Справа № 165/2858/13-к Провадження №11-сс/773/166/13 Головуючий у 1 інстанції:Ушаков М.М.
Категорія: запобіжний захід Доповідач: Міліщук С. Л.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2013 року м. Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Міліщука С.Л.,

суддів Борсука П.П., Денісова В.П.,

при секретарі Бубало О.О.,

з участю прокурора Васьовчика І.В.,

захисника ОСОБА_1,

підозрюваного ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за апеляцією захисника ОСОБА_1 в інтересах підозрюваного ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, мікрорайон Шахтарський, 11/59, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, на ухвалу слідчого судді Нововолинського міського суду від 04 вересня 2013 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Нововолинського МВ УМВС України у Волинській області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И Л А:

04 вересня 2013 року слідчий СВ Нововолинського МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Нововолинського міського суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_2, який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду від 04 вересня 2013 року клопотання було задоволено, застосовано до підозрюваного ОСОБА_2 запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів до 31.10.2013 року, із визначенням розміру застави в сумі 30 000 грн.

Таке рішення було мотивоване тим, що, як в ході досудового розслідування, так і під час розгляду клопотання в суді першої інстанції, встановлено наявність обґрунтованих ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний ОСОБА_2 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому, слідчий суддя прийшов до висновку про неможливість застосування більш мякого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати останню та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_2 більш мякий запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання, чи домашнього арешту. В обґрунтування вказує, що приймаючи рішення про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя залишив поза увагою, що її підзахисний вчинив лише одну крадіжку, в якій вину свою він визнає повністю та щиро кається у вчиненому, а також характеризуючі дані щодо останнього, а саме що він є особою раніше не судимою, має тимчасові підробітки й постійне місце проживання, за яким він мешкає разом з батьками та своєю нареченою.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, захисника та підозрюваного, які підтримали останню та просили її задовольнити, прокурора, який просив залишити ухвалу слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 176 178 КПК України, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства, запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватись лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатись ухилятись від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобовязаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м'яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Дані вимоги закону при розгляді клопотання про взяття ОСОБА_2 під варту слідчим суддею були дотримані.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 02 вересня 2013 року о 21.00 годині ОСОБА_2 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за адресою м. Нововолинськ, мікрорайон Шахтарський, 24/54 співробітниками міліції безпосередньо під час вчинення злочину.

04 вересня 2013 року ОСОБА_2 було повідомлено про підозру у вчиненні 4 злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, які є тяжкими, і за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років.

Слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого про взяття ОСОБА_2 під варту, врахував тяжкість і кількість злочинів, в яких він підозрюється, характеризуючі дані про особу останнього, а саме, що він є особою молодого віку, неодружений, дітей немає, офіційно ніде не працює, не має постійного заробітку та доходу, відсутні міцні соціальні звязки, а також стан його здоровя.

Посилання захисника ОСОБА_1 на неврахування слідчим суддею при обранні запобіжного заходу всіх характеризуючих даних її підзахисного, а також обіцянки останнього не вчиняти дії, передбачені ст. 177 КПК України, є обґрунтованими, однак на думку колегії суддів, дані обставини не виключають можливості настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками про наявність ризиків, зазначених як у клопотанні слідчого, так і в ухвалі слідчого судді, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, залишаючись на свободі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а саме знищити викрадені речі та знаряддя злочину, а тому, застосування іншого, більш мякого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді й зміни запобіжного заходу підозрюваному з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, а тому, керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах підозрюваного ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 04 вересня 2013 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_2 без зміни.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: