Справа № 711/7955/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 липня 2017 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ,

при секретарях ОСОБА_4 і ОСОБА_5 ,

за участі прокурорів ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_8 , і ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження за звинуваченням

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 1) 24.06.2005 р. Соснівським районним судом м. Черкаси за ч.3 ст. 186, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 4 роки, звільненого 07.07.2008 р. на підставі постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.06.2008 р. умовно-достроково на невідбутий строк 3 місяці 12 днів; 2) 09.02.2016 р. Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 5 ст. 186, ч.2 ст. 289, ч.3 ст. 186, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 153, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 10 років 08 місяців 02 дні з конфіскацією майна, звільненого 09.02.2016 р. від відбуття покарання на підставі ч.5 ст. 72 КК України, мешканця АДРЕСА_1 ,

в скоєнні злочинів, відповідальність за які передбачена ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, суд

встановив:

Обвинувачений (підсудний) ОСОБА_10 , який раніше вчиняв злочини, передбачені ст.ст. 185, 186 КК України, повторно вчинив злочини (кримінальні правопорушення) проти власності за наступних обставин.

Приблизно о 02 годині 01 травня 2016 року обвинувачений ОСОБА_10 з метою викрадення чужого майна пошкодив вікно та проник до будинку АДРЕСА_2 , де проживає потерпіла ОСОБА_8 , звідки повторно таємно викрав портативні комп`ютери: ноутбук «Асус» вартістю 7253 грн. 73 коп., планшет «Самсунг Гелексі» вартістю 3519 грн. 80 коп., ультрабук «Соні» вартістю 14239 грн. 66 коп., після чого з місця події з викраденим чужим майном зник, завдавши потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 25013 грн. 19 коп.

Вказаними діями підсудний ОСОБА_10 вчинив передбачений ч.3 ст. 185 КК України злочин таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно і поєднане із проникненням у житло.

Також біля 15 год. 25 хв. 19 червня 2016 року обвинувачений ОСОБА_10 на перехресті вулиць С.Амброса та Кобзарської (раніше вулиці Орджонікідзе та Вербовецького) в м. Черкаси біля прохідної дороги до внутрішнього двору за адресою: м. Черкаси, вул. Орджонікідзе, 137 наздогнав потерпілу ОСОБА_9 та з метою викрадення чужого майна, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, повалив її на землю і, тримаючи рукою за шию, ривком руки зірвав з її шиї золотий ланцюжок масою 13,37 г. вартістю 8045 грн. 39 коп., заподіявши потерпілій легкі тілесні ушкодження у вигляді крововиливу та садна попереку, садна та крововиливу правого ліктьового суглоба, травматичного набряку м`яких тканин нижньої щелепи праворуч, після чого зник з місця події з викраденим майном, але невдовзі був затриманий біля будинку № 50 по вул. Толстого в м. Черкаси.

Вказаними діями підсудний ОСОБА_10 вчинив передбачений ч.2 ст. 186 КК України злочин відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Підсудний ОСОБА_10 винуватим себе не визнав і пояснив, що зазначених злочинів не скоював, а надані стороною обвинувачення докази сфальсифіковані або здобуті незаконним шляхом. Від дачі більш детальних показань відмовився.

Вина підсудного ОСОБА_10 у вчиненні зазначених у вироку злочинів доведена наступними доказами.

Потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що вона та члени її сім`ї в ніч на 01.05.2016 р. були на богослужінні в церкві. Її неповнолітня донька повернулась додому після 2 години ночі і помітила сліди перебування сторонньої особи в будинку, про що повідомила її та викликала поліцію. Приїхавши додому, потерпіла виявила розбите скло у вікні, пропажу двох ноутбуків, планшета, декількох ікон та іншого майна.

При огляді місця події виявлено пошкоджене вікно будинку АДРЕСА_2 , а всередині житла виявлено та вилучено сліди папілярних узорів (т.5 а.с. 79-89).

За висновками судово-криміналістичної експертизи серед вилучених з житла потерпілої ОСОБА_8 слідів папілярних узорів два сліди залишені лівою рукою обвинуваченого ОСОБА_10 (т. 5 а.с. 149-160).

Стороною захисту заявлено, що на експертизу направлені не ті сліди, які були вилучені при огляді місця події, тому що з місця події вилучено 11 слідів папілярних узорів, а експерту надано для дослідження 12 таких слідів. Крім того, один із слідів, який начебто залишений підсудним, аналогічний сліду, виявленому при огляді житла ОСОБА_12 . У зв`язку з цим сторона захисту вважає ці докази недопустимими.

Суд не погоджується з таким твердженням сторони захисту з огляду на таке.

