Провадження №1-кп/761/1125/2016
В И Р О К
іменем України
06 грудня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 120 151 001 000 117 75, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02.10.2015 щодо обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білилівка Ружинського району Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, судимого:

1) 17.03.2008 вироком Ружанського районного суду Житомирської області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.187, ст.140, ч.1 ст.69, ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням терміном на 2 роки;

2) 17.12.2009 вироком Ружанського районного суду Житомирської області за ч.3 ст.187, ст.69, ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі,13.04.2012 звільнений умовно-достроково на підставі постанови Ковельсткого міського суду Волинської області від 05.04.2012 на 1 рік 9 місяців 16 днів,

зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення умисних корисливих злочинів, повторно вчинив умисний злочин проти власності.

Так, 02.10.2015 приблизно о 02 год. 30 хв., ОСОБА_4 разом із особою, щодо якої матеріали виділені в окреме провадження, перебуваючи у парку «Нивки» біля пам`ятника «ім. Д.С. Коротченку», що за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 82-А, де побачили на клумбі висадженні у грунті кущі троянд.

В цей час, у ОСОБА_4 та особи, щодо якої виділені матеріали, виник злочинний умисел направлений на викрадення чужого майна - 20 кущів троянд, які належать Комунальному підприємству по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва.

Вступивши у попередню змову, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно та таємно, за передньою змовою групою осіб, із особою, щодо якої матеріали виділені, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з метою особистого збагачення та обернення його на свою користь руками вирвали з грунту 11 кущів троянд сорту «Флорібунда» вартістю 23 гривні 50 копійок кожна, таким чином намагались вчинити крадіжку троянд, які належать Комунальному підприємству по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва, спричинивши цьому ж підприємству шкоду на загальну суму - 258,50 грн.

При цьому ОСОБА_4 разом з особою, щодо якої матеріали виділені, не виконав усіх дій, які вважав за необхідними для доведення свого злочинного умислу до кінця та кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі, оскільки вони були затримані на місці вчинення злочину працівниками правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна /крадіжку/ за попередньою змовою групою осіб, однак з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був затриманий працівниками поліції, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у пред`явленому обвинуваченні, не оспорював, час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.3 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України.

Надав суду показання в яких зазначив, що він разом з ОСОБА_5 02.10.2015 приблизно о 02 год. 30 хв. перебували у парку «Нивки», що на проспекті Перемоги у м.Києві, де вирішили вчинити крадіжку кущів троянд, щоб їх продати, а гроші витратити на власні потреби. Впевнились, що за ними ніхто не спостерігає почали виривати з землі троянди, всього вирвали одинадцять кущів, однак під час вчинення злочину були затримані працівниками правоохоронних органів.

Враховуючи позицію обвинуваченого, думки інших учасників кримінального провадження, вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються; щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, встановлена винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України, за вчинення якого він підлягає покаранню.

Як обставину, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого ним злочину, конкретні обставини справи, відсутність тяжких наслідків від вчиненого, дані про особу обвинуваченого, який судимий, на спеціальних обліках не перебуває, одружений.

Беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих обставин, враховуючи його критичне ставлення до вчиненого та усвідомлення власної протиправної поведінки до вчиненого кримінального правопорушення, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з метою його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у межах, ближчих до мінімальних, на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з визначенням іспитого строку, з покладенням обов`язків, передбачених ч.1, ч.2 ст.76 КК України.

Приймаючи рішення, про звільнення обвинуваченого від покарання з іспитовим строком, суд врахував фактичні обставини справи, стадію вчинення злочину, ступінь реалізації злочинного наміру, дані про особу обвинуваченого, який хоча і є судимим, однак на даний час є одруженим, усвідомлює та критично ставиться до вчиненого, наявність по справі пом`якшуючих обставин: визнання вини, щире каяття, сприяння розкриттю злочину. Прийняв до уваги, що від його дій тяжких наслідків не настало, оскільки все викрадене повернуте потерпілому.

А тому, враховуючи у сукупності зазначені дані, суд прийшов до висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів має бути покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Вирішити долю речових доказів, у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання ч.3 ст.15, за ч. 2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75, ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України ОСОБА_4 від призначеного покарання звільнити, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 2 роки не вчинить нового злочину та виконає покладений на нього обов`язок: не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом пробації, повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації.

Речові докази - 11 кущів троян, що передані під зберігальну розписку ОСОБА_6 представнику КП по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м.Києві залишити йому ж за належністю.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: