Справа 688/1697/16-к
№ 1-кп/688/62/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2016 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

цивільного позивача ОСОБА_7 ,

їх представника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань у м. Шепетівка кримінальне провадження №0000513 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Івано-Франківськ, мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з вищою освітою, працюючої стоматологом в Шепетівській центральній районній лікарні, одруженої, на утриманні має неповнолітню дитину, не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

27 травня 2015 року близько 08 год., ОСОБА_4 , керуючи власним автомобілем "Volkswagen Caddy", д.р.н. НОМЕР_1 , рухаючись в м. Шепетівка другорядною дорогою по вул. Чкалова в напрямку вул. Героїв Небесної Сотні, наближаючись до нерегульованого перехрестя з головною дорогою проспект Миру, проявила неуважність, не встежила за дорожньою обстановкою, не переконалась, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, не надала дорогу автомобілю «ВАЗ 21093-20», д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , в якому перебували пасажири - на передньому сидінні ОСОБА_6 , на задньому сидінні ОСОБА_9 та малолітня ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що рухався справа по головній дорозі проспект Миру зі сторони вул. В.Котика у напрямку вул. Залізнична і мав перевагу в русі, та раптово виїхала на перехрестя, яке з прискоренням перетнула, де скоїла зіткнення з вказаним транспортним засобом.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю водія автомобіля "Volkswagen Caddy" ОСОБА_4 , пасажир автомобіля «ВАЗ 21093-20» ОСОБА_6 отримав закритий перелом 10 ребра зліва по середньо-аксилярній лінії, що за своїм характером відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, яке не було небезпечним для життя в момент заподіяння, але спричинило тривалий розлад здоров`я. Крім того, ОСОБА_6 отримав гематоми та подряпини передньої поверхні правої гомілки, що в сукупності за своїм характером відносяться до ступеня легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Невиконання ОСОБА_4 вимог п.п. 1.5, 2.3 (б), 16.11 Правил дорожнього руху України, згідно яких:

п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3б «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 16.11. «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху»; - перебуває в прямому причинному зв`язку з вчиненням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали спричиненням ОСОБА_6 середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У справі заявлені цивільні позови ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , ПрАТ «Страхова група «ТАС» про відшкодування майнової шкоди у сумі 971,18 грн. та моральної шкоди у сумі 20000 грн.; ОСОБА_7 до ОСОБА_4 , ПрАТ «Страхова група «ТАС» про відшкодування майнової шкоди у сумі 22710,06 грн. та моральної шкоди у сумі 100 000 грн.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України визнала частково. Суду показала, що 27.05.2015 року близько 08 год., керувала власним автомобілем марки "Volkswagen Caddy", д.р.н. НОМЕР_1 , рухаючись в м. Шепетівка по вул. Чкалова в напрямку вул. Героїв Небесної Сотні. Мала намір повертати на пр. Миру в напрямку залізничного вокзалу. Коли наблизилась до перехрестя з головною дорогою проспект Миру, зупинилася та пропустила декілька автомобілів, які рухались по проспекту, після чого ввімкнувши покажчик лівого повороту, розпочала рух. Коли виїхала на перехрестя, то автомобіля «ВАЗ 21093-20» не бачила, тому не гальмувала. Визнає, що їхала по другорядній дорозі, видимість була нормальною, не надала перевагу в русі автомобілю «ВАЗ 21093-20», який рухався по головній, оскільки не бачила, припускає, що останній потрапив у так звану «сліпу зону». Заперечила, що порушила Правила дорожнього руху внаслідок засліплення, дорожньої розмітки не було. Пропонувала надати необхідну медичну допомогу, однак ОСОБА_6 відмовився. Цивільні позови ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не визнала.

Незважаючи на показання обвинуваченої, часткове визнання нею вини, її винуватість у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження за встановлених обставин об`єктивно підтверджується дослідженими під час судового слідства доказами, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який суду показав, що близько 8 год. 27.05.2015 р. був пасажиром автомобіля ВАЗ, під керуванням ОСОБА_7 . Рухались в м. Шепетівка по пр. Миру в напрямку залізничного вокзалу, з вул. В.Котика, по своїй правій смузі руху ближче до середини проїзної частини. Перешкод для руху не було. Раптово на перехрестя вул. Чкалова-пр. Миру виїхав автомобіль білого кольору «Фольксваген Кадді». Відбулось зіткнення на їх смузі руху передньою частиною автомобіля «Фольксваген Кадді» з лівою боковою стороною їх автомобіля. Від сильного удару їх автомобіль відкинуло вперед вправо і вони зупинились. З автомобіля «Фольксваген Кадді» вийшла водій ОСОБА_4 . Вона визнавала свою вину, обіцяла відшкодувати заподіяні збитки, пояснювала, що поспішала на роботу, її осліпило світло сонця, вона переплутала педалі. Внаслідок зіткнення він травмував праву ногу, отримав перелом 10-го ребра зліва, відчував біль, того ж дня звернувся в лікарню, де був госпіталізований. З 27.05. по 05.06.2015р. знаходився на стаціонарному лікуванні, по 25.06.2015р. лікувався амбулаторно. До теперішнього часу ОСОБА_4 не відшкодувала заподіяні збитки. Цивільний позов підтримав у повному обсязі, пояснивши, що через травму не міг працювати та утримувати домашнє господарство, погіршився стан здоров`я, після ДТП і до цього часу у нього головні болі, 5 разів проходив рентгенівські дослідження, їздив в м. Рівне, щоб підтвердити перелом ребра;

- показаннями свідка ОСОБА_7 , який суду показав, що близько 8 год. 27.05.2015 р. керував власним автомобілем «ВАЗ 21093-20» в м. Шепетівка по пр. Миру в напрямку залізничного вокзалу по своїй правій смузі руху ближче до середини проїзної частини. Перешкод для руху не було. В районі перехрестя з вул. Чкалова раптово, зліва на право, відносно його напрямку руху, на перехрестя раптово виїхав автомобіль білого кольору марки «Фольксваген Кадді», який рухався з прискоренням. Зіткнення відбулось на його смузі руху передньою частиною автомобіля «Фольксваген Кадді» з лівою боковою стороною його автомобіля в ділянку переднього крила, передніх дверей і задніх дверей, він не встиг загальмувати. Від удару його автомобіль протягнуло вперед вправо і автомобіль зупинився. З автомобіля «Фольксваген Кадді» вийшла водій ОСОБА_4 , визнавала свою вину, пояснювала, що спішила на роботу, що її осліпило світло сонця, переплутала педалі і натиснула на педаль газу, обіцяла відшкодувати збитки. ОСОБА_11 в зв`язку з отриманим перелом ребра та травмою ноги в цій ДТП, був госпіталізований того ж дня, а він був госпіталізований наступного дня, але діагноз щодо перелому ребра не підтвердився. Дана ДТП трапилась через порушення водієм ОСОБА_4 правил дорожнього руху. Заявив цивільний позов, який підтримав у повному обсязі. Моральну шкоду обґрунтовує душевними страждання, створенням додаткових життєвих труднощів із-за пошкодження майна, втрати його вартості;

- показаннями свідка ОСОБА_9 , який суду показав, що був пасажиром в автомобілі «ВАЗ 21093-20», який належить його батькові ОСОБА_7 . Близько 8 години 27.05.2015р. рухались по пр. Миру в м. Шепетівка в напрямку залізничного вокзалу. Проїжджаючи перехрестя з вул. Чкалова, раптово зі сторони другорядної дороги виїхав автомобіль марки «Фольксваген Кадді» білого кольору. Внаслідок зіткнення автомобіль батька відсунуло вперед. В результаті ДТП водійська дверка не відкривалась. З автомобіля «Фольксваген Кадді» вийшла ОСОБА_4 , яка одразу почала вибачатись за вчинене ДТП. Він викликав працівників ДАІ. Перед приїздом працівників міліції остання говорила, що перед тим як виїхати на перехрестя її сліпило сонце і вона, продовжуючи рух, виїхала на середину перехрестя та в останню мить побачила їх автомобіль, хотіла загальмувати, однак переплутала педалі газу і гальм, внаслідок чого і відбулась ДТП;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , який суду показав, що 27.05.2015р. в хірургічне відділення вузлової лікарні на ст. Шепетівка поступив хворий ОСОБА_6 зі скаргами на отриману травму внаслідок ДТП. Він скаржився на болі в нозі та грудної клітки. Його було госпіталізовано з гематомою ноги, пізніше виявлено перелом ребра;

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №416574 від 27.05.2015р., згідно якого ОСОБА_4 визнала свою вину у вчиненні ДТП, не надавши дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, що мало місце 27.05.2015р. на перехресті вул. Чкалова-Пр.Миру в м. Шепетівка, про що власноручно написала;

- даними схеми місця ДТП від 27.05.2015р., згідно якої зафіксовані видимі (зовнішні) пошкодження транспортних засобів "Volkswagen Caddy", д.р.н. НОМЕР_1 та «ВАЗ 21093-20», д.р.н. НОМЕР_2 , отриманих внаслідок ДТП, з якими погодились водії ОСОБА_4 та ОСОБА_7 ;

- даними постанови Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 08.07.2015р., згідно якої ОСОБА_4 визнала свою вину у порушенні п. 16.11 ПДР України, однак справа закрита у зв`язку з повідомленням про підозру у кримінальному провадженні;

- даними висновку судово-медичного експерта №283 від 29.08.2015 року, з якої слідує, що у ОСОБА_7 будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено;

- даними висновку автотехнічної експертизи №222А від 28.07.2015 року, з якого слідує, що гальмівна система автомобіля "Volkswagen Caddy", д.р.н. НОМЕР_1 перебувала у працездатному стані та виконувала функції, що передбачені її конструкцією. Будь-яких ознак, які б свідчили про несправність вказаної системи до моменту ДТП не виявлено;

- даними протоколу огляду транспорту від 20.06.2015р. з фото-таблицями до нього, яким встановлено, що при огляді автомобіля «ВАЗ 21093-20», д.р.н. НОМЕР_2 виявлено, що у верхньому правому куті лобового скла наявне пошкодження у вигляді тріщин різних розмірів, від переднього лівого крила та до пасажирської задньої лівої двері вздовж корпусу автомобіля наявне горизонтальне пошкодження у вигляді вм`ятини, пошкоджена водійська дверка, яка внаслідок деформації знаходилася у відчиненому положенні;

- даними протоколу огляду транспорту від 20.06.2015р. з фото-таблицями до нього, яким встановлено, що при огляді автомобіля"Volkswagen Caddy", д.р.н. НОМЕР_1 виявлено, що у передній його частині з правої сторони у бампері наявне пошкодження у вигляді вм`ятини зі слідами горизонтальних ліній, права передня фара вдавлена до відділення двигуна, по краю капоту, що межує з бампером наявні сліди пошкоджень у вигляді деформації;

- даними протоколу огляду місця події зі схемою та фото-таблицями від 06.09.2015р., з яких вбачається місце вчинення ДТП, саме те, на яке вказують обвинувачена і потерпілий;

- даними висновку автотехнічної експертизи №385А від 25.11.2015 року, в тій частині, що водій автомобіля"Volkswagen Caddy", д.р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 , в заданій дорожній ситуації повинна була діяти відповідно до вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху України, при виконанні якого мала би можливість запобігти виникненню даної ДТП, з технічної точки зору до виникнення даної ДТП призвели дії водія ОСОБА_4 , які не відповідали вимогам п. 16.11 Правил дорожнього руху України. Водій автомобіля ВАЗ 21093-20», д.р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_7 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем ОСОБА_4 шляхом своєчасного застосування гальмування і зупинки автомобіля;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту зі схемою до нього від 27.11.2015р., за участю свідка ОСОБА_9 , під час якого останній вказав на місце зіткнення транспортних засобів, локалізацію та характер механічних пошкоджень;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту зі схемою та фото-таблицями до нього від 14.03.2016р., під час якого підозрювана ОСОБА_4 в присутності захисника вказала на час та місце вчинення ДТП, локалізацію механічних пошкоджень транспортних засобів, розташування їх на дорозі;

- даними висновку судової автотоварознавчої експертизи від 08.11.2016р. №3814/16-26, з якого випливає, що ринкова вартість транспортного засобу «ВАЗ 21093-20», реєстраційний номер НОМЕР_2 на час дорожньо-транспортної пригоди складала 66 065, 91 грн. Вартість матеріального збитку (шкоди), завдана власнику транспортного засобу 22 710,06 грн., можливо провести ремонтно-відновлювальні роботи пошкодженого автомобіля.

- даними висновку судово-медичного експерта №284 від 29.08.2015 року, з якої слідує, що у ОСОБА_6 виявлені такі тілесні ушкодження: а) перелом 10 ребра лівої половини грудної клітки по середньо-паховій лінії. Дане тілесне ушкодження виникло від дії тупого твердого предмета або при ударі об такий, могло виникнути внаслідок удару об виступаючу частину салону автомобіля, в строк та при обставинах, вказаних потерпілим, за своїм характером відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я; б) підшкірна гематома на передній поверхні правої гомілки, виникло від дії тупого твердого предмета або при ударі об такий, могло виникнути внаслідок удару об виступаючу частину салону автомобіля, в строк та при обставинах, вказаних потерпілим, за своїм характером відноситься до тілесного ушкодження легкого ступеня тяжкості;

- даними висновку комісійної судово-медичної експертизи №2 від 29.01.2016р., з якого вбачається, що у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому 10 ребра зліва по середньо-аксилярній лінії, що станом на 26.01.2016р. загоївся, а також виявлені тілесні ушкодження у вигляді гематоми та подряпини передньої поверхні правої гомілки. Дані тілесні ушкодження могли утворитись від дії тупих твердих предметів із обмеженою контактуючою поверхнею або при ударі об такі, в даному випадку такими предметами могли бути і виступаючі частини салону автомобіля. Не виключається можливість утворення перелому 10 ребра зліва 27.05.2015р., оскільки ознаки консолідації можуть бути виявлені при рентгенологічному обстеженні лише з 12-15 чи 16-22 доби від моменту травми. Тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому 10 ребра зліва по середньо- аксилярній лінії за своїм характером відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, яке не було небезпечним для життя в момент заподіяння, але спричинило тривалий розлад здоров`я - понад 21 день. Тілесні ушкодження могли утворитись внаслідок дорожньо-транспортної пригоди при зіткненні двох автомобілів, в одному з яких потерпілий ОСОБА_6 перебував в якості пасажира переднього сидіння. Перелом 10 ребра зліва по середньо-аксилярній лінії в даному випадку міг утворитись як від удару об виступаючі частини салону автомобіля, так і внаслідок стискання його ременем безпеки при зміщенні тіла потерпілого вліво.

Враховуючи те, що судова-медична експертиза проводилася кваліфікованими фахівцями в судово-медичній галузі, предметом їх дослідження були усі наявні матеріали, то підстав для сумнівів у достовірності даних висновків суд не вбачає.

Наявний у матеріалах кримінального провадження звіт №10/06/1 про оцінку транспортного засобу, який складений 10.06.2015р. ПП «Сокіл» не є належним доказом у справі, оскільки для визначення розміру матеріальних збитків у справі проведена експертиза, з висновком якої погодилися учасники судового провадження.

З цих же причин не є належним доказом у справі звіт №124/15 за результатами проведення авто товарознавчої оцінки автомобіля ВАЗ 21093-20 від 03.06.2015р., складений ДП «Експерт-Сервіс Авто» у м. Хмельницькому ТОВ Український Експертний центр ««Експерт-Сервіс Авто».

З висновком автотехнічної експертизи №385А від 25.11.2015 року, в тій частині, що водій автомобіля"Volkswagen Caddy", д.р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 , в заданій дорожній ситуації повинна була діяти відповідно до вимог п. 16.3 Правил дорожнього руху України, суд не погоджується, оскільки такі висновки експертом жодним чином не обґрунтовані та не узгоджуються з матеріалами кримінального провадження.

У судовому засіданні не підтверджено об`єктивними даними порушення ОСОБА_4 п.п. 10.1, 12.1, 12.3, 13.1, 16.3, 19.3 ПДР України, а тому вони підлягають виключенню з обвинувачення.

Показання ОСОБА_4 в тій частині, що водій ОСОБА_7 мав можливість уникнути зіткнення спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема, показаннями свідка ОСОБА_7 , висновком автотехнічної експертизи №385А від 25.11.2015 року щодо відсутності технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем ОСОБА_4 , які є переконливими та узгоджуються із встановленими обставинами кримінального провадження.

Свідок ОСОБА_13 суду показала, що в кінці травня 2015 року бачила автомобіль «ВАЗ 2109», що рухався по проспект Миру зі сторони вул. В.Котика у напрямку вул. Залізнична та раптове зіткнення на перехресті з автомобілем «Volkswagen».

Свідок ОСОБА_14 суду показала, що зранку 27.05.2015р. біля перехрестя вул. Чкалова пр. Миру в м. Шепетівка бачила дорожньо-транспортну пригоду за участі автомобілів ВАЗ 2109 та «Volkswagen», моменту зіткнення не бачила.

Вказані свідки пояснили, що не знають причини ДТП, моменту зіткнення не бачили, а тому такі показання як не підтверджують, так і не спростовують, винність ОСОБА_4 у порушенні правил безпеки дорожнього руху за встановлених обставин.

Доводи захисту з посиланням на те, що вимоги п.п. 1.5, 2.3.«б» ПДР є загальними, тому не можуть бути у причинному зв`язку з наслідками, що настали, є помилковими, оскільки вимоги вказаних пунктів є досить конкретними, а неуважність ОСОБА_4 та порушення нею п. 16.11 Правил дорожнього руху доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Як кожне окремо, так і в сукупності зазначені порушення й призвели до зіткнення транспортних засобів на перехресті та середньої тяжкості тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 .

Таким чином дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковані правильно за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є необережним злочином невеликої тяжкості, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 є особою молодого віку, вперше притягується до кримінальної відповідальності, працює, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину, вчинила злочин з необережності, у вчиненому не розкаялася, збитки не відшкодувала.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання судом не встановлено.

З огляду на викладене та враховуючи відсутність тяжких наслідків, а також характер допущених обвинуваченою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень, відсутність щирого каяття, думку потерпілого, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами. Таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

При визначенні розміру штрафу суд враховує тяжкість злочину, майновий стан обвинуваченої, наявність на її утриманні малолітньої дитини та об`єктивну можливість винної виконати призначене їй покарання.

При призначенні додаткового покарання та визначенні строку позбавлення права керувати транспортними засобами суд враховує вищевикладені обставини, думку потерпілого щодо позбавлення такого права, а також поведінку ОСОБА_4 до вчинення злочину, форму вини, те, що вона в стані алкогольного сп`яніння не перебувала.

Вирішуючи питання цивільних позовів про стягнення матеріальної та моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» (далі ПрАТ «СГ «ТАС») та ОСОБА_4 уклали поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/3233943, строком дії з 24.07.2014 року по 23.07.2015 року, відповідно до якого застраховано цивільну відповідальність осіб, які на законних підставах керують забезпеченим транспортним засобом "Volkswagen Caddy", д.р.н. НОМЕР_1 . Ліміт відповідальності на одного потерпілого за вказаним полісом становить: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 100 000 грн., заподіяну майну 50 000 грн., франшиза 510 грн. ОСОБА_4 керувала вказаним автомобілем на законних підставах як власник відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Відповідно до п. 24.1 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-ІV (далі Закон №1961-ІV) у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Згідно ст. 26-1 Закону №1961-ІV Страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Потерпілим ОСОБА_6 заявлено позов про стягнення матеріальної шкоди в сумі 971,18 грн. та 20 000 грн. моральної шкоди.

Документально підтверджені витрати на лікування ОСОБА_6 становлять 616,22 грн. (100 грн. по квитанції до прибуткового касового ордера №4809 від 04.06.2015 року за УЗД, + 350 грн. по чеку від 11.06.2015 року за томографію, 38 грн. 50 коп. по чеку від 27.05.2015р. та 26 грн. по чеку від 26.01.2016р. за рентгенівські плівки, витрати на дорогу 101,72 грн.). Вказані кошти підлягають стягненню з ПрАТ «СГ «ТАС», як сума, що не перевищує ліміту відповідальності страховика за шкоду, завдану здоров`ю потерпілого.

ОСОБА_6 просив стягнути з відповідачів 354,96 грн. як втрату середнього заробітку в порядку ст. 1195 ЦК України.

Відповідно до довідки виробничого підрозділу Шепетівської дистанції сигналізації та зв`язку від 21.04.2016р. та від 24.11.2016р. середньоденна заробітна плата ОСОБА_6 становила 354,96 грн., 26.01.2016р. йому наданий відгул за раніше відпрацьований час вихід на роботу у вихідний день 22.11.2015р.

Разом з тим, надання ОСОБА_6 іншого дня відпочинку є компенсацією за роботу у вихідний день згідно з ч. 1 ст. 72 КЗпП України, і не є втратою заробітку, яка відшкодовується винною особою, а тому в цій частині позов не підлягає задоволенню.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_6 зазнав фізичного болю та душевних страждань, переніс стрес, змушений був проходити курс лікування, терпів неприємні лікувальні процедури, тривалий час лікувався, що призвело до зміни його звичного способу життя.

На відшкодування моральної шкоди ОСОБА_6 суд знаходить стягнути 20 000 грн., з яких з винної особи підлягає до стягнення 15 000 грн., зі страховика 5 000 грн. Такий розмір моральної шкоди суд визначає виходячи з ступеня тяжкості, наслідків тілесного ушкодження, спричинених ОСОБА_6 , тривалості його лікування, принципів розумності та справедливості.

Позов ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди підлягає до задоволення за рахунок винної особи в розмірі 5 000 грн., оскільки відшкодування моральної шкоди, виходячи з положень ст. 26-1 Закону №1961-ІV, страховиком не може бути проведено в зв`язку з спричиненням шкоди лише майну потерпілого. Моральна шкода ОСОБА_7 завдана в зв`язку з ушкодженням його майна і полягає в створенні додаткових життєвих труднощів, відсутністю можливості використання транспортного засобу за призначенням. З врахуванням вказаних обставин, вартості транспортного засобу до ушкодження, принципів розумності та справедливості, а також того, що моральна шкода не є способом збагачення, суд визначає розмір моральної шкоди в сумі 5000 грн.

Матеріальна шкода у розмірі 22 710,06 грн. як матеріальний збиток, завданий в результаті пошкодження його автомобіля при ДТП, підлягає стягненню з ПрАТ «СГ «ТАС», як сума, що не перевищує ліміту відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 120, ч. 1 ст. 124 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача та цивільного відповідача, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, а у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Як вбачається із наявних у матеріалах кримінального провадження договорів про надання правової допомоги та квитанцій, 08 червня 2015 року між адвокатом ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_6 і цивільним позивачем ОСОБА_7 була укладена угода про надання останнім правової допомоги із визначенням суми гонорару у розмірі 3000 грн. та 6000 грн., які ними оплачені. Виконуючи умови цих договорів, адвокат ОСОБА_8 знайомився з матеріалами кримінального провадження, готував цивільні позови, робив запити, проводив консультації, брав участь у судових засіданнях понад 11 годин, а тому, на думку суду, вимоги потерпілого та цивільного позивача про стягнення з обвинуваченої 3000 грн. та відповідно 6000 грн. процесуальних витрат на правову допомогу підлягають задоволенню у повному обсязі.

Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченої в порядку ст. 124 КПК України.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , ПрАТ «СГ «ТАС» про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_6 616,22 грн. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди, а всього 5616 (п`ять тисяч шістсот шістнадцять) грн. 22 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 витрати на правову допомогу в сумі 3000 (три тисячі) грн.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 , ПрАТ «СГ «ТАС» про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_7 22 710 (двадцять дві тисячі сімсот десять) грн. 06 коп. матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 5000 (п`ять тисяч) грн. моральної шкоди. В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 витрати на правову допомогу в розмірі 6000 (шість тисяч) грн.

Речові докази: автомобіль марки "Volkswagen Caddy", д.р.н. НОМЕР_1 залишити ОСОБА_4 ; автомобіль марки «ВАЗ 21093-20» залишити ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_4 витрати за проведення експертиз у сумі 1203,05 грн. в дохід держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченій та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1