Справа № 361/381/17
Провадження № 1-кп/361/137/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 червня 2017 року Броварський міськрайонний суд Київської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 , маючи незняту й не погашену в установленому законом порядку судимість за вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 186, 187 КК України, повторно відкрито викрав чуже майно з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої, з проникненням у житло, за наступних обставин.
Вдень 05.11.2016 ОСОБА_4 , перебуваючи в с. Заворичі Броварського району Київської області та підшукуючи об`єкт для вчинення корисливого злочину, звернув увагу на будинок АДРЕСА_2 в цьому населеному пункті, в якому мешкає ОСОБА_6 . З метою реалізації протиправного наміру, обвинувачений вночі 06.11.2016 прибув на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , вийняв скло у вікні будинку, близько 02 години 30 хвилин 06.11.2016 проник всередину житлового помешкання, де, діючи з корисливого мотиву, наніс ОСОБА_6 удари кулаками по голові та висловив вимогу щодо негайної передачі грошових коштів. Подолавши внаслідок застосування фізичного насильства волю потерпілої до опору, ОСОБА_4 відкрито викрав належні ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 3 600 грн., з якими залишив місце події, чужим майном розпорядився за власним розсудом, завдавши потерпілій матеріальні збитки в розмірі 3 600 грн.
Допитаний судом обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому злочині за обставин, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку визнав повністю, показав, що, звільнившись з місць позбавлення волі 10.02.2016, він восени 2016 року приїхав з Волинської області до м. Києва з метою працевлаштування, в першій декаді листопада 2016 року в пошуках роботи прибув у с. Заворичі Броварського району Київської області, де вночі 06.11.2016, пошкодивши дерев`яні штапіки та вийнявши скло з вікна, через утворений отвір проник всередину будинку по АДРЕСА_2 . Перебуваючи в одній із житлових кімнат, він застосував фізичну силу до господарки ОСОБА_6 , забрав з шафи належні останній кошти в сумі 3 600 грн., поїв на кухні та рано-вранці залишив помешкання, в подальшому був затриманий співробітниками поліції, які вилучили отримані в результаті грабежу грошові кошти та його особисті речі. Про себе обвинувачений повідомив, що після звільнення з місць позбавлення волі проживав з сім`єю брата за місцем реєстрації, де йому належить частина будинку, є батьком шістьох дітей, доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не досягли повноліття та з колишньою дружиною мешкають в смт. Шацьку Волинської області, про вчинене він жалкує та просить вибачення у потерпілої.
Покази обвинуваченого є послідовними й логічними, відповідають фактичним обставинам справи, тому не викликають у суду сумніву. Оскільки ОСОБА_4 повністю визнав свою вину за ч. 3 ст. 186 КК України та не оспорював фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, судом безсумнівно встановлено правильність розуміння ним змісту цих обставин і добровільності його позиції, суд за згодою учасників судового провадження, роз`яснивши обвинуваченому положення частини третьої статті 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, за виключенням документів, які характеризують винну особу, тобто розглянув провадження за правилами, передбаченими частиною третьою статті 349 КПК України.
Суд вважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_4 у відкритому викраденні чужого майна, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, з проникненням у житло, тому засуджує обвинуваченого за ч. 3 ст. 186 КК України.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, думку потерпілої ОСОБА_6 , висловлену в письмовій заяві, яка претензій матеріального характеру до ОСОБА_4 не має, у визначенні виду і строку покарання покладається на розсуд суду, дані про особу обвинуваченого, що неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, однак жодних висновків для себе не зробив, оскільки через нетривалий час після відбування покарання у виді 12 років позбавлення волі відновив злочинну діяльність, вчинивши 14.10.2016 і 06.11.2016 тяжкі корисливі злочини, на обліку лікарів психіатра й нарколога не перебуває.
Обставин, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено; обставиною, яка обтяжує його покарання, є вчинення злочину щодо особи похилого віку, оскільки для ОСОБА_4 був очевидним вік потерпілої ОСОБА_6 , 1937 року народження.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тому на виконання вимог ч. 2 ст. 65 КК України призначає йому покарання у вигляді позбавлення волі. При цьому суд переконаний, що лише такий вид покарання сприятиме виправленню винної особи, запобігатиме вчиненню нею нових злочинів.
Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18.01.2017, що набрав законної сили, ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі за злочин, який мав місце 14.10.2016; вчинення обвинуваченим інкримінованого злочину до постановлення вказаного вироку зумовлює призначення йому покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся. Речові докази - два фрагменти квитанції за № 8, три фрагменти деревини з волокнами тканини, два сліди рукавичок, два гіпсових зліпки зі слідами взуття, три сліди папілярних ліній, склоріз, ліхтарик, кухонний ніж, металеві ложки, тканинні рукавички, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, підлягають знищенню; грошові кошти в сумі 3 600 грн., які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , необхідно залишити в розпорядженні власника.

На підставі частини другої статті 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави передбачені статтею 118 КПК України документально підтверджені процесуальні витрати в розмірі 527 грн. 76 коп. для проведення судової дактилоскопічної експертизи № 5148/д від 20.12.2016, та 1 320 грн. 60 коп. на залучення експертів для проведення судової трасологічної експертизи № 4289/тр від 20.12.2016, а всього 1 848 грн. 36 коп.

Під час досудового розслідування і судового розгляду запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався у зв`язку з перебуванням його під вартою на підставі вироку Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18.01.2017. З урахуванням обставин вчиненого злочину, репутації ОСОБА_4 та існування відносно нього ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини першої статті 177 КПК України, суд вважає доцільним на період до набрання вироком законної сили обрати засудженому запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання у виді 4 років позбавлення волі за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18.01.2017, більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 07.11.2016 за правилами ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувавши йому в строк відбуття покарання період попереднього ув`язнення з 07.11.2016 по дату набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати засудженому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та утримувати його в ДУ «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України, куди перевести з ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Речові докази - два фрагменти квитанції за № 8, три фрагменти деревини з волокнами тканини, два сліди рукавичок, два гіпсових зліпки зі слідами взуття, три сліди папілярних ліній, склоріз, ліхтарик, кухонний ніж, металеві ложки, тканинні рукавички, що знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Броварського ВП ГУНП в Київській області - знищити; передані ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 3 600 грн. - залишити в розпорядженні потерпілої.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у розмірі 1 848 (одна тисяча вісімсот сорок вісім) грн. 36 коп.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Броварський міськрайонний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку; копії вироку негайно після його проголошення вручаються прокурору та направляються до ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» засудженому.

Суддя ОСОБА_1