справа № 278/1026/16-к
У Х В А Л А
17 лютого 2017 року м. Житомир
Колегія суддів Житомирського районного суду Житомирської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю: секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
представника потерпілої ОСОБА_9 ,
педагога ОСОБА_10 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 ,
обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 153, ч. 2 ст. 156, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України,
в с т а н о в и л а:
20 лютого 2017 року спливає строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_6 , встановлений попередньою ухвалою суду. У зв`язку з цим прокурор заявив клопотання про продовження цього строку, мотивуючи його тим, що ризики, які передбачені ст. 177 КПК України та існували при обранні запобіжного заходу, не зменшились, а тому підстав для його скасування чи зміни не вбачається.
Потерпіла просила змінити запобіжний захід на більш м`який.
Обвинувачена та її захисник поклались на розсуд суду.
Розглянувши це питання, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
ОСОБА_6 раніше неодноразово судима, в тому числі за вчинення особливо тяжкого злочину проти життя особи, за що відбувала покарання у виді позбавлення волі. Обвинувачується у вчиненні низки злочинів, серед яких особливо тяжкий, вчинений щодо малолітньої. Обвинувачена незаміжня, непрацююча, що свідчить про відсутність у неї міцних соціальних зв`язків за місцем її проживання і дає підстави вважати, що вона може переховуватися від суду та вчиняти інші злочини. Разом з тим, обвинувачена має постійне місце проживання. У провадженні допитано потерпілу та свідків обвинувачення. За таких обставин ризик впливу на них істотно зменшився. Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що для запобігання названим ризикам, та забезпечення належної поведінки обвинуваченої ОСОБА_6 достатнім запобіжним заходом буде домашній арешт із встановленням заборони спілкування з малолітньою потерпілою, відвідування закладу, де остання перебуває.
Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 194, 331, 372 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
У задоволенні клопотання прокурора відмовити.
Обраний раніше обвинуваченій ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінити на домашній арешт, звільнивши її негайно з-під варти в залі суду.
Заборонити обвинуваченій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишати житло, а саме будинок АДРЕСА_1 , в період часу з 22 години до 6 години наступної доби.
Строк дії запобіжного заходу 6 місяців.
Зобов`язати обвинувачену ОСОБА_6 носити засіб електронного контролю на строк 2 (два) місяці. Крім того, зобов`язати обвинувачену на цей же строк утриматись від спілкування зі свідками обвинувачення і малолітньою потерпілою та відвідувати заклад, в якому остання перебуває.
Ухвалу в частині запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання Житомирському районному відділенню поліції Житомирського відділу поліції ГУНП в Житомирській області.
Зобов`язати Житомирське районне відділення поліції Житомирського відділу поліції ГУНП в Житомирській області негайно поставити на облік обвинувачену ОСОБА_6 і повідомити про це Житомирський районний суд Житомирської області.
Доручити закріплення вищевказаного електронного пристрою контролю відповідним працівникам Житомирського районного відділення поліції Житомирського відділу поліції ГУНП в Житомирській області.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді