Дата документу Справа № 317/2354/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 317/2354/15-к Головуючий в 1 інстанції
Провадж. № 11-кп/778/1724/16 ОСОБА_1
Категорія ст. 391 Доповідач в 2 інстанції
КК України ОСОБА_2

УХВАЛА
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України.
Учасники судового провадження:
Встановлені ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 13 жовтня 2016 року обставини:
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 подала до суду клопотання, підтримане також обвинуваченим про повернення обвинувального акту прокурору внаслідок неконкретності пред`явленого обвинувачення.
Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 13 жовтня 2016 року обвинувальний акт повернуто прокурору для усунення порушень вимог КПК України.
Суд прийшов до висновку, що обвинувальний акт від 18 квітня 2016 року, з приведеним формулюванням обвинувачення, фактично складено з порушенням права обвинуваченого на захист та на справедливий суд, обвинувачення ОСОБА_6 грунтується на доказах, які в порушення вимог ст. 290 КПК України, не були відкриті стороні захисту до моменту направлення обвинувального акту до суду.
В апеляційній скарзі прокурор посилається на незаконність та необгрунтованість оскаржуваної ухвали, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що судом при прийнятті оскаржуваного рішення не було взято до уваги той факт, що підозрюваному ОСОБА_6 та його захиснику, як того вимагають положення ст. 290 КПК України, було надано доступ до матеріалів досудового розслідування, після зміни обвинувального акту обвинуваченому та його захиснику надавались копії обвинувального акту. Крім того, стверджує, що під час судового розгляду кримінального провадження нові докази суду не надавались. Звертає увагу на положення п.3 ч.3 ст.314 КПК України, відповідно до яких суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, і вказує що інших підстав, які б давали суду право повернути обвинувальний акт законодавством не передбачено. Вказує, що під час проведення підготовчого судового засідання було встановлено, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а тому твердження суду щодо його невідповідності вимогам закону вважає такими, що не відповідають дійсності. Просить ухвалу скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам кримінального процесуального Кодексу України.
Підставами для повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_6 стала встановлена судом невідповідність зазначеного процесуального документу вимогам ст. 291 КПК України.
Відповідно до п.5. ч.2. ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті ( частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Враховуючи, що звернення до суду з обвинувальним актом, у відповідності до вимог ст. 283 КПК України, є однією із форм закінчення досудового розслідування відносно певної особи, є беззаперечним той факт, що відомості в обвинувальному акті повинні чітко відповідати встановленим вимогам до його змісту.
Зазначена вище норма закону органом досудового розслідування не дотримана, що унеможливлює постановити по справі законне і обгрунтоване рішення.
Так, фабула обвинувачення, висунутого ОСОБА_6 та викладеного в обвинувальному акті має відповідати диспозиції ст. 391 КПК України, на чому наголошував і суд апеляційної інстанції при скасуванні вироку відносно ОСОБА_6 .
Доводи апеляції прокурора не заслуговують на увагу, оскільки зазначені судом недоліки є суттєвими, так як відсутність чіткого та конкретного формулювання обвинувачення із зазначенням всіх, передбачених ч. 2 ст. 291 КПК України, складових порушують права обвинуваченого на захист, перешкоджають суду повно та всебічно розглянути кримінальне провадження.
З огляду на викладене обвинувальний акт не може бути визнаний таким, що складений відповідно до вимог закону, а тому підлягає поверненню прокурору.
За таких обставин апеляційна скарга прокурора, у зв`язку із необґрунтованністю, задоволенню не підлягає.
Враховуючи, що висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту положенням ст. 291 КПК України, з наведених вище підстав, колегія суддів знаходить слушним, інші доводи апелянта не заслуговують на увагу та не спростовують зазначеного висновку.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь в розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4