Із експертного висновку (т.5 а.с.149-150) випливає, що вилучені з місця події сліди папілярних узорів надійшли для дослідження в запечатаному конверті з відповідними написами і підписами, в тому числі й понятих, при чому упакування об`єктів дослідження не порушене та забезпечує їх збереження і запобігає несанкціонованому доступу до них.

Свідки ОСОБА_13 і ОСОБА_14 пояснили, що були залучені понятими до огляду місця події, в ході якого з житла потерпілої ОСОБА_8 вилучались сліди папілярних узорів. Також свідки підтвердили наявність їх підписів як у протоколі огляду місця події, так і на конверті, в який було поміщено вилучені сліди, що згодом направлялись на експертизу.

Судом оглянуто речові докази (вилучені з місця події сліди на а.с.190 т.3) і встановлено, що вони скопійовані за допомогою липкої стрічки на п`ять відрізків паперу різних розмірів та конфігурації, при чому на трьох відрізках міститься по декілька таких слідів, тому точну кількість слідів папілярних узорів міг визначити тільки експерт, а не слідчий, який не є спеціалістом в певній галузі знань. За висновком експертизи один із слідів розмірами 34х15 мм залишений безіменним пальцем лівої руки ОСОБА_10 . Суд також дослідив речові докази, які вилучені при огляді помешкання ОСОБА_12 (т. 8 а.с.57), серед яких знаходиться слід пальця руки, що за висновками судово-криміналістичної експертизи залишений ОСОБА_10 (т.5 а.с.61). Порівняння цих слідів свідчить про те, що вони не тільки скопійовані на відрізки паперу різних конфігурації та форми, а й суттєво різняться між собою: як вказано вище, з житла потерпілої ОСОБА_8 вилучено слід розмірами 34х15 мм, а експерту для дослідження по епізоду, пов`язаному з потерпілою ОСОБА_15 , надано слід розмірами 16х37 мм. Візуальним порівнянням цих двох слідів судом встановлено, що вони різняться між собою також початками і закінченнями папілярних узорів, тобто сліди скопійовані з різних поверхонь і залишені хоча й одним і тим же пальцем, але в різних ситуаціях. Таким чином, версія сторони захисту про те, що експертам для дослідження надано один і той же слід пальця руки, є тільки припущенням і не підтверджена об`єктивно.

Свідок ОСОБА_16 пояснив суду, що отримав від підсудного Половинка ноутбук, який він заклав до ломбарду, отримавши кошти, частину яких передав ОСОБА_17 .

Згідно з довідкою ПТ «Ломбард «Форум» (т.5 а.с.104) ОСОБА_16 15.05.1016 р. заклав до ломбарду ноутбук «Асус», отримавши кошти в сумі 2000 грн., що об`єктивно підтверджує показання вказаного свідка.

З наданих потерпілою документів на викрадене майно (т.5 а.с.115) встановлено, що серійний номер ноутбука «Асус» співпадає з серійним номером ноутбука «Асус», який ОСОБА_16 15.05.2016 р. заклав до ломбарду, що свідчить про те, що до ломбарду закладалось майно потерпілої ОСОБА_8 .

Намагання сторони захисту поставити під сумнів достовірність показань свідка ОСОБА_18 у зв`язку з тим, що напередодні його допиту в судовому засіданні в помешканні цього свідка було проведено обшук, не свідчать про те, що свідок дав суду неправдиві показання, перебуваючи в залежності від правоохоронних органів, тому що аналогічні та більш детальні показання свідок давав і під час досудового розслідування (т.5 а.с.103), тобто задовго до проведення в його житлі обшуку. Та обставина, що в протоколі допиту невірно зазначена дата проведення цієї слідчої дії, не впливає на такий висновок суду, тому що судом достеменно встановлено, що цей допит проведено під час досудового розслідування, оскільки посилання на показання свідка міститься в обвинувальному акті та реєстрі (т.1 а.с. 100, 104).

Вартість викраденого у потерпілої ОСОБА_8 майна визначена товарознавчими експертизами (т.5 а.с.128, 135,142).

Проаналізувавши зазначені докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що підсудний ОСОБА_19 повторно з проникненням в житло потерпілої ОСОБА_8 таємно викрав чуже майно, чим вчинив злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України.

У відповідності до положень ч.1 та ч.3 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Підсудному ОСОБА_17 висунуто обвинувачення у таємному викраденні у потерпілої ОСОБА_8 двох ікон, хреста на ланцюжку з недорогоцінного металу, дзвіночка із металу, схожого на бронзу (т 8 а.с.221).

Предметом злочинів проти власності може бути майно, яке характеризується економічною ознакою, тобто повинно мати певну вартість. Вартість цих предметів в формулюванні обвинувачення не вказано і, крім того, їх назва викладена незрозуміло: ікона, що обтягнута «красним бархатом» замість «червоним оксамитом», з накладкою з «недрагоцінного металу» замість «недорогоцінного металу»; «хрест на ціпку» замість «хрест на ланцюжку» тощо, хоча обвинувальний акт як процесуальний документ повинен складатись державною мовою.

У зв`язку з викладеним суд з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав підсудного ОСОБА_17 виключає з обвинувачення викрадення вказаних предметів.

Потерпіла ОСОБА_9 пояснила, що 19.06.2016 р. її наздогнав раніше невідомий підсудний ОСОБА_17 , який схопив її за шию та повалив на землю, потім зірвав з її шиї золотий ланцюжок. При цьому вона отримала тілесні ушкодження, але утримувала рукою кулони, які висіли на ланцюжку, тому він розстебнувся із-за деформованої застібки. Про здійснений на неї напад по телефону повідомила в поліцію і на виклик прибули декілька екіпажів поліцейських, яким вона розповіла про прикмети зловмисника. Через незначний проміжок часу один з екіпажів помітив особу, яка підпадала під описані прикмети. Направившись до цього місця, вона пересвідчилась, що поліцейські виявили саме ту особу, яка викрала її майно, тобто ОСОБА_17 , після чого їх доставили до відділу поліції, де вона побачила у підсудного на шиї її ланцюжок. Цей предмет їй повернуто, який вона впевнено впізнає як свій не тільки за формою плетіння і довжиною, а за індивідуальною ознакою деформованою застібкою.

Під час слідчого експерименту потерпіла ОСОБА_20 вказала місце та спосіб відкритого викрадення її майна (т.1 а.с.239-245).

За висновками судово-медичної експертизи у потерпілої ОСОБА_9 виявлено крововиливи та садно попереку, садно та крововилив правого ліктьового суглоба, травматичний набряк м`яких тканин нижньої щелепи праворуч, що виникли від дії тупих предметів і відносяться до легких тілесних ушкоджень, які могли утворитись за обставин, зазначених потерпілою під час слідчого експерименту (т.1 а.с. 248).

Свідок ОСОБА_21 пояснила, що 19.06.2016 р. побачила, як невідомий, яким виявився підсудний ОСОБА_17 , біля перехрестя вулиць Вербовецького і Орджонікідзе біг та перелазив через паркан, а навздогін йому лунав жіночий крик. Через незначний проміжок часу свідок підійшла до свого будинку АДРЕСА_3 , де побачила, що працівники поліції затримали ОСОБА_17 .

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_20 неодноразово стверджувала, що саме підсудний ОСОБА_17 , якого вона впевнено упізнає, а не інша особа, відкрито викрав у неї золотий ланцюжок; а свідок ОСОБА_22 також підтвердила, що саме підсудний ОСОБА_17 від когось втікав, а потім був затриманий біля її будинку за підозрою у вчиненні грабежу.

Судом допитані свідки поліцейські ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 і ОСОБА_26 .

Свідок ОСОБА_23 пояснила, що 19.06.2016 р., отримавши повідомлення про вчинений грабіж і опис зловмисника, помітила у дворі по вул. Толстого в м. Черкаси невідомого, який за описом був схожий зі зловмисником. Ним виявився ОСОБА_17 , який нервував і спочатку пояснив, що ланцюжок на його шиї належить йому. До цього місця прибула потерпіла, яка впізнала ОСОБА_17 як особу, яка пограбувала її, і на тілі підсудного були пошкодження від опору потерпілої. Після цього ОСОБА_17 затримали і повезли до закладу охорони здоров`я, а потім до відділку поліції. По дорозі ОСОБА_17 визнав вчинення ним грабежу і пояснив, що він не працює і шляхом вчинення злочинів заробляє на прожиття.

Аналогічні показання обставин затримання підсудного дав свідок ОСОБА_24 .

Свідок ОСОБА_25 пояснив, що біля 15 год.30 хв. 19.06.2016 р. отримав повідомлення про пограбування потерпілої ОСОБА_20 , яка описала грабіжника, і він разом з нею шукав ці особу. Через деякий час інші поліцейські виявили подібного по описаннях підозрілого і потерпіла впізнала зловмисника, яким виявився ОСОБА_17 . У нього на шиї був золотий ланцюжок, а на кистях рук подряпини. ОСОБА_17 пояснив, що вони виникли кілька днів назад, але свідок пересвідчився в тому, що ці тілесні ушкодження свіжі.

Такі ж показання дав свідок ОСОБА_26 .

Згідно із складенням протоколу затримання ОСОБА_17 проведено його обшук, під час якого вилучено золотий ланцюжок (т.7 а.с. 18-20).

Суд вважає, що вказана слідча дія проведена законним шляхом, тому що слідчий при затриманні підозрюваного має право провести його обшук, що випливає із системного аналізу ст.ст. 208, 223, 236 КПК України. Частиною третьою статті 208 КПК України передбачено, що уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу. Слідчим було дотримано вказаних вимог і законодавець не вимагає при проведенні обшуку особи дотримання правил, передбачених ч.3 ст. 233 КПК України. Та обставина, що обшук ОСОБА_17 при складанні протоколу про його затримання проведено слідчою жіночої статі, не дає підстав визнавати результати слідчої дії незаконними, тому що з показань свідків, які фактично затримали підсудного, встановлено, що ланцюжок знаходився на відкритій ділянці його шиї, тобто для його вилучення не потрібно було втручатись в приватне, інтимне життя затриманого. Проведення такої слідчої дії не потягло порушення прав затриманого на повагу до його честі та гідності.

Для підтвердження права власності на викрадене майно потерпілою надано фотографію, на якій вона зображена із золотим ланцюжком на шиї (т.1 а.с.232).

Згідно з протоколом огляду на а.с.226 т. 1 на вилученому у підсудного ланцюжку виявлено деформацію застібки.

Свідки ОСОБА_21 і ОСОБА_27 підтвердили наявність їх підписів на вказаному протоколі. Також свідок ОСОБА_28 пояснила, що вона знайома з потерпілою ОСОБА_20 та неодноразово бачила на ній вказаний ланцюжок.

Із показань потерпілої ОСОБА_20 встановлено, що застібка на ланцюжку (карабін) була деформована внаслідок дій підсудного, який зірвав з її шиї цей ланцюжок в той час, коли вона намагалась утримати його. Судом проведено в порядку ст. 357 КПК України огляд цього предмета і виявлено сліди такої деформації, що об`єктивно підтверджує результати зазначеної слідчої дії.

За висновками товарознавчої експертизи на наданому потерпілою ланцюжку загальною довжиною 51,9 см масою 13,37 г. наявне пробірне клеймо «585» та іменник виготовлювача, що свідчить про те, що він виготовлений із золота 585 проби. Станом на 19.06.2016 р. його вартість могла становити 8045 грн.39 коп. (т. 3 а.с.158-160). На замку ланцюжка (карабіні) виявлено незначні подряпини, що узгоджується з показаннями потерпілої, яка пояснила, що вона самостійно виправила деформовану застібку.

Твердження сторони захисту про те, що висновок експертизи здобутий незаконним шляхом, тому що експерт залучений постановою слідчого на підставі ухвали суду в складі одного судді, не беруться до уваги з огляду на таке.

Спочатку судовий розгляд кримінального провадження здійснювався судом в складі одного судді і суд на підставі ч.3 ст. 333 КПК України доручив органу досудового розслідування провести відповідні слідчі (розшукові) дії (т.1 а.с.80), які були проведені після того як у зв`язку з об`єднанням кількох кримінальних проваджень в одне судове провадження здійснювалось судом колегіально. Отже, вказаний доказ здобутий в передбачений законодавством спосіб, його було відкрито стороні захисту.

Сукупність досліджених доказів переконує суд в доведеності того, що підсудний ОСОБА_10 , який раніше судимий за ст.ст. 185, 186 КК України, біля 15 год. 25 хв. 19.06.2016 р. повторно відкрито із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_9 , викрав чуже майно, чим вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України.

Суду надано також протокол огляду місця події від 19.06.2016 р., згідно з яким у відділі поліції у ОСОБА_10 вилучено ланцюжок із жовтого металу із пошкодженою застібкою (т.1 а.с.221-223).

Свідок ОСОБА_29 дав показання, що в день одного із православних свят, що могло бути 19.06.2016 р. (День Святої Трійці), його запросили як понятого до відділку поліції, де перебував затриманий підсудний ОСОБА_17 , у якого з шиї вилучили ланцюжок жовтого кольору. Разом із тим, свідок заперечив наявність його підпису на вказаному протоколі і заявив, що другим понятим була особа жіночої статі, хоча в протоколі зазначено, що другим понятим був мужчина.

Суд, оцінюючи докази у вигляді показань потерпілої ОСОБА_20 , свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_28 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 і ОСОБА_33 , протоколу затримання, протоколу огляду ланцюжка, дійшов до висновку про те, що у підсудного ОСОБА_17 при його затриманні було виявлено і вилучено чуже майно, а саме викрадений у потерпілої ОСОБА_20 ланцюжок, вилучення якого оформлено протоколом затримання, тому оформлення вилучення одного і того ж предмета шляхом складання ще одного документа було недоцільним, у зв`язку з чим з урахуванням показань свідка ОСОБА_34 суд не бере до уваги як доказ протокол огляду місця події на а.с. 221-223 т.1.

Суд відкидає також наступні наданою стороною обвинувачення докази, як такі, що викликають обґрунтовані сумніви в їх законності, тому визнаються недопустимими:

-протокол впізнання потерпілою ОСОБА_20 особи за фотознімками (т.1 а.с.224), в якому є підпис тільки одного понятого, і зазначено, що потерпіла впізнала особу за декількома ознаками, в тому числі й по картузу, хоча на всіх чотирьох фотографіях зображені особи без головних уборів;

-протокол пред`явлення речей для впізнання, за результатами якого потерпіла ОСОБА_20 серед інших впізнала ланцюжок за способом плетіння та по деформованій застібці (т.1 а.с.228-229), тому що з показань свідка ОСОБА_28 , яка була понятою, ланцюжки в натурі фактично не пред`являлись для впізнання, а впізнання проводилось по зображеннях в інтернет-мережі;

-протокол впізнання свідком ОСОБА_22 особи за фотознімками, під час якого свідок упізнала ОСОБА_17 як особу, яку біля 15 год.30 хв. 19.06.2016 р. переслідував інший мужчина (т.1 а.с.237-238), тому що свідок після цієї події і до проведення впізнання була очевидцем затримання ОСОБА_17 поліцейськими біля її будинку, а в протоколі міститься виправлення в номері фотографії впізнаної особи.

Призначаючи покарання за вчинені злочини, суд враховує обставини їх скоєння та тяжкість злочинів, дані про особу обвинуваченого та обставину, що обтяжує його покарання.

Згідно з класифікацією злочинів, яка міститься в ст. 12 КК України, ОСОБА_17 вчинив тяжкі злочини. Обвинувачений на обліку у нарколога і психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий за умисні, в тому числі й корисливі злочини. Обтяжує його покарання рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_17 має судимість за умисні злочини, передбачені ст.ст. 153, 263 та 289 КК України, і вчинив нові умисні злочини. Обставини, які б пом`якшували його покарання, відсутні. Враховуючи викладене, а також те, що підсудний ОСОБА_17 через нетривалий час після звільнення з місця позбавлення волі, вчинив два умисні тяжкі злочини, що свідчить про його підвищену небезпеку для суспільства та схильність до вчинення кримінальних правопорушень, суд призначає йому за сукупністю злочинів покарання у вигляді позбавлення волі в межах максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині КК України.

ОСОБА_10 затриманий за підозрою у вчиненні злочину 19.06.2016 р., тому термін попереднього ув`язнення за період з 19.06.2016 р. по 21.06.2017 р. необхідно зарахувати у строк відбутого покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тобто застосувати положення ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26.11.2015 р.
Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази у справі: ланцюжок та сукню необхідно залишити в розпорядженні потерпілої ОСОБА_20 ; сліди пальців рук, фотокарточку потерпілої ОСОБА_20 - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов потерпілими ОСОБА_8 і ОСОБА_9 не заявлявся.

З підсудного ОСОБА_17 потрібно стягнути процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 3058 грн. 11 коп. (т.3 а.с.157, т.5 а.с. 127, 134, 141, 148).

Керуючись ст. ст.373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_10 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

Визнати ОСОБА_10 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком 6 (шість) років.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань визначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком 7 (сім) років.

Строк покарання обчислювати з 19 червня 2016 року. Зарахувати ОСОБА_10 у строк відбутого покарання термін попереднього ув`язнення з 19 червня 2016 року по 21 червня 2017 року включно у співвідношенні один день попереднього ув`язнення до двох днів позбавлення волі згідно з положеннями ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26.11.2015р.

До набрання вироком законної сили залишити підсудному ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 3058 грн. 11 коп.

Речові докази: золотий ланцюжок та сукню зеленого кольору необхідно залишити в розпорядженні потерпілої ОСОБА_9 ; сліди пальців рук, фотокарточку формату 10 х 15 потерпілої ОСОБА_9 - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку вручити прокурору і підсудному негайно після проголошення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси в установленому законодавством порядку на протязі 30 днів з дня проголошення вироку, підсудним з дня вручення копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1

судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2