Єдиний унікальний номер 233/6513/16-к
Номер провадження 11-кп/775/321/2017

Номер провадження: 11-кп/775/321/2017 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний номер: 233/6513/16-к Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2017 р. колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 січня 2017 р. яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка Донецької області, громадянин України, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнано винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Донецьк, українця, громадяна України, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_4 ,
визнано винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185, 75,76 КК України
за участю прокурора ОСОБА_8

Вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 січня 2017 р. ОСОБА_6 визнано винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки .

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 вирок суду першої інстанції не оскаржуються.

Зазначений вирок оскаржений обвинуваченим ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 прохає застосувати до нього вимоги ст. 75 КК України і призначити йому відбування покарання з випробуванням.

- вказує, що він свою провину у скоєному злочині визнав в повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному злочині, сприяв розкриттю злочину, повністю відшкодував збитки потерпілому, на обліку у лікарів психіатра, нарколога та у КЛПУ «Міський протитуберкульозний диспансер м. Костянтинівка» не перебуває;

- зазначає, що на теперішній час він став на шлях виправлення та знайшов роботу;

- вказує, що має добру характеристику з місця проживання та на період розгляду справи і на теперішній час є не судимим.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який заперечував проти доводів апеляції, дослідивши матеріали справи, колегія судів прийшла до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги за таких підстав.

Згідно вироку суду, Обвинувачений ОСОБА_6 30 жовтня 2016 р. приблизно о 23 год. 00 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 , та ОСОБА_9 , вживали спиртні напої за місцем своєї роботи, за адресою: АДРЕСА_5 . Під час вживання спиртних напоїв у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на повторне вчинення крадіжки майна, а саме: металевих виробів з місця його роботи, за вищевказаною адресою. Про даний намір ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_7 , на що останній дав згоду, тим самим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вступили між собою у злочинну змову.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, за попередньою змовою, за допомогою ключів, які мав при собі ОСОБА_6 , останній відкрив вхідні двері до приміщення вагончика, який знаходиться на території будівничого майданчика, який розташований за адресою: АДРЕСА_5 та зібрав два полімерних мішки з металевими виробами, які в подальшому ОСОБА_10 діючи умисно, таємно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, викрали з вищевказаної адреси, на загальну суму 242 грн. 67 коп., після чого з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_11 матеріальних збитків на вищевказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_7 30 жовтня 2016 р. приблизно о 23 год. 00 хв. більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 , та ОСОБА_9 , вживали спиртні напої за місцем своєї роботи, за адресою: АДРЕСА_5 . Під час вживання спиртних напоїв у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на повторне вчинення крадіжки майна, а саме: металевих виробів з місця його роботи, за вищевказаною адресою. Про даний намір ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_7 , на що останній дав згоду, тим самим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вступили між собою у злочинну змову.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, за попередньою змовою, за допомогою ключів, які мав при собі ОСОБА_6 , останній відкрив вхідні двері до приміщення вагончика, який знаходиться на території будівничого майданчика, який розташований за адресою: АДРЕСА_5 та зібрав два полімерних мішки з металевими виробами, які в подальшому ОСОБА_7 діючи умисно, таємно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, викрали з вищевказаної адреси, на загальну суму 242 грн. 67 коп., після чого з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_11 матеріальних збитків на вищевказану суму.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіривши вказані обвинуваченим ОСОБА_6 доводи, колегія суддів вважає, що призначаючи ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки, суд першої інстанції врахував всі обставини, передбачені вимогами ст.65 КК України, при цьому, згідно з вироком суду і ті, на які послався обвинувачений в своїй апеляції.

Що стосується доводів щодо відшкодування ОСОБА_6 шкоди потерпілому, колегія суддів вважає їх необґрунтованими оскