Справа № 565/871/15-к
Провадження № 1-кп/565/15/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 червня 2017 року м. Вараш
Кузнецовський міський суд Рівненської області
в особі судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Кузнецовськ Рівненської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, неодруженого, тимчасово непрацюючого, судимого вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області 15.10.2014р. за ст.185 ч.1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік із звільненням від відбування покарання з випробуванням з однорічним іспитовим строком, жителя АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ст.185 ч.3, ст.190 ч.2 КК України;
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Мульчиці Володимирецького району Рівненської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, неодруженого, тимчасово непрацюючого, судимого: 26.05.1999р. вироком Зарічненського районного суду Рівненської області за ст.140 ч.2 КК України (1960р.) до покарання у виді виправних робіт на строк два роки з утриманням 20% заробітку в дохід держави; 07.11.2001р. вироком Дубенського міського суду Рівненської області за ст.17, ст.141 ч.2 КК України (1960р.) до покарання у виді позбавлення волі на строк вісім місяців 20 днів; 28.04.2004р. вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області за ст.186 ч.2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки; 06.07.2004р. вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області за ст.185 ч.2, ст.121 ч.1 КК України до остаточного покарання за сукупністю злочинів, з урахуванням вироку від 28.04.2004р., у виді позбавлення волі на строк шість років; 31.05.2012р. вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області за ст.185 ч.2 КК України до покарання у виді арешту на строк чотири місяці; 11.04.2013р. вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області за ст.190 ч.2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки із звільненням від відбування покарання з випробуванням з однорічним іспитовим строком, згідно із ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 15.08.2013р. ОСОБА_4 направлено для відбування покарання призначеного даним вироком суду, звільненого 02.03.2015р. умовно-достроково відповідно до ухвали Сарненського районного суду Рівненської області від 20.02.2015р. на невідбутий строк позбавлення волі шість місяців двадцять днів, жителя АДРЕСА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ст.185 ч.3, ст.185 ч.2 КК України,
в с т а н о в и в :
І. Згідно із обвинувальним актом від 25.11.2016р. (а щодо ОСОБА_4 від 13.06.2017р.) ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні повторно групою осіб за попередньою змовою між собою крадіжки, поєднаної із проникненням у житло, - злочину, відповідальність за який передбачена ст. 185 ч.3 КК України, в тому, що 10 квітня 2015 року у вечірній час, під час розпивання спиртних напоїв за місцем проживання ОСОБА_4 , у приміщенні квартири АДРЕСА_4 , вони, за ініціативою ОСОБА_4 , вступили в змову між собою щодо вчинення крадіжки телевізора із приміщення квартири АДРЕСА_5 , належної ОСОБА_10 . При цьому, ОСОБА_4 розподілив ролі між обвинуваченими так, що скориставшись умисно створеними ОСОБА_4 умовами для вчинення зазначеного злочину тим, що вхідні двері до квартири ОСОБА_10 він не зачинив на запірний пристрій, ОСОБА_6 проникне до приміщення даної квартири, викраде телевізор, який для продажу передасть ОСОБА_5 . Останній, згідно своєї ролі, чекатиме ОСОБА_6 біля будинку АДРЕСА_6 та підшукає особу для продажу їй викраденого телевізора. Отримані від продажу телевізора грошові кошти ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 поділять між собою. На виконання такого злочинного умислу, діючи згідно із розподіленими ролями, за попередньою змовою між собою, з метою викрадення чужого майна, 10 квітня 2015 року приблизно о 21 год. 00 хв. ОСОБА_6 шляхом вільного доступу через попередньо незамкнені двері проник до приміщення квартири АДРЕСА_5 , звідки умисно таємно протиправно викрав телевізор марки «Оріон» вартістю 633, 33 грн., належний ОСОБА_10 , завдавши останній майнового збитку на вказану суму. Після чого, ОСОБА_6 передав даний телевізор ОСОБА_5 , який, в свою чергу, продав телевізор. Кошти, отримані від продажу викраденого майна, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 і ОСОБА_5 витратили на власний розсуд.
