Справа № 461/2896/17
Провадження №1-кп/461/300/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.07.2017 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду у м.Львові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000402 від 28.01.2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця реєстрації, раніше судимого вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 21.07.2009 року за ч.2 ст.186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, та який притягається до кримінальної відповідальності Шевченківським ВП ГУНП у Львівській області за ч.2 ст.186 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

28.01.2017 року, приблизно о 03:18 год., обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи біля закладу «RESTBAR 13», що розташований на вул. Беринди, 2 у м.Львові, маючи умисел на викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, за відсутності уваги сторонніх осіб, намагався таємно викрасти у ОСОБА_7 гаманець, вартістю 400,00 грн., в якому знаходились грошові кошти в сумі 200 польських злотих, що згідно курсу НБУ станом на 28.01.2017 року становить 1340,76 грн., а також 500,00 грн., банківська картка «Райффайзен банк Аваль», однак свого злочинного умислу до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки його дії були викриті потерпілим та свідком.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе не визнав та пояснив суду, що він 28.01.2017 року, приблизно о 02:00 год. повертався додому та проходив біля клубу «Фешн». У цей час до нього підійшов потерпілий та запропонував йому випити. ОСОБА_5 почав заспокоювати потерпілого у зв`язку з тим, що він себе неадекватно поводив. Пізніше до потерпілого ОСОБА_7 вийшло троє його друзів та запитали, що ОСОБА_5 хоче від потерпілого. Зазначив, що останні вели себе агресивно, вимагали, щоб ОСОБА_5 заплатив їм гроші за те, що він чіплявся до потерпілого ОСОБА_7 . Обвинувачений перелякався та почав від них тікати, а вони за ним побігли. Стверджує, що коли потерпілий разом зі своїми друзями наздогнали його, то побили у зв`язку з цим, він втратив свідомість. Згодом приїхала швидка, яка надала медичну допомогу. Зазначив, що у нього при собі були грошові кошти у розмірі 5000,00 грн., які зникли.

Не дивлячись на невизнання обвинуваченим своєї вини у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, винуватість ОСОБА_5 у визначеному судом у цьому вироку обсязі повністю підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів. Зокрема:

-показаннями допитаного у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_7 , який суду пояснив, що з обвинуваченим не знайомий. Також зазначив, що 28.01.2017 року, приблизно о 03:00 год. знаходився у закладі нічного клубу «Тринадцятка», який розташований у м.Львові на вул. Беринди, біля нічного клубу «Фешн» та пив пиво разом з друзями, зокрема з ОСОБА_8 . Після цього, вийшов на вулицю поговорити по телефону з дівчиною. Згодом підійшли двоє молодих невідомих людей. Одним з них був ОСОБА_5 , який запропонував йому випити, почав його обіймати і в цей час витягнув гаманець з кишені. В той же час на вулицю вийшов співробітник ОСОБА_7 ОСОБА_8 , якому потерпілий розповів про те, що ОСОБА_5 витягнув у нього гаманець. Зазначив, що у вказаному гаманці знаходилися карточки на знижки, банківські карточки «Приватбанк» та «Райффайзен банк Аваль». Стверджує, що ОСОБА_5 кинув гаманець на землю біля нічного клубу «RESTBAR 13», що помітив ОСОБА_8 . У цей час ОСОБА_9 підняв гаманець, після чого ОСОБА_5 почав тікати, у зв`язку з чим потерпілий побіг за обвинуваченим та наздогнав його на пл. Ринок, біля пам`ятника «Нептуну». Згодом викликали поліцію, яка затримала обвинуваченого, після чого вони разом з ОСОБА_5 проїхали до Галицького ВП ГУНП у Львівській області, де виявили, що у ОСОБА_5 перебуває крадений телефон;

-показами допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_8 , який суду пояснив, що працює разом з потерпілим та відпочиваючи з ним та іншими друзями в центрі м.Львова у нічному клубі «Тринадцятка» ввечері, з 22:00 години 27.01.2017 року. Приблизно о 02:30 год. 03:00 год. 28.01.2017 року, разом з друзями вийшов на двір та побачив, що потерпілий стояв збоку, розмовляв з людиною. Після цього побачив, що потерпілий на підвищених тонах спілкується з невідомим чоловіком. Підійшовши до них помітив, що невідомий викинув гаманець ОСОБА_7 . Зазначив, що коли він та потерпілий побачили на землі даний гаманець, невідомий чоловік почав тікати, а ОСОБА_7 став його наздоганяти. Стверджує, що ОСОБА_7 наздогнав дану особу на пл. Ринок у м.Львові;

-показами допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , яка суду пояснила, що здійснюючи патрулювання разом з колегами отримали виклик, що на пл. Ринок, 24 у м.Львові виник конфлікт. Їхавши на виклик по телефону їм повідомили, що затримали особу, яка намагалася викрасти гаманець. Прибувши на виклик, побачили п`ять хлопців, з яких один був заявник і ще чотири його друзі. Вони повідомили, що особа намагалася викрасти гаманець. Дехто з друзів побіг за обвинуваченим, де ОСОБА_5 по дорозі викинув гаманець на дорогу, де його підібрав свідок. Обвинувачений ОСОБА_5 лежав в непритомному стані, вони до нього говорили, а він не реагував. Потім патрульні викликали швидку допомогу, яка повідомила, що немає підстав для госпіталізації. Після цього, заявника та обвинуваченого доставили до Галицького ВП ГУНП у Львівській області, де пробули приблизно о 3 год., оскільки обвинувачений не називався. Згодом підійшли друзі потерпілого ОСОБА_7 . Зазначила, що від заявника та його друзів був запах алкоголю, а у обвинуваченого ОСОБА_5 синець на плечі;

-даними, які містяться у заяві ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 28.01.2017 року, згідно якої ОСОБА_7 повідомив про те, що 28.01.2017 року приблизно о 03:18 год. ОСОБА_5 викрав гаманець та викинув його в присутності ОСОБА_7 та його товариша;

-даними протоколу огляду предметів від 01.02.2017 року, згідно якого було оглянуто викрадений гаманець та його вміст;

-даними фототаблиці до протоколу огляду предметів від 01.02.2017 року, на якій відображено викрадений гаманець та його вміст, а саме грошові кошти та банківська картка;

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 20.03.2017 року за участю свідка ОСОБА_8 , згідно якого останній показав, як відбувалися події, які мали місце 28.01.2017 року приблизно о 03:00 год. на вул. Беринди, 2 у м.Львові біля закладу «RESTBAR 13», з фототаблицями до нього, а саме, як ОСОБА_8 вийшов на вулицю з вказаного закладу та побачив, що ОСОБА_7 розмовляє з чоловіком на прізвище ОСОБА_5 . Також, свідок ОСОБА_8 показав місце, куди саме впав гаманець його товариша ОСОБА_7 , який викинув ОСОБА_5 , після того, як ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пред`явили претензії щодо зникнення гаманця;

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 20.03.2017 року за участю потерпілого ОСОБА_7 , згідно якого останній показав, як відбувалися події, які мали місце 28.01.2017 року приблизно о 03:00 год. на вул. Беринди, 2 у м.Львові біля закладу «RESTBAR 13», з фототаблицями до нього, а саме, як ОСОБА_7 вийшов на вулицю з вказаного закладу з метою поговорити по телефону та у цей час до нього підійшло двоє осіб, один з яких був ОСОБА_5 . В цей час у них виникла словесна перепалка та ОСОБА_7 побачив, як у нього пропав гаманець. Після цього до нього підійшов його товариш свідок ОСОБА_8 та вони разом пред`явили ОСОБА_5 претензії щодо зникнення гаманця. Також, потерпілий ОСОБА_7 показав місце, куди саме впав гаманець, який скинув ОСОБА_5 , після того, як він та його товариш ОСОБА_8 пред`явили претензії щодо зникнення гаманця.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

Оцінюючи показання обвинуваченого ОСОБА_5 в частині заперечення своєї вини у вчиненні вищевказаного злочину, суд не приймає їх до уваги та визнає їх неправдивими, оскільки невизнання своєї вини обвинуваченим, суд розцінює як метод захисту, який обрав останній та його намагання ухилитися від кримінальної відповідальності за вчинений злочин. Такі показання обвинуваченого повністю спростовуються показаннями потерпілого, свідків, які узгоджуються між собою, документами та на підставі яких суд встановив обставини подій та має можливість надати їм належну правову оцінку. Таким чином, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю належними, достовірними та достатніми доказами у їх сукупності.
Оцінюючи показання потерпілого ОСОБА_7 суд приймає такі до уваги, вважає їх належними та допустимими, оскільки останній вказав, що саме обвинувачений ОСОБА_5 його обіймав та витягнув у нього з кишені гаманець, викинувши його на землю. Окрім того, дані покази узгоджуються з показами свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .
Оцінюючи показання свідка ОСОБА_8 , який бачив як обвинувачений ОСОБА_5 викинув на землю біля нічного клубу «RESTBAR 13» гаманець потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_10 , яка повідомила суду, що їй було повідомлено про те, що ОСОБА_5 викинув гаманець потерпілого ОСОБА_7 на дорогу, суд приймає такі до уваги, вважає їх належними та допустимими.
Підстав оговорювати обвинуваченого у потерпілого ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , судом не встановлено, не наведені докази про існування таких підстав і стороною захисту.
Даних, передбачених ч.2 ст.96 КПК України відносно допитаних судом свідків для доведення недостовірності їх показань, як то покази, документи, які підтверджують їх репутацію, зокрема, щодо засудження за завідомо неправдиві показання, обман, шахрайство або інші діяння, що підтверджують нечесність останніх в ході судового розгляду встановлено не було.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 ОСОБА_6 просив ухвалити виправдовувальний вирок відносно його підзахисного. Зокрема зазначив, що покази потерпілого та свідків були не чіткі, не послідовні та неправдиві, а проведені слідчі експерименти не узгоджуються з показами останніх. Зазначив, що як потерпілий, так і свідки не бачили, що саме ОСОБА_5 викинув гаманець потерпілого, а відтак не були прямими очевидцями чи свідками події.
Суд зазначає, що відсутні підстави для виправдання ОСОБА_5 , оскільки під час судового розгляду встановлена винуватість останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, яка підтверджується зібраними та дослідженими у судовому засіданні доказами, які є належними та допустимими і відповідно дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.
Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами покарання» при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержуватися вимоги ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

У відповідності до ст.12 КК України злочин, скоєний обвинуваченим ОСОБА_5 є злочином середньої тяжкості.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено та особу обвинуваченого. Зокрема те, що ОСОБА_5 вину свою не визнав, не працює, має середньо-спеціальну освіту, не має постійного місця проживання, не одружений, раніше судимий, на даний час притягається до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.186 КК України, на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, а тому суд дійшов висновку, що достатнім обвинуваченому буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України та відповідно до ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні обвинуваченому не обирався.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні відсутній.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом трирічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;.
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Після набрання вироком законної сили речові докази у справі, а саме:
- гаманець чорного кольору з написом «BOVIS LEATHER GENUINE SINGE 1950», із грошовими коштами в сумі 200 польських злотих, 500 гривень різного номіналу, банківську картку «Райффайзен банк Аваль» повернути потерпілому ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1