Справа № 461/2953/17
В И Р О К

Іменем України

24.05.2017 р.

Галицький районний суд міста Львова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001395 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівного, громадянина України, українця, з повною середньою освітою, не одруженого, приватного підприємця, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Рівного, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який не працює, має неповнолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

03.04.2017 року, приблизно о 04 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи на проспекті Свободи у м. Львові, маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав у громадянина Республіки Польща ОСОБА_6 мобільний телефон марки iPhone 6 (ІМЕІ НОМЕР_1 ) вартістю 10000 грн. із SIM-карткою мобільного оператора PLAY № НОМЕР_2 , ключі від автомобіля марки AUDI A6 (номерний знак НОМЕР_3 ), чим заподіяв потерпілому матеріальні збитки на суму 10000 грн.

Крім того, 03.04.2017 року, приблизно о 05 год. 15 хв., ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перебуваючи на проспекті Шевченка, 21 у м. Львові, діючи за попередньою змовою групою осіб, маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, незаконно заволоділи транспортним засобом марки AUDI A6 (номерний знак НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 ), вартістю 725000 грн., який належить громадянину Республіки Польща ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав, у скоєному розкаявся. Суду пояснив, що він дійсно вночі 03.04.2017 року викрав у ОСОБА_6 телефон марки iPhone з сім-карткою, ключі від машини, а пізніше спільно з ОСОБА_5 вони заволоділи автомобілем ОСОБА_6 марки AUDI А6.

Обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав повністю, у вчиненому розкаявся. Пояснив, що він спільно з ОСОБА_4 приблизно під ранок 03.04.2017 року заволодів транспортним засобом марки AUDI А6. Ключі від автомобіля раніше викрав ОСОБА_4 , коли вони випали з кишені потерпілого ОСОБА_6 .

Окрім повного визнання обвинуваченими вини в інкримінованих їм злочинах, винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у визначеному судом у цьому вироку обсязі повністю підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів. Зокрема:

- постановою від 12.04.2017 року про визнання предметів речовими доказами, якою речовим доказом визначений оглянутий слідчим мобільний телефон марки iPhone 6;

- постановою від 12.04.2017 року про визнання предметів речовими доказами, якою речовим доказом визначений оглянутий слідчим автомобіль марки AUDI А6.

До суду надійшла заява потерпілого ОСОБА_6 , який зазначив, що справу просив слухати без його участі, та вказав, що завдана шкода йому відшкодована обвинуваченими у повному обсязі. Претензій до обвинувачених він не має.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними. Ці докази є достатніми, оскільки в сукупності з визнанням обвинуваченими свої вини у вчиненні кримінальних правопорушень, у повній мірі доводять їх винуватість.

З таких обставин, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кримінальних правопорушень (злочинів), в яких вони обвинувачуються.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинувачених, суд вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковані їх дії, оскільки:

ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а також заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 289 КК України;

ОСОБА_5 вчинив заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.

При призначенні покарань обвинуваченим суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винних, наявність чи відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Суд враховує, що скоєні ОСОБА_4 кримінальні правопорушення, передбачені: ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 289 КК України відносяться відповідно до категорій злочинів середньої тяжкості та тяжкого злочину.

ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно. Не одружений.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , щире каяття.

Виходячи з вищевикладеного, приймаючи до уваги вищезазначені обставини, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в межах санкцій ч. 1 ст. 185 КК України та у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України з випробуванням, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Суд вважає необхідним призначитиОСОБА_4 остаточне покарання відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вищезазначених злочинів.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю злочині складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконується самостійно.

Суд враховує, що скоєне ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, є тяжким злочином.

ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, приймаючи до уваги вищезазначені обставини, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України з випробуванням, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368- 371, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.

ПризначитиОСОБА_4 остаточне покарання відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вищезазначених злочинів шляхом повного складання призначених покарань, у виді п`яти років позбавлення волі та штрафу у розмірі 850 грн.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України призначене ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. виконувати самостійно.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання у виді п`яти років позбавлення волі, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. п. 1-2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. п. 1-2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати.

Після набрання вироком законної сили речові докази: мобільний телефон марки iPhone 6 (ІМЕІ НОМЕР_1 ), який зберігається в камері схову Галицького ВП ГУНП у Львівській області, передати власникові ОСОБА_6 ; автомобіль марки AUDI A6 (номерний знак НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 ), який переданий на зберігання ОСОБА_6 , залишити йому за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Головуючий суддя ОСОБА_1