ІІ. Крім того, згідно із обвинувальним актом від 25.11.2016р. ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні повторно заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайства), - злочину, відповідальність за який передбачена ст. 190 ч.2 КК України, в тому, що 26 червня 2015р. о 10 год. 30 хв. у м.Кузнецовськ Рівненської області в приміщенні кіоску №200 МПП «Ринок» ОСОБА_6 умисно з корисливих мотивів повторно з метою заволодіння чужим майном зловживаючи довірою продавця магазину шляхом обману, - ОСОБА_11 , під приводом взяття в тимчасове користування шурупокрута марки «Forte» модель CD 1813-2 В-2 вартістю 1077, 30 грн., заволодів вказаним шурупокрутом, наданим йому ОСОБА_12 у тимчасове користування. Не маючи наміру виконувати вказану домовленість, ОСОБА_6 не повернув зазначений інструмент, не оплативши його використання і того ж дня розпорядився ним на власний розсуд, а саме - продав невстановленій особі, чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 майнову шкоду в сумі 1077, 30 грн.
ІІІ. 28 червня 2015 року, у вечірній час, ОСОБА_5 та ОСОБА_13 , обоє діючи повторно групою осіб за попередньою змовою між собою, перебуваючи обоє в стані алкогольного сп`яніння, умисно таємно, з проникненням до підвального приміщення будинку АДРЕСА_7 , вхідні двері до якого не були закриті, з корисливих мотивів викрали із підвального приміщення зазначеного будинку належний ОСОБА_14 велосипед марки «Аіст» вартістю 671 грн., чим завдали майнової шкоди потерпілому ОСОБА_14 в розмірі 671 грн. В подальшому обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 розпорядилися викраденим велосипедом на власний розсуд.
ІV. 06 грудня 2016 року приблизно о 16 год., перебуваючи за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_8 , ОСОБА_4 умисно з корисливих мотивів таємно повторно, шляхом вільного доступу, викрав із гаманця ОСОБА_15 грошові кошти в сумі 1200 грн., чим завдав майнової шкоди потерпілій ОСОБА_15 на суму 1200 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не визнав повністю своєї винуватості у вчиненні інкримінованого злочину за ст.185 ч. 3 КК України, заперечивши причетність до викрадення телевізора марки «Оріон». ОСОБА_4 визнавав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому вчинення злочину за ст.185 ч.2 КК України. Підтверджував у ході судового розгляду вчинення ним таємного викрадення 1200 грн. із гаманця ОСОБА_15 , акцентуючи, що під час викрадення грошей він був один в залі квартири. Також з його показань слідує, що у подальшому викрадені гроші ОСОБА_15 кудись поділися, бо коли він приїхав із поліцейськими, то грошей у квартирі не знайшли. Давати детальніші показання у суді відмовився.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні не визнав повністю своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину за ст.185 ч.3 КК України щодо обставин обвинувачення у викраденні телевізора марки «Оріон», заперечивши свою причетність до такої крадіжки. За інкримінованим йому обвинуваченням за ст.185 ч.3 КК України, щодо викрадення велосипеда марки «Аіст», ОСОБА_5 визнав частково свою винуватість, не оспорюючи факту викрадення із ОСОБА_6 зазначеного велосипеда з підвального приміщення будинку, заперечив наявність попередньої змови із ОСОБА_6 на викрадення велосипеда та вважає, що немає кваліфікуючої крадіжку обставини у виді проникнення у інше приміщення, так як двері в підвальне приміщення, звідки викрали велосипед, були відкритими і велосипед стояв при вході в підвал будинку. Із показань обвинуваченого ОСОБА_5 слідує, що в той день він вживав пиво і потім із ОСОБА_6 ішли від річки Стир, побачили, що відкриті двері до підвалу будинку АДРЕСА_7 і, що там стояв велосипед. ОСОБА_5 з ОСОБА_6 поговорили про те, що необхідно забрати велосипед і вони ж його забрали та віддали в той же день чоловіку на ім`я ОСОБА_16 , що проживає в будинку АДРЕСА_9 . ОСОБА_5 також показував, що ключі йому дав ОСОБА_17 , який запитував чи не знає обвинувачений чиї це ключі. Коли ОСОБА_5 взяв їх в руки, то після цього вибігла дружина ОСОБА_14 і забрала ключі. Від дачі показань у решті обставин кримінального провадження - відмовився.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 не визнав повністю своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину за ст.185 ч.3 КК України (епізод щодо обставин обвинувачень у викраденні телевізора марки «Оріон») та за ст. 190 ч.2 КК України. Обвинувачення за ст.185 ч.3 КК України щодо викрадення велосипеда визнає частково. У своїх показаннях в одному із судових засідань (13.03.2017р.) ОСОБА_6 зазначав про правдивість вищенаведених показань ОСОБА_5 щодо обставин викрадення велосипеда. З показань ОСОБА_6 вбачається, що він з ОСОБА_5 узгодили, що велосипед заберуть. Безпосередньо із підвалу велосипед виводив ОСОБА_6 , а ОСОБА_5 в цей час був на вулиці, докурював цигарку. Далі, вони велосипед віддали за горілку і ще отримали де-які кошти в невеликому розмірі, суми він не пам`ятає. Водько не визнає кваліфікуючих обставин крадіжки велосипеда зазначаючи, що попередньої змови між ними не було та немає проникнення до приміщення. Заперечував свою причетність до вчинення крадіжки телевізора. Від дачі показань у решті обставин кримінального провадження - відмовився.
Потерпіла ОСОБА_15 відмовилася від дачі показань у даній справі, зазначивши, що вона не має до ОСОБА_4 ні майнових, ні моральних претензій і просить про застосування до обвинуваченого пом`якшення при вирішенні справи.
Із показань потерпілого ОСОБА_14 слідує, що приблизно влітку 2015р. він, будучи випивши, перебував у товаристві ОСОБА_18 , випивав з ним і до них підійшов ОСОБА_5 . У потерпілого зникли ключі. На наступний день зранку, приблизно о 10 год. до ОСОБА_14 зателефонувала дружина і повідомила, що вона бачила ОСОБА_5 із ключами ОСОБА_14 біля під`їзду будинку АДРЕСА_7 та забрала ключі в ОСОБА_5 . Приблизно через півгодини після цього потерпілий повернувся додому, взяв ключі і, коли відкрив перші двері до підвалу будинку, то побачив, що там немає його велосипеда. Відкривши другі двері, виявив зникнення перфоратора і паяльника. Дружина потерпілого повідомила про крадіжку до поліції. Зі слів ОСОБА_5 потерпілому відомо, що велосипед викрав ОСОБА_6 , але ОСОБА_14 не знає чи ОСОБА_6 це здійснив сам, чи іще з кимось. На теперішній час велосипед йому повернуто і претензій до обвинувачених потерпілий не має.
Згідно із показаннями потерпілого ОСОБА_12 , він здійснює діяльність із надання інструментів у тимчасове користування. Приблизно два роки тому до нього прийшов ОСОБА_6 , щоб взяти напрокат шуруповерт, для виконання робіт на дачі. Записавши дані із паспорта ОСОБА_6 потерпілий ОСОБА_12 видав йому шуруповерт марки «Форте». ОСОБА_6 брав шуруповерт терміном на одну добу і мав оплатити послугу, з його слів, на наступний день, коли з ним розрахуються за роботу. В цей час ОСОБА_5 чекав ОСОБА_6 . Приблизно через 2-3 години після видачі шуруповерта ОСОБА_12 бачив ОСОБА_6 і ОСОБА_5 випившими. Потім, приблизно через три дні побачив знову ОСОБА_6 і останній говорив, що іще працюють шуруповертом. Після цього ОСОБА_12 зрозумів, що шуруповерт йому не повернуть і звернувся до поліції. Вартість шуруповерта в обвинувальному акті зазначена правильно.
Потерпіла ОСОБА_10 давала в суді показання про те, що в той день, 10.04.2015р., до неї заходив ОСОБА_4 . Потім перед обідньою порою вона пішла в гості до матері ОСОБА_4 . Коли виходила з дому, то двері квартири замкнула на замок. Ключ від вхідних дверей був при потерпілій і вона його нікому не передавала. У гостях в матері ОСОБА_4 . ОСОБА_10 була до вечірньої пори. Там був і ОСОБА_4 , а чи були ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , - вона не пам`ятає. Коли після 21 години повернулася додому, то вхідні двері були закриті, потерпіла важкувато відімкнула ключем замок, хоча до того замок відчинявся легко. Злому дверей видно не було. У квартирі виявила зникнення телевізора марки «Оріон», що раніше стояв у спальній кімнаті на тумбочці. До ранку потерпіла боялася вийти із квартири. Зранку, на наступний день, до неї зайшов ОСОБА_4 . ОСОБА_10 розповіла йому про зникнення телевізора. Тоді ОСОБА_4 сказав, що зараз піде і все дізнається. Потерпіла вважає, що, можливо, ОСОБА_4 мав якісь здогадки на рахунок зникнення телевізора і хотів допомогти для неї. Через декілька днів ОСОБА_4 говорив ОСОБА_10 , що потрібно 200 гривень, щоб забрати телевізор. Вона принесла йому 100 гривень. Але телевізор повернути не вдалося, тому 05.05.2015р. про подію вона повідомила в міліцію. 01.09.2015р. слідчий зателефонувала потерпілій, що та може забрати свій телевізор, що й ОСОБА_10 зробила. Вартість телевізора становить приблизно 600 грн. ОСОБА_10 не може ствердити, що саме обвинувачені викрали її телевізор.
Окрім наведеного вище, за кожним із епізодів розглядуваних обвинувачень судом досліджено докази, на підставі яких суд сформував відповідні висновки щодо обвинувачень ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 . В протоколі огляду місця події від 05.05.2015р. зафіксовано, що ОСОБА_10 вказувала на місце в її квартирі на тумбочці, звідки 10.04.2015р. був викрадений телевізор марки «Оріон».
З протоколу огляду місця події від 06.05. 2015р. ( 14год. 30хв. 14год. 52 хв.) вбачається, що за участю власника (користувача) приміщення ОСОБА_19 телевізор марки «Оріон» сірого кольору (серійний номер НОМЕР_1 ) був виявлений у квартирі АДРЕСА_10 .
Згідно із висновком експерта від 04.06.2015р. №3.2-358/15 вартість телевізора марки «Оrion SPP1420» може становити 633, 33 грн.
Відповідно до ст.17 ч.ч.2-4 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Згідно із нормами ст.86 ч.ч.1, 2 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий в порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Суд при оцінці протоколів, складених за результатами проведення слідчих експериментів від 29.06.2015р. (13год. 14хв. 15год. 04хв.) та від 29.06.2015р. (17год. 17хв. 18 год. 10 хв.) з участю ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , відповідно, у яких зазначено про те, що названі обвинувачені 10.04.2015р. показували як вступили в змову із ОСОБА_20 щодо викрадення і продажу телевізора, що належить ОСОБА_10 , та ОСОБА_6 викрав із квартири потерпілої телевізор марки «Оріон» і, далі зустрівшись із ОСОБА_21 , останній взяв і продав телевізор ОСОБА_22 за 200 грн., керується нормою ст.223 ч.7 КПК України, де врегульовано, що слідчий, прокурор зобов`язаний запросити не менше двох незаінтересованих осіб (понятих) для слідчого експерименту. Потерпіла ОСОБА_10 у своїх показаннях категорично заперечила присутність під час вказаних слідчих експериментів понятих ОСОБА_23 і ОСОБА_24 (які зазначені в аналізованих протоколах). Ці показання потерпілої ОСОБА_10 є послідовними, підтверджуються в цій частині показаннями обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , тому суд визнає їх достовірними. Показання свідка ОСОБА_25 про те, що поняті були присутні під час таких слідчих експериментів суд визнає недостовірними, як такі, що повністю спростовуються вищенаведеними показаннями потерпілої ОСОБА_10 , яка не має підстав для спотворення дійсності що відсутності понятих. При оцінці показань ОСОБА_25 суд враховує, що вона в той час була працівником міліції (слідчим), яка проводила досліджувані слідчі експерименти і відповідно має службовий інтерес у даному кримінальному провадженні. При тому, що ОСОБА_25 зазначала, що поняті ОСОБА_23 і ОСОБА_24 є знайомими працівників підрозділу карного розшуку, сторона обвинувачення не спромоглася забезпечити участь таких понятих для допиту їх як свідків у судовому засіданні. Тому, оскільки під час слідчих експериментів не застосовувалося безперервного відеозапису ходу проведення слідчої дії та не доведено присутності двох понятих при таких слідчих діях, суд визнає недопустимими доказами протоколи слідчих експериментів від 29.06.2015р. (13год. 14хв. 15 год. 04 хв.) та від 29.06.2015р. (17год. 17хв. 18 год. 10 хв.).
Отже, дослідивши та оцінивши надані суду стороною обвинувачення докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а в їх сукупності на предмет достатності, - суд визнає недоведеним допустими, достовірними та достатніми доказами обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ст.185 ч.3 КК України у вчиненні повторно за попередньою змовою групою осіб крадіжки телевізора марки «Оріон», поєднаної із проникненням у житло. На підставі ст.373 ч.1 п.2 КПК України обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 мають бути виправдані судом за цим обвинуваченням, через недоведеність вчинення ними кримінального правопорушення.
ІІ. Із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.07.2015р. (11год. 00 хв.) вбачається, що ОСОБА_12 повідомив до Кузнецовського МВ УМВС України в Рівненській області про те, що 26.06.2015р. приблизно о 10 год. 30 хв. до нього звернувся ОСОБА_6 за отриманням на добу в оренду шурупокрута, але пройшла доба і він нічого не повернув та зник.
З протоколу огляду від 01.07.2015р. (17год. 00хв. 17год. 30хв.) вбачається, що під час огляду журналу прокату інструментів, наданим потерпілим ОСОБА_12 за порядковим номером 675 є запис про те, що «26.06 о 10 год. 30 ОСОБА_6 , житель АДРЕСА_2 , м.т. НОМЕР_2 , взяв в оренду шуруповерт». Напроти вказаного запису в графі «підпис клієнта» наявний підпис».
У висновку експерта від 20.08.2015р. №3.2-596/15 зазначено, що ринкова вартість акумуляторного шуруповерта марки «Forte CD1813-2В2» з урахуванням часткової втрати його товарних якостей по терміну експлуатації, за умови його технічно-справного стану та повної базової комплектації, станом на момент проведення експертизи, може становити 1077, 30 грн.
Наданими стороною обвинувачення та дослідженими в ході судового розгляду кримінального провадження доказами не доведено поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому шахрайства. Так, відповідно до ст.190 ч.1 КК України визначено, що шахрайство це заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. Показаннями потерпілого ОСОБА_12 та вищезазначеним протоколом огляду журналу прокату інструментів доведено, що ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_12 у тимчасове платне користування шурупокрут марки «Форте», однак, в обумовлений строк не повернув зазначений інструмент. Тобто, із таких обставин вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 отримавши від потерпілого у користування шурупокрут взяв на себе зобов`язання повернути цю річ у встановлений строк та здійснити оплату за час користування ним. Невиконання обвинуваченим ОСОБА_6 описаного зобов`язання саме по собі не дає підстав для твердження про вчинення ним шахрайства. При дослідженні суб`єктивної сторони складу інкримінованого ОСОБА_6 шахрайства суд враховує роз`яснення, надані Пленумом Верховного Суду України в п.18 постанови №10 від 06.11.2009р. «Про судову практику у справах про злочини проти власності», про те, що отримання майна з умовою виконання якого-небудь зобов`язання може бути кваліфіковане як шахрайство лише в тому разі, коли винна особа ще в момент заволодіння цим майном мала на меті його привласнити, не виконуючи зобов`язання. Обвинувачений ОСОБА_6 , користуючись наданим йому правом, відмовився давати показання за цим обвинуваченням. Прокурором до суду не подано жодних доказів, що доводили б наявність у ОСОБА_6 у момент отримання від ОСОБА_12 шурупокрута марки «Форте» умислу на заволодіння з метою привласнення цього шурупокрута і невиконання зобов`язання його повернення потерпілому. Це означає, що в суді не доведено наявності суб`єктивної сторони складу інкримінованого ОСОБА_6 злочину за ст.190 ч.2 КК України. Та обставина, що потерпілий ОСОБА_12 через декілька годин після видачі ОСОБА_6 шурупокрута бачив обвинуваченого в нетверезому стані, може бути тільки припущенням про отримання коштів для придбання спиртного ОСОБА_6 внаслідок реалізації вищезазначеного шурупокрута. Обвинувачення особи не може обгрунтовуватися припущеннями, а лише достовірними доказами, дослідженими під час судового розгляду.
Отже, як того вимагає норма ст.17 ч.4 КПК України, витлумачивши вищеописані сумніви у користь обвинуваченого, суд, дослідивши та оцінивши надані стороною обвинувачення докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а в їх сукупності на предмет достатності, - визнає недоведеним допустими, достовірними та достатніми доказами обвинувачення ОСОБА_6 за ст.190 ч.2 КК України у вчиненні повторно заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство). На підставі ст.373 ч.1 п.3 КПК України обвинувачений ОСОБА_6 має бути виправданий судом за цим обвинуваченням, через недоведеність в діянні ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення.
ІІІ. Протоколом огляду місця події від 01.07.2015р. (20год. 00хв. 20год. 45хв.) підтверджено, що ОСОБА_26 добровільно видав працівникам міліції велосипед марки «Аіст» чорного кольору, який він придбав 28.06.2015р. у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
З протоколу огляду місця події від 02.07.2015р. (14год. 10хв. 14год. 35хв.) вбачається, що потерпілий ОСОБА_14 на місці показав де саме в коридорі підвального приміщення будинку АДРЕСА_11 знаходився його велосипед марки «Аіст».
У протоколі слідчого експерименту від 17.09.2015р. (15год. 10хв. 15 год. 42 хв.) зафіксовано обставини, на які вказував обвинувачений ОСОБА_6 , викрадення ним спільно із ОСОБА_5 велосипеда марки «Аіст» із підвального приміщення будинку АДРЕСА_7 .
Протокол слідчого експерименту від 17.09.2015р. (10год. 02хв. 10 год. 35 хв.) з участю ОСОБА_5 суд, на підставі норми ст.87 ч.2 п.3 КПК України, визнає недопустимим доказом, оскільки, наданими стороною захисту копіями документів підтверджено, що в день проведення цієї слідчої дії обвинувачений ОСОБА_5 відбував адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту, перебування ОСОБА_5 у той час в умовах несвободи підтверджується і доданими до протоколу слідчого експерименту фотознімками, на яких видно, що ОСОБА_5 перебуває у кайданках. Перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під час проведення аналізованої слідчої дії під впливом поліцейських (у зв`язку із адміністративним арештом), призводить до уразливого становища обвинуваченого, при якому він обмежений у належній реалізації права на захист, в тому числі, й у можливості захищати себе самостійно.
Згідно із висновком експерта від 21.08.2015р. №3.2-573/15 ринкова вартість велосипеда марки «Аіст», з урахуванням часткової втрати його товарних якостей по терміну експлуатації та дефектів, у зв`язку з експлуатаційним зношенням і пошкодженням від впливу зовнішніх факторів, може становити 671 грн. Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачені ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_14 не оспорювали вартості вищевказаного велосипеда, зазначеної в обвинувальному акті 671 грн.
Отже, заслухавши і проаналізувавши показання обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 щодо обставин викрадення велосипеда, показання потерпілого ОСОБА_14 , дослідивши та оцінивши наведені вище докази у справі, суд, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 і ОСОБА_6 у вчиненні повторно за попередньою змовою групою осіб крадіжки велосипеда марки «Аіст», поєднаної із проникненням у інше приміщення, тобто злочину, відповідальність за який передбачена ст.185 ч.3 КК України та суд визнає правильною кваліфікацію їх діяння за ст.185 ч.3 КК України.
Окрім наведеного вище, такий висновок суду ґрунтується на тому, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 визнають, що саме вони заволоділи зазначеним велосипедом, узгодивши попередньо необхідність його викрадення (як висловлюються в цій частині показань обвинувачені «забрати» велосипед). Суд вважає доведеною наявність кваліфікуючої ознаки крадіжки проникнення у інше приміщення, оскільки велосипед був викрадений ОСОБА_6 та ОСОБА_5 із підвального приміщення багатоквартирного будинку, яке потерпілий ОСОБА_14 використовував для зберігання свого майна, зокрема, велосипеда. Та обставина, що вхідні двері до підвального приміщення були відчинені, тобто, що на момент вчинення викрадення не було в обвинувачених необхідності в подоланні перешкод для вторгнення в приміщення, не змінює істотним чином суті справи щодо кваліфікуючої обставини, оскільки визначальним у даному випадку є те, що умисел в обвинувачених на вчинення крадіжки виник до моменту проникнення в підвальне приміщення, де зберігався велосипед, і безпосередньо саме проникнення до вказаного приміщення багатоквартирного будинку було вчинене обвинуваченими із конкретною метою - вчинення крадіжки велосипеда.
