Провадження № 1-КП/522/422/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
колегія суддів Приморського районного суду м. Одеси у складі:
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, громадянина України, українця, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого
- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.3 КК України.
ОСОБА_7 , працюючи з 24.05.2013 на посаді старшого слідчого в особливо важливих справах другого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів в Одеській області, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, переслідуючи корисливий мотив, шахрайським шляхом, 23.04.2014 заволодів грошовими кошами в сумі 350 000 гривень, що на день вчинення кримінального правопорушення в двісті п`ятдесят і більше разів перевищувало неоподатковуваний мінімум доходів громадян, за наступних обставин.
Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.
Указом Президента України «Про Міністерство доходів та зборів України» № 141/2013 від 18.10.2013 визначено, що Міністерство доходів та зборів України є правонаступником Державної податкової служби України та Державної митної служби України, що реорганізуються.
Пунктом 1 Положення «Про Міністерство доходів та зборів України», затвердженого цим же Указом Президента України - Міністерство доходів та зборів України є центральним органом виконавчої влади і є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.
Відповідно до пункту 4 Указу Президента України № 141/2103 від 18.03.2013 «Про Міністерство доходів та зборів України» у складі Міністерства доходів та зборів України та його територіальних органів утворюються та діють підрозділи податкової міліції.
Статтею 348 Податкового кодексу України передбачено, що податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних контролюючих органів, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції.
Статтею 348.2 Податкового кодексу України встановлено, що завданнями податкової міліції є: запобігання кримінальним та іншим правопорушенням у сфері оподаткування та бюджетній сфері, їх розкриття, розслідування та провадження у справах про адміністративні правопорушення.
Відповідно до статей 350.1.2, 350.1.9, 350.1.12 Податкового кодексу України, податкова міліція відповідно до покладених на неї завдань проводить відповідно до закону оперативно-розшукову діяльність, а також досудове розслідування в межах наданої законом компетенції, вживає заходів щодо відшкодування завданих державі збитків; здійснює заходи щодо запобігання і протидії корупції у контролюючих органах та виявлення фактів корупції, а також усунення наслідків корупційних правопорушень; виявляє кримінальні та інші правопорушення у сфері оподаткування, митній та бюджетній сферах, встановлює місцезнаходження податників податків.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» в редакції від 11.08.2013, органи доходів і зборів є правоохоронним органом.
Статтею 38 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є слідчі підрозділи, в тому числі органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства.
Положенням про слідче управління фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів в Одеській області, затверджених наказом № 109 від 25.01.2014 встановлено, що слідче управління фінансових розслідувань є самостійним структурним підрозділом Головного управління Міндоходів в Одеській області та є органом досудового розслідування.
Діяльність слідчого управління фінансових розслідувань здійснюється відповідно до загальних засад кримінального провадження.
Основними завданнями слідчого управління визначено забезпечення належної організації досудового розслідування злочинів, які відносяться до компетенції органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинуваченим або засудженим, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, а також контроль за неухильним дотриманням законності у діяльності слідчого управління фінансових розслідувань під час досудового розслідування злочинів, які відносяться до компетенції органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, забезпечення самостійності слідчих у своєї діяльності.
Правовою основою діяльності управління є Конституція України, закони України, Кримінальний та Кримінальний процесуальний кодекс України, тощо.
До функцій слідчого управління фінансових розслідувань відноситься провадження досудового розслідування кримінальних правопорушень, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність, які віднесені до підслідності слідчих підрозділів фінансових розслідувань Міндоходів, а також визначених постановою прокурора, який здійснює нагляд за досудовим розслідуванням, та інших то того, коли, прокурором не визначить підслідність; забезпечення усіх передбачених законом заходів для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Положенням про другий відділ кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів в Одеській області передбачено, що відділ є структурним підрозділом у складі слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів в Одеській області.
Діяльність другого відділу кримінальних розслідувань здійснюється відповідно до загальних засад кримінального провадження.
Наказом Головного управління Міндоходів в Одеській області № 43-о від 24.05.2013 ОСОБА_7 призначено на посаду старшого слідчого з особливо важливих справ другого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів в Одеській області.
Наказом Державної податкової служби в Одеській області № 141-О від 17.04.2013 року ОСОБА_7 присвоєно чергове спеціальне звання начальницького складу: капітан податкової міліції.
Відповідно до пункту 1 Посадової інструкції старшого слідчого в особливо важливих справах другого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів в Одеській області (далі Інструкція), затвердженої начальником Головного управління Міндоходів в Одеській області 25.01.2014, слідчий безпосередньо підпорядковується начальнику відділу, має статус службової особи, яка займає відповідальне становище в системі правоохоронних органів і наділена спеціальними, лише їй притаманними, повноваженнями в кримінальному провадженні.
Згідно п. 1 зазначеної Інструкції визначено серед іншого, що у своїй діяльності слідчий керується Конституцією України, Кримінальним процесуальним кодексом України.
Пунктом 2 Інструкції передбачено, що слідчий зобов`язаний забезпечувати швидке, повне та неупереджене досудове розслідування у межах установлених Кримінальним процесуальним кодексом України строків; не допускати вчинків та будь-яких дій, що ганьблять звання слідчого і можуть викликати сумнів у його об`єктивності та неупередженості.
Пунктом 3 Інструкції та статтею 40 КПК України встановлені права слідчого, а саме: приймати процесуальні рішення та здійснювати повноваження у випадках передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України; при здійсненні кримінального провадження всі рішення про спрямування слідства і про провадження слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій приймати самостійно, за винятком випадків, коли Законом передбачено одержання вмотивованого рішення слідчого судді, згоди прокурора чи керівника слідчого підрозділу податкової міліції; повідомляти за погодженням з прокурором особі про підозру.
Також, відповідно пункту 4 слідчий несе відповідальність за дотримання вимог Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».
Виходячи з обсягу наявних повноважень, ОСОБА_7 , займаючи посаду старшого слідчого в особливо важливих справа другого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів в Одеській області, постійно здійснював функції представника влади, та, відповідно до примітки 1 статті 364 КК України (в редакції Закону України від 07.04.11 № 3207-VI), є службовою особою, яка займає відповідальне становище.
Статтею 4 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції», який діяв на момент вчинення кримінального правопорушення, визначено, що особи рядового і начальницького складу податкової міліції є суб`єктами відповідальності за корупційні правопорушення.
Згідно зі статтею 353.7 Податкового кодексу України на посадових і службових осіб податкової міліції поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції».
Однак, всупереч вимогам Законів України та відомчих нормативних актів, ОСОБА_7 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами у великому розмірі.
Будучи старшим слідчої групи, у ОСОБА_7 , під час проведення досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні, виник злочинний умисел на заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами у великому розмірі за нібито вчинення процесуальних дій, які відповідно до процесуального статусу слідчого згідно вимогою кримінального процесуального законодавства, ОСОБА_7 не вповноважений був здійснювати.
Зокрема, бажаючи створити умови за яких у засновника та фактичного власника ПП «Центуріон Ойл» та ТОВ «Прогрес Ойл» ОСОБА_8 буде зформоване усвідомлення, що відповідно до положень кримінального процесуального законодавства та статусу слідчого нібито він, ОСОБА_9 , вповноважений приймати процесуальне рішення щодо складання, підписання та направлення до суду клопотання про звільнення директорів ПП «Центуріон Ойл» ОСОБА_10 та ТОВ «Прогрес Ойл» ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності, у грудні 2013 року, ОСОБА_7 провів обшуки за місцем його проживання та місцепроживанням його родичів, а також за місцезнаходженням самих суб`єктів господарювання під час яких вилучив речі та документи, які стосуються фінансово-господарської діяльності вказаних СПД.
Після цього, ОСОБА_7 , 14.02.2014 року, допитав ОСОБА_8 як свідка та в ході допиту повідомив останньому, що ним вирішуватиметься питання повідомлення йому про підозру в організації ухилення від сплати податків та обрання запобіжного заходу тримання під вартою.
Більш того, з метою посилення умов за яких у ОСОБА_8 повинно скластися враження про необхідність надання грошових коштів у великому розмірі за надання інформації про можливість та процедуру звільнення директорів ТОВ «Прогрес Ойл» ОСОБА_11 та ПП «Центуріон Ойл» ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності, 08.04.2014, близько 15 години 20 хвилин, під час зустрічі, яка відбулася у службовому кабінеті № 6, розташованому у приміщенні слідчого управління фінансових розслідувань ГУ Міндоходів в Одеській області за адресою: вул. Мечникова, 59, м. Одеса, ОСОБА_7 не прийняв у ОСОБА_8 клопотання про повернення документів, вилучених під час обшуків. Проте, розповів йому інформацію, яка складає таємницю слідства, а саме про проведений у кримінальному провадженні обсяг слідчих (розшукових) дій, а також детально виклав процедуру звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваних ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , передбачену кримінальним процесуальним законом України.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами свідка ОСОБА_8 у великому розмірі, ОСОБА_7 , 14.04.2014 особисто склав, а 16.04.2014 повідомив директору ПП «Центуріон Ойл» ОСОБА_10 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України, допитав останнього як підозрюваного та відібрав заяву про не заперечення щодо складання та направлення до суду клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності без проведення досудового розслідування в повному обсязі. Також ОСОБА_7 ознайомив ОСОБА_10 з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності.
