформації щодо права власності ТОВ «Трі Менедмжент», отримати довіреність від ОСОБА_8 та на підставі неї підписати від імені ОСОБА_8 (покупець) із директором ТОВ «Торговий дім «Білоруські Нафтопродукти» (продавець) договір купівлі продажу автозаправної станції, відповідно до якого незаконно таємно без згоди власника отримати право власності на автозаправну станцію. При цьому, ОСОБА_3 зобов`язувалась приховати від нотаріуса під час підписання договору купівлі продажу інформацію про те, що дійсним власником автозаправної станції є не ТОВ «Торговий дім «Білоруські Нафтопродукти», а ТОВ «Трі Менеджмент». Надалі, ОСОБА_3 зобов`язувалась підписати іпотечні договори від імені ОСОБА_8 про передачу зазначених 9-ти (дев`яти) автозаправних станцій, право власності на які отримано шляхом вчинення крадіжки, в іпотеку ТОВ «Компанія Нафта-Трейд». Окрім того, ОСОБА_3 , доводячи спільний злочинний задум до кінця, зобов`язувалась підписати як директор ТОВ «Нафтогазова компанія «Народна» договори із ОСОБА_8 про отримання від останнього зазначених 9-ти (дев`яти) автозаправних станцій в оренду ТОВ «Нафтогазова компанія «Народна».
ОСОБА_3 своїми злочинним діями за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку) в особливо великих розмірах, загальною вартістю 146 302 509 грн., тобто вчинила злочин, передбачений ч. 5 ст. 185 КК України.
ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні прокурор внесене клопотання підтримав з викладених у ньому підстав, просив застосувати до підозрюваної ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вважає, що зібрані на даному етапі досудового розслідування докази свідчать про обґрунтованість підозри у скоєнні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України та наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України.
Підозрювана ОСОБА_3 та її захисник заперечували щодо задоволення клопотання, просили обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки підозрювана не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування та зобов`язується за кожною вимогою з`являтися до слідчого.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що у провадженні слідчого відділу Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування № 0000165, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_3 та ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України та за фактами вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190 та ч. 2 ст. 361 КК України..
05.10.2017 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.
Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно ОСОБА_3 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_3 , виходячи з наявних в наданих суду матеріалах клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_3 до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Разом з тим, клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого про наявність у підозрюваної наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України. Разом з цим, доводи, які зазначені в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, не знайшли свого підтвердження, наданими та дослідженими в судовому засіданні доказами, долученими до матеріалів клопотання, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Долучені до клопотання докази, містять дані виключно щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_3 інкримінованого діяння, однак не місять жодних доказів стосовно наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваної виняткового запобіжного заходу та доказів в обгрунтування розміру спричиненої шкоди.

Слідчий суддя бере до уваги дані щодо особи підозрюваної в їх сукупності, яка раніше не судима, є розлученою, виховує неповнолітню дитину, має постійне місце проживання, а також враховує другорядну роль ОСОБА_3 у інкримінованому діянні та необхідність відповідності виду запобіжного заходу рівню обґрунтованості підозри.
За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваної, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби, а саме: 22-00 год. по 06-00 год. у межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Відмовити у задоволенні клопотання.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22:00 год. по 06:00 год. наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000165, а саме до 03.06.2017 включно.

Зобов`язати підозрювану ОСОБА_3 виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, якому доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, або до процесуального керівника прокурора у кримінальному провадженні за вимогою та із встановленою періодичністю;

- не відлучатися з міста Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати слідчому або прокурору у кримінальному провадженні на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваної ОСОБА_3 для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на прокурора у кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_3 , що, у разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1