н/п 1-кс/640/5961/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" липня 2017 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
слідчого - ОСОБА_3 ,
власника майна - ОСОБА_4 ,
представників власника майна адвоката ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 ,
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що 10.12.2016 о 23 годині 30 хвилин при здійсненні спільного прикордонно-митного контролю автомобіля марки «Шевроле-Авео», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , у пасажира даного автомобіля громадянки України ОСОБА_10 було виявлено лікарський засіб «Редуксин», в кількості 69 блістерів по 10 пігулок в кожній. Діюча речовина сибутрамін, яка входить до складу зазначених лікарських засобів, є обмеженою для переміщення через митний кордон України, відповідно до списку № 2 Таблиці ІІ Постанови КМУ від 06.05.2000 року № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів психотропних речовин і прекурсорів».
Згідно висновку судово-хімічної експертизи № 1965 від 30.12.2016 ХНДЕКЦ при МВС України, надані на дослідження капсули лікарського засобу «Редуксин», містять у своєму складі психотропну речовину сибутрамін. Маса сибутраміну, в перерахунку на загальну кількість капсул становить: 7,897 г., 0,588 г. та 0,990 г.
Також, 10.12.2016 о 23 годині 30 хвилин при здійсненні спільного прикордонно-митного контролю автомобіля марки «Шевроле-Авео», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , у пасажира даного автомобіля громадянки України ОСОБА_11 було виявлено лікарський засіб «Редуксин», в кількості 68 блістерів по 10 пігулок в кожній. Діюча речовина сибутрамін, яка входить до складу зазначених лікарських засобів, є обмеженою для переміщення через митний кордон України, відповідно до списку № 2 Таблиці ІІ Постанови КМУ від 06.05.2000 року № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів психотропних речовин і прекурсорів».
Згідно висновку судово-хімічної експертизи № 1964 від 30.12.2016 ХНДЕКЦ при МВС України, надані на дослідження капсули лікарського засобу «Редуксин», містять у своєму складі психотропну речовину сибутрамін. Маса сибутраміну, в перерахунку на загальну кількість капсул становить: 9,472 г. та 0,392 г.
Згідно відповіді на доручення слідчого, що надійшло з Міжрайонного оперативно-розшукового відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено, що до протиправної діяльності пов`язаної з переміщенням через державний кордон України препаратів, які містять психотропні речовини, може бути причетна громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У власності останньої знаходиться автомобіль марки "Шевроле Авео" д.р.н. НОМЕР_1 .
13.07.2017 слідчим, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Харкова, проведено обшук автомобілю марки «Chevrolet Aveo», д.р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому, серед іншого, виявлено та вилучено предмети, документи і речовини, що мають значення для кримінального провадження, вказані у даному клопотанні сторони обвинувачення.
Вищевказані предмети оглянуто слідчим, внаслідок чого встановлено, що вони містять на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Крім того, автомобіль марки «Chevrolet Aveo» д.р.н. НОМЕР_1 також вилучено в ході проведення слідчої дії.
Предмети, вилучені в ході проведення обшуку автомобіля марки «Chevrolet Aveo», д.р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також сам автомобіль, відповідають критеріям статті 98 КПК України, та можуть свідчити про причетність вказаної особи та інших осіб до протиправної діяльності, пов`язаної із вчиненням злочину, передбаченого ч.2 ст. 305 КК України.
Крім того, для встановлення наявності в складі вилучених речовин, вказаних в вищенаведеному переліку, психотропних речовин, необхідне проведення спеціального експертного дослідження.
Сторона обвинувачення вважає, що вищеперелічені предмети, речовини і документи відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, у зв`язку з чим, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК на них необхідно накласти арешт з метою збереження речових доказів, недопущення їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі. Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі, предметів та документів які є речовими доказами, тобто зберегли на собі сліди вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
В судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання.
Представники власника майна адвокат ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, вказуючи на відсутність правових підстав до накладення арешту на майно, на порушення порядку вилучення майна, яке фактично знаходилося у квартирі, а не в машині, як про те зазначено в протоколі обшуку. Крім того, вважали, що у випадку накладення арешту на транспортний засіб будуть суттєво порушені права їх довірительки.
Власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала думку адвокатів, зазначаила, що майно, перелічене в клопотанні, вилучене не у автомобілі, а за місцем її проживання, яке вона добровільна погодилася видати, після чого працівники правоохоронних органів перенесли його до транспортного засобу, а потім начебто в ході обшуку транспортного засобу, на який надано було дозвіл суду, вилучили його. Просила не накладати арешт на автомобіль «Chevrolet» моделі «Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 ., та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.
В судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_12 , яка пояснила, що вона орендує квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , та бачила як незнайомі їй особи, один з котрих був у камуфляжі, виносили коробки з під`їзду.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 05.07.2017 надано дозвіл на проведення обшуку транспортного засобу марки «Chevrolet» моделі «Aveo», р.н. НОМЕР_1 , належному ОСОБА_4 .
Метою проведення обшуку у зазначеній ухвалі слідчого судді зазначено відшукання і вилучення предметів, документів та електронних носіїв інформації, в тому числі комп`ютерної техніки, засобів мобільного зв`язку, банківських карток, платіжних чеків, які можуть містити на собі сліди вчинення злочину, лікарського препарату «Редуксін» та інших, що можуть містити у своєму складі наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналоги та прекурсори (а.с. 10-11).
13.07.2017 з 09.27. год. до 12.00 год. на підставі вказаної ухвали Київського районного суду м. Харкова від 05.07.2017, у автомобілі «Chevrolet» моделі «Aveo», р.н. НОМЕР_1 , проведено обшук, в ході якого, згідно протоколу обшуку від 13.07.2017 вилучено майно, перелічене в даному клопотаннях сторони обвинувачення (а.с. 12-20).
14.07.2017 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого, погоджене із прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_13 , в якому сторона обвинувачення просила накласти арешт на майно, яке вилучене під час проведення обшуку автомобіля марки «Chevrolet Aveo», д.р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно розписки прокурора відділу прокуратури Харківської області Білоусова ОСОБА_13 , вказана копія ухвали отримана ним 17.07.2017 о 16.00 год. (а.с. 67).
Таким чином, згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України, передбачений законом строк в сімдесят дві години для усунення недоліків слідчим не порушено, оскільки клопотання про арешт майна подано до канцелярії суду 20.07.2017 о 14.02 год (а.с. 2).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Щодо доводів власника майна ОСОБА_4 , щодо начебто вилучення майна у квартирі, а не в ході проведення обшуку транспортного засобу марки «Chevrolet» моделі «Aveo», р.н. НОМЕР_1 , слідчим суддею встановлено, що згідно протоколу обшуку від 13.07.2017, протокол обшуку містить підпис ОСОБА_4 щодо того, що вона не має ніяких зауважень щодо складання вказаного протоколу, та викладених в ньому обставин, а тому доводи ОСОБА_4 не узгоджується із фактичними даними, що містяться в протоколі обшуку вказаного транспортного засобу.
Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, вилучене під час проведення обшуку, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучене відповідно до протоколу обшуку майно підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий, прокурор довели слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягають задоволенню.
Однак, відповідно до ч. 4 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна у вказаній частині, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешти майна в цій частині підлягають задоволенню.
При цьому, враховуючи викладене, положення ст. 132, ч. 4 ст.173 КПК України, керуючись загальними засадами кримінального провадження, викладеними в ст. 7 КПК України, слідчий суддя вважає необхідним накласти арешт на довіреність, видану на ім`я ОСОБА_9 про надання права розпорядження транспортним засобом (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_10 ) на 1 арк. та на автомобіль марки «Chevrolet» моделі «Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_10 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на один місяць, тобто до 21.08.2017 включно. Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедура та завданням кримінального провадження.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 107, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України,
Накласти арешт на довіреність, видану на ім`я ОСОБА_9 про надання права розпорядження транспортним засобом (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_10 ) на 1 арк. та на автомобіль марки «Chevrolet» моделі «Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_10 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на один місяць, тобто до 21.08.2017 включно.
В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
Слідчий суддя ОСОБА_1