Справа № 161/4572/17
Провадження № 1-кс/161/2265/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 березня 2017 року м. Луцьк

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , старшого слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна гр. ОСОБА_4 , а саме: гаманець, грошові кошти в сумі 284 грн. (одна купюра номіналом 200 грн., одна купюра номіналом 50 грн., одна купюра номіналом 20 грн., дві купюри, номіналом по 5 грн., та чотири купюри номіналом по 1 грн.), банківську картку «КредоБанк» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , які були вилучені під час огляду місця події від 18.03.2017.

Клопотання мотивує тим, що у провадженні СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області перебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені 19.03.2017 до ЄРДР за №0001255, за попередньою правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 186 КК України.

18.03.2017 в ході проведення огляду місця події, а саме території біля комплексу «Срібні Лелеки», що на вулиці Карпенка Карого в місті Луцьку біля ОСОБА_6 було виявлено та вилучено гаманець з грошовими коштами у сумі 284 гривні та банківською карткою «КредоБанк» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , в зв`язку з тим, що вказані грошові кошти та речі відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КК України, тому 21.03.2017 звернувся з даним клопотанням до суду.

Старший слідчий СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 надав суду рапорт, в якому доповідає, що був здійснений виклик ОСОБА_4 на судове засідання про накладення арешту на майно, однак остання повідомила про зайнятість у вказаний час та покладається на розсуд суду.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, заслухавши думку слідчого, який просив задовольнити клопотання з підстав викладених у ньому, приходжу до висновку, що в клопотанні про арешт майна слід відмовити, оскільки відсутні підстави, визначені ст. 170 КПК України, для накладення арешту на майно.

Відповідно до ст. 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений своєї власності.

Згідно з ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами, згідно зі ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, вмотивованим та обґрунтованим. Рішення відповідає цим критеріям, якщо воно ухвалено у відповідності із нормами матеріального та процесуального права на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, належним чином оціненими в їх сукупності та з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подане не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучене.

Зважаючи на те, що стороною кримінального провадження не доведено наявність підстав для накладення арешту майна гр. ОСОБА_4 , а саме: гаманець, грошові кошти в сумі 284 грн. (одна купюра номіналом 200 грн., одна купюра номіналом 50 грн., одна купюра номіналом 20 грн., дві купюри, номіналом по 5 грн., та чотири купюри номіналом по 1 грн.), банківську картку «КредоБанк» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , які були вилучені під час огляду місця події від 18.03.2017, оскільки не наведено доказів, що вказані грошові кошти та речі відповідають критеріям, визначеним ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, що саме накладення арешту є необхідним для їх збереження, а також що накладення арешту є найбільш доцільною слідчою дією у даному випадку, а тому у клопотанні про арешт майна слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.170-173 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна, вилученого 18.03.2017 в ході огляду місця події.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1