Аналогічні слідчі та процесуальні дії ОСОБА_7 провів і щодо директора ТОВ «Прогрес Ойл» ОСОБА_11 , а саме 22.04.2014 повідомив йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України, допитав останнього як підозрюваного та відібрав заяву про не заперечення щодо складання та направлення до суду клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності без проведення досудового розслідування в повному обсязі. Також ОСОБА_7 ознайомив ОСОБА_11 з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності.
Проведення слідчих і процесуальних дій, а також поведінка ОСОБА_7 , який є співробітником правоохоронного органу та в силу займаної посади наділений владними повноваженнями, склала у ОСОБА_8 стійке враження про неможливість прийняття ним законного рішення за результатами досудового розслідування у рамках кримінальних проваджень щодо ОСОБА_11 та ОСОБА_10 про вчинення ними кримінального правопорушення, передбаченого частинами 1 та 2 статті 212 КК України, інакше як шляхом передачі йому грошових коштів у розмірі 350 000 грн.
При цьому, виходячи з поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 у свідка ОСОБА_8 зформувалося усвідомлення, що відповідно до положень кримінального процесуального законодавства та статусу слідчого нібито ОСОБА_9 вповноважений приймати процесуальне рішення щодо складання, підписання та направлення до суду клопотання про звільнення директорів ПП «Центуріон Ойл» ОСОБА_10 та ТОВ «Прогрес Ойл» ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності
З метою припинення незаконних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_8 звернувся до органів Служби Безпеки України з відповідною заявою про вчинення кримінального правопорушення.
При цьому, як засновник суб`єктів господарювання, ОСОБА_8 був зацікавленим у ефективному здійсненні господарської діяльності підконтрольними йому СПД, поверненні вилученої фінансово-господарської документації та прийнятті в рамках кримінального провадження законного рішення щодо директора ПП «Центуріон Ойл» ОСОБА_10 та ТОВ «Прогрес Ойл» ОСОБА_11
23.04.2014, близько 15 години 20 хвилин, ОСОБА_8 зустрівся із ОСОБА_7 навпроти Приморського районного суду міста Одеси, розташованого за адресою: вул. Балківська, 33 м. Одеса.
Перебуваючи в салоні автомобіля «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_2 , за кермом якого перебував ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ознайомився з наданими останнім оригіналами клопотань про звільнення від кримінальної відповідальності директора ПП «Центуріон Ойл» ОСОБА_10 та ТОВ «Прогрес Ойл» ОСОБА_11 .
Не вчиняючи дій пов`язаних зі схилянням службової особи, тобто ОСОБА_7 , до вчинення (невчинення) ним дій з використанням службових повноважень на свою користь, вважаючи, що саме ці дії ОСОБА_7 , як службової особи правоохоронного органу, тобто складання та направлення до суду клопотань про звільнення від кримінальної відповідальності директора ПП «Центуріон Ойл» ОСОБА_10 та ТОВ «Прогрес Ойл» ОСОБА_11 , сприятимуть його підприємницькій діяльності, сприймаючи, що здійснення вказаних процесуальних дій входить до компетенції ОСОБА_7 , ОСОБА_8 передав, а ОСОБА_7 шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами у великому розмірі, без законних на те підстав, у сумі 350 000 (триста п`ятдесят тисяч) гривень, купюрами номіналом по 100, 200 та 500 гривень, які були поміщені у поліетиленовий пакет синього кольору.
Довівши свій злочинний умисел до кінця, тобто заволодівши шахрайським шляхом грошовими коштами у великому розмірі, без законних на те підстав, 23.04.2014 ОСОБА_7 був затриманий співробітниками Служби Безпеки України.
Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_7 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав та показав, що встановлення складу шахрайства в діях особи є можливим за наявності таких його обов`язкових ознак, як обман чи зловживання довірою, добровільна передача потерпілим майна чи права на нього, а також наявність самого потерпілого та встановлення факту завдання йому матеріальної шкоди. Але таким ознакам встановлені під час судового розгляду обставини не відповідають. Зокрема, досліджені в суді докази свідчать про те, що він не обманював ОСОБА_8 чи інших осіб шляхом створення враження, що у відповідності до положень кримінального процесуального законодавства і статусу слідчого, нібито він уповноважений приймати процесуальне рішення щодо складання, підписання та направлення до суду клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності директорів ПП «Центуріон» та ТОВ «Прогрес Ойл». Він не створював у ОСОБА_8 помилкового враження щодо обсягу його повноважень й неодноразово повідомляв ОСОБА_8 , що звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_10 та ОСОБА_11 можливе лише за умови погодженої з прокурором перекваліфікації їх дій на менш суворі частини статті 212 КК України, а також виключно в судовому порядку, що здійснюється за клопотанням прокурора. Навпаки, не виходячи за межі таємниці досудового розслідування, він надав ОСОБА_8 , як особі зацікавленій та спроможній забезпечити співпрацю зі слідством директорів ПП «Центуріон» та ТОВ «Прогрес Ойл» ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , повну та достовірну інформацію про умови та порядок звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності. Він розумів, що ОСОБА_8 був на достатньому рівні обізнаний щодо процедури звільнення від кримінальної відповідальності й у нього не склалося помилкове враження щодо обсягу його повноважень, оскільки він неодноразово прохав його надати йому для ознайомлення підписані прокурором клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , й не мав підстав вважати, шо у ОСОБА_8 склалося помилкове враження про обсяг його повноважень як слідчого. Більш того, питання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , відповідні процедури та строки були узгоджені з його безпосереднім керівником - ОСОБА_13 та процесуальним керівником - ОСОБА_12 . Процедура та строки звільнення від кримінальної відповідальності були роз`ясненні ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які погодились на їх звільнення під кримінальної відповідальності та відповідно до вимог кримінального та кримінального процесуального законодавства були звільнені від кримінальної відповідальності. Зазначені обставини вкотре свідчать про відсутність ознак шахрайства, оскільки він в межах наданих йому повноважень виконав залежні від нього дії, в результаті яких ОСОБА_8 отримав бажаний ним результат - звільнення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності та не зазнав будь-яких збитків. Таким чином, ОСОБА_8 не був обманутий, не знаходився під помилковим враженням й мав чітке та правильне усвідомлення обсягу його повноважень й не зазнав будь-якої шкоди у зв`язку зі звільненням ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності.
Однак, не зважаючи на не визнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_7 його вина в скоєниому ним кримінальному правопорушенні, передбаченого ст. 190 ч.3 КК України знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджується:
- показами свідка ОСОБА_8 , допитаного в судовому засіданні про те, що ОСОБА_7 знає як старшого слідчого по особливо важливим справам податкової міліції 2го відділу, знає його з 2010 року. У 2007 році, він став засновником нового підприємства «Прогрес Оіл», а в 2009 році вони викупили інші підприємства «Центорія», у них було два підприємства по поставкам нафтопродуктів. В 2010 році планова перевірка завершилася виплатою в бюджет 80 000 грн. Після чого, прийшли накази і перевірки з контрагентами по постанові слідчого ОСОБА_7 . Спочатку це була просто податкова перевірка, виїмка документів, допити працівників податкової міліції, керівників підприємств, водіїв, бухгалтерів. Це відбувалось на протязі 2010-2011 рр. Потім вже отримали повідомлення-рішення про зняття ПДВ і податок на прибуток. Коли вони отримали акт перевірки, з них почали знімати ПДВ і податок на прибуток. В судовому порядку з 7 епізодів - вони виграли 6. 1 епізод не виграли, так як пішли шляхом оскарження у вищестоящі органи, які всі податкові рішення залиши без змін, а їх скарги без задоволення. Вони довели, що товар справді завантажувався, виїжджав з нафтобази, машини і водії були їх, діяли відповідно до закону. В 2012 році на їх підприємствах були проведені обшуки, після чого вони відкрили нове підприємство «Логас Оіл», де він зараз працює на посаді директора. Обшуки пройшли в офісах, на АЗС і промбазах. Все було вилучено: комп`ютери, трудові книжки, печатки. Арештовані були рахунки. Ці два підприємства залишаються непрацюючими;
- показами свідка ОСОБА_14 , допитаного в судовому засіданні про те, що він працював на посаді старшого оперуповноваженого ГУМВС по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю. На початку квітня 2014 року ним у фінансово-економічному управлінні СБУ були отримані грошові кошти в сумі 100 000 грн., було складено протокол для вручення цих коштів свідку ОСОБА_8 за участю залучених понятих в якості неправомірної вигоди, яку з нього вимагав співробітник ДФС України. Інформацію на дисках їм надавав спеціальний підрозділ СБУ, який займається супроводжуванням негласних слідчих дій. Складалися протоколи за наслідками проведення негласних слідчих дій;
- показами свідка ОСОБА_15 , допитаного в судовому засіданні про те, що він працює у ГУ по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю СБ України. Регіональним підрозділом УСБУ в Одеській області було повідомлено було їх, як центральний підрозділ СБУ про те, що є заявник, який повідомив, що співробітник податкової намагається незаконно заволодіти грошовими коштами. Ними здійснено виїзд, спілкування із заявником, отримання заяви, в якій він повідомив про те, що працівник податкової вчиняє неправомірні дії. Була постанова та доручення для отримання грошових коштів в фінансово-економічному управлінні СБУ для проведення негласних слідчих як контроль за вчиненням злочину та документування протиправної діяльності. Був підписаний відповідний рапорт на Голову СБУ, після чого ці кошти були отримані та на законних підставах надані в присутності понятих заявнику. Було наявне письмове доручення ГПУ. Біля приміщення СБУ в м. Одесі було запропоновано двом особам прийняти участь у слідчих діях в якості понятих, їм були роз`яснені їх права та обов`язки, вони були з ними ознайомлені ти розписалися у відповідних протоколах. Їм були показані наведені грошові кошти в сумі 100 000 грн., вони з ними ознайомилися, передивилися, перерахували вручну та на рахунковій машинці, про що були здійснені відповідні записи в протоколах;
- показами свідка ОСОБА_16 , допитаного в судовому засіданні про те, що коли він перебував в центральній частині міста Одеси, до нього підійшов молодий чоловік, представився співробітником СБУ, надав посвідчення, і запропонував допомогти взяти участь в якості понятого, він погодився. Він попросив запротоколювати помітку грошових коштів і сказав, що їм необхідні свідки. Після чого вони зайшли в приміщення СБУ, постовий на вході записав його данні. В кабінеті були присутні співробітники СБУ та двоє людей у цивільному, на столі знаходились грошові кошти в сумі 100 000 грн. крупними купюрами по 200 та 500 грн., вони почали їх ксерокопіювати та переписувати номери купюр, це відбувалось близько 2 годин. Він розписався на кожній сторінці ксерокопії купюр, після чого почали звіряти номера грошей, після чого у відповідному протоколі він поставив свій підпис. Гроші передали чоловіку, років за 30;
- показами свідка ОСОБА_17 , допитаного в судовому засіданні про те, що він був задіяний в момент затримання ОСОБА_7 . Останній припаркувався перед приміщенням Приморського районного суду м. Одеси в автомобілі «Тойота Камрі» чорного кольору, до нього підсів заявник. Вони спілкувалися, після чого заявник вийшов з автомобіля, після чого ОСОБА_7 поїхав до бізнес-центру «Престиж» по вул. Балківській, припаркувався. вийшов із машини, а коли повертався - був затриманий. Він був присутній коли співробітники спецпідрозділу «Альфа» затримали ОСОБА_7 . Бачив весь процес затримання. Після чого розпочався огляд автомобіля затриманого та місця події. В автомобілі були знайдені грошові кошти в пакеті, службова документація, були вилучені записи камер відеоспостереження із Бізнес центру, де вбачалося, що з автомобіля ніхто окрім ОСОБА_7 не сідав і не підходив, тобто грошові кошти знаходились в салоні після зустрічі з заявником;
- показами свідка ОСОБА_10 , допитаного в судовому засіданні про те, що з ОСОБА_8 знайомі з 2002 року, з ОСОБА_7 знайомі через присутність на допиті. На їх підприємствах були податкові перевірки в результаті чого були вилучені печатки, трудові книжки та документи, у зв`язку із чим підприємства не змогли більше працювати та судитися з податковою інспекцією. ОСОБА_8 повідомив, що ОСОБА_7 запропонував закрити справу за неправомірну вигоду в сумі 1 300 000 грн. та вказав статтю КПК на підставі якої це можна зробити. Вони написали відповідне клопотання про закриття кримінальної справи на адресу прокурора. Його з бухгалтером запросили до ОСОБА_7 , де пройшов допит - задавалися питання, він надавав відповіді щодо діяльності підприємств, прослуховувалися аудіозаписи його розмов з ОСОБА_8 . Заяву про закриття кримінальної справи писав зі слів ОСОБА_7 , оскільки не володіє юридичними знаннями. Діяльність підприємств була законною, штрафів не було, але судитися з податковою інспекцією та відстоювати правоту не мали можливості через те, що були вилучені печатки, документи, трудові книжки, заарештовані банківські рахунки;