ІV. Із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.12.2016р. (16год. 35 хв.) вбачається, що ОСОБА_27 повідомила до Варашського ВП ГУ НП в Рівненській області про викрадення із її гаманця, що був у сумочці, 1200 грн. 06.12.2016р. приблизно о 15 год. 00 хв., коли вона перебувала у кв. АДРЕСА_4 . Потерпіла зазначала, що підозрюється
ОСОБА_28 протоколі слідчого експерименту від 25.01.2017р. (09год. 25хв. 10год. 15хв.) зафіксовано, що у квартирі за своїм місцем проживання ОСОБА_4 розповів та показав на місці, що 06.12.2016р. приблизно о 16 год. 00 хв. він із сумки потерпілої ОСОБА_15 забрав гроші в сумі 1200 грн., купюрами номіналом по 500 грн. дві штуки та номіналом 200 грн. одна, і спочатку заховав до кишені своїх штанів, а коли ОСОБА_15 виявила факт крадіжки, то переховав гроші під диван.
Із показань свідка ОСОБА_29 слідує, що в той день у квартирі за місцем проживання ОСОБА_4 були приблизно семеро осіб, розпивали на кухні спиртне. ОСОБА_15 діставала із гаманця на кухні гроші і давала комусь, щоб сходив у магазин по горілку. Коли випили, то ОСОБА_15 пішла одягатися. Потерпіла забула гаманець на тумбочці, коли виходила з квартири. ОСОБА_29 хотів прибрати гаманець, щоб ніхто не викрав, а ОСОБА_4 взяв гаманець від ОСОБА_29 , сказавши, що десь покладе, щоб потім віддати потерпілій. Коли ОСОБА_15 приблизно через 10-15 хв. повернулася назад і кричала, щоб повернули їй гроші, то ніхто не зізнався в тому, що забрав її гроші.
Показаннями свідка ОСОБА_30 підтверджується, що в той день він зайшов до ОСОБА_4 . Там були ОСОБА_4 , його мати, ОСОБА_29 , потерпіла, випивали спиртне. Потім ОСОБА_31 відлучився у власних справах і коли після 15 год. повернувся до квартири ОСОБА_4 , то ОСОБА_15 була заплакана, говорила до ОСОБА_4 , щоб той віддав гроші 1000 грн., а потім 1200 грн. ОСОБА_31 звернувся до ОСОБА_4 з тим, щоб коли він узяв гроші потерпілої, то, щоб повернув. ОСОБА_4 говорив, що гроші не брав. Тоді ОСОБА_31 викликав поліцію. Останні забрали ОСОБА_4 , ОСОБА_29 , потерпілу. Потім поліцейські привели обвинуваченого ОСОБА_4 , він говорив, що покаже де гроші, але грошей не знайшли.
Заслухавши і проаналізувавши показання обвинуваченого ОСОБА_4 щодо обставин викрадення ним грошей ОСОБА_15 , дослідивши та оцінивши вищенаведені докази, показання свідків ОСОБА_29 та ОСОБА_30 , суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні крадіжки повторно, тобто злочину, відповідальність за який передбачена ст.185 ч.2 КК України та суд визнає правильною кваліфікацію його діяння за ст.185 ч.2 КК України. Та обставина, що у подальшому, після викрадення і переховування викрадених грошей, ОСОБА_4 з поліцейськими не знайшли тих коштів у місці, на яке вказував обвинувачений, не спростовує висунутого йому обвинувачення, оскільки після викрадення ОСОБА_4 коштів потерпілої ОСОБА_15 цей злочин був закінчений з моменту, коли ОСОБА_4 зміг розпорядитися викраденим, зокрема сховати гроші у відоме йому місце.
Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_6 і ОСОБА_5 суд враховує, що вони вчинили тяжкий злочин проти відносин власності, особи винних, а також обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_5 і ОСОБА_6 вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння. Пом`якшуючих покарання обвинувачених обставин не встановлено.
Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_4 суд враховує, що він вчинив злочин середньої тяжкості проти відносин власності, особу винного. Обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставин в судовому засіданні не встановлено.
Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не працевлаштовані, негативної характеристики за місцем проживання не мають, однак мають непогашені судимості за злочини проти відносин власності та знову вчинили корисливі злочини. Крім того, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили злочин в період іспитового строку, встановленого вироками суду щодо них при звільненні від відбування покарання з випробуванням, а отже, вони не довели виправлення. Наведені обставини щодо судимостей обвинувачених свідчать про сформованість стійкої направленості особистостей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на вчинення злочинів корисливого характеру і про підвищений ступінь їхньої суспільної небезпечності. Отже, є підстави, з метою виправлення обвинувачених та запобігання вчиненню ними нових злочинів, обрати обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу. Із урахуванням того, що ОСОБА_4 через нетривалий період часу після звільнення його умовно-достроково від відбування покарання знову вчинив умисний злочин, то застосування до нього альтернативних видів покарань, що передбачені санкцією ст.185 ч.2 КК України, у виді арешту та обмеження волі не буде ефективним для досягнення мети покарання.
Відповідно до вироку Кузнецовського міського суду Рівненської області від 23.06.2015р. ОСОБА_5 не відбув покарання у виді позбавлення волі на строк один рік. ОСОБА_6 згідно із вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 15.10.2014р. не відбув покарання у виді позбавлення волі на строк один рік. Тому, обвинуваченим ОСОБА_5 і ОСОБА_6 необхідно призначити покарання за сукупністю вироків.
До обвинувачених ОСОБА_32 і ОСОБА_6 в період 10.12.2015р. - 07.08.2016р., а до обвинуваченого ОСОБА_4 із 30.01.2017р. в межах даного кримінального провадження було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Тому, відповідно до норми ст.72 ч.5 КК України строки попереднього ув`язнення обвинувачених мають бути зараховані з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази у справі: велосипед марки «Аіст» та телевізор марки «Оріон» необхідно повернути відповідно їх законним володільцям, як це передбачено нормою ст.100 ч.9 п.5 КПК України.
Відповідно до норми ст.124 ч.2 КПК України підтверджені документально витрати в загальній сумі 245,52 грн. на проведення експертизи щодо визначення вартості велосипеда марки «Аіст» слід стягнути із обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у рівних частках, по 122, 76 грн. з кожного.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.185 ч.3 КК України щодо обвинувачення у вчиненні викрадення телевізора марки «Оріон» та виправдати ОСОБА_4 , через недоведеність вчинення ним такого кримінального правопорушення.
ОСОБА_5 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.185 ч.3 КК України щодо обвинувачення у вчиненні викрадення телевізора марки «Оріон» та виправдати ОСОБА_5 , через недоведеність вчинення ним такого кримінального правопорушення.
Водька ОСОБА_33 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.185 ч.3 КК України щодо обвинувачення у вчиненні викрадення телевізора марки «Оріон» та виправдати ОСОБА_6 , через недоведеність вчинення ним такого кримінального правопорушення.
Водька ОСОБА_33 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.190 ч.2 КК України щодо обвинувачення у вчиненні заволодіння шляхом обману шурупокрутом марки «Forte» модель CD 1813-2 В-2 та виправдати ОСОБА_6 , через недоведеність в його діянні складу такого кримінального правопорушення.
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні (щодо обвинувачення у викраденні велосипеда марки «Аіст») у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу.
На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_5 шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 23.06.2015р. остаточне покарання призначити 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу.
Строк відбування призначеного обвинуваченому ОСОБА_5 покарання починається з моменту його затримання з метою направлення для відбування покарання. На підставі норми ст.72 ч.5 КК України зарахувати у строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення - час тримання його під вартою в період 10 грудня 2015року - 07 серпня 2016 року (дати початку і закінчення періоду включно), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Водька ОСОБА_33 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні (щодо обвинувачення у викраденні велосипеда марки «Аіст») у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу.
На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_6 шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 15.10.2014р. остаточне покарання призначити 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу.
Строк відбування призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання починається з моменту його затримання з метою направлення для відбування покарання. На підставі норми ст.72 ч.5 КК України зарахувати у строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення - час тримання його під вартою в період 10 грудня 2015року - 07 серпня 2016 року (дати початку і закінчення періоду включно), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні (щодо обвинувачення у викраденні 1200 гривень) у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу.
Рахувати строк відбування покарання ОСОБА_4 з 30 січня 2017 року. На підставі норми ст.72 ч.5 КК України зарахувати у строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення - час тримання його під вартою в період із 30 січня 2017 року до моменту набрання даним вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 залишити той же тримання під вартою.
Стягнути із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до Державного бюджету України витрати на залучення експерта по 122 (сто двадцять дві) гривні 76 (сімдесят шість) копійок з кожного.
Речові докази: велосипед марки «Аіст» - повернути законному володільцю ОСОБА_14 , телевізор марки «Оріон» - повернути законному володільцю ОСОБА_10 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Кузнецовський міський суд Рівненської області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

С у д д я :