- заявою ОСОБА_8 про вчинення злочину (т.1,а.с.77);
- слідчим експериментом зі свідком ОСОБА_8 (т.1,а.с.223);
- повідомленням про підозру ОСОБА_7 (т.2,а.с.41);
- оглядом речей та документів (т.2,а.с.163);
- протоколом за результатами проведення негласного розшукового заходу зняття інформації з транспортної телекомунікаційної мережі (т.3,а.с.128);
- протоколом огляду цифрових носіїв інформації та дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів (т.3,а.с.155);
- протокол проведення негласної слідчої розшукової дії аудіо, відео контролю особи (т.3,а.с.172);
- протоколом про результати проведення оперативно-технічного заходу «спостереження за особою» за 03.04.2014, 11.04.2014, 23.04.2014 (т.3,а.с.191);
- оглядом вручення грошових коштів (т.4,а.с.2);
- протоколом обшуку автомобіля «Тойота Камрі», державний номерний знак НОМЕР_2 (т.6,а.с.70);
- ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.06.2014 (т.6,а.с. 190);
- протоколом обшуку приватного помешкання за адресою: АДРЕСА_2 (т.6,а.с. 216);
- протоколом огляду речей та документів (т.6,а.с.220);
- протоколом обшуку службового приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Мечникова, 59 (т.7,а.с.5);
- протоколом обшуку у оперативному управлінні Білгород-Дністровської ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області (т.9,а.с.98);
- висновком судово-технічної експертизи документів № 533 (т.9,а.с.124).
Таким чином, зібрані в провадженні докази в їх сукупності, обґрунтовано дозволяють суду дійти висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ст. 190 ч.3 КК України за кваліфікуючими ознаками незаконного заволодіння чужим майном шляхом обману у великих розмірах, тобто на суму, що у в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Даючи оцінку показам обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував свою провину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення і стверджував, що даного злочину він не скоював, суд виходить з того, що досліджені докази по справі повністю підтверджують його провину у скоєному, а підстав не довіряти свідченням свідків у суду немає.
Версію обвинуваченого про те, що він не має ніякого відношення до скоєння кримінального правопорушення, суд вважає захисною, виробленою ним з метою уникнення покарання. Дана версія обвинуваченого в судовому засіданні свого підтвердження не знайшла і спростовується показами допитаних судом свідків та іншими доказами по справі. Провину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд вважає повністю доведеною. Дане переконання суду засноване на дослідженні всіх доказів у справі в їх сукупності, які повністю підтверджують його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.
Невизнання ж обвинуваченим ОСОБА_7 своєї провини, на думку суду, продиктовано його прагненням уникнути відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшують покарання.
Суд зокрема враховує: першу судимість ОСОБА_7 , його позитивну характеристику, і з урахуванням всіх обставин справи при обранні йому покарання у вигляді позбавлення волі, вважає за можливе застосувати до ОСОБА_7 дію ст. 75 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливі без ізоляції від суспільства.
Керуючись ст.ст. 349 ч.3, 368-371, 373-376 КПК України, суд. -
ОСОБА_7 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого за ст. 190 ч.3 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 /п`яти/ років позбавлення волі.
Застосувати ст. 75 КК України і звільнити ОСОБА_7 від призначеного судом основного покарання з випробуванням. Не приводити вирок у виконання, якщо протягом 1 /одного/ року випробувального терміну ОСОБА_7 не скоїть нове кримінальне правопорушення.
У відповідності зі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 протягом 1 /одного/ року випробувального терміну:
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції;
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за судово-технічної експертизи документів Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром при ГУМВС України в Київській області в сумі 786 гривень 24 копійки.
На вирок може бути подана апеляція в Апеляційний суд Одеської області через районний суд протягом 30 діб від дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3
13.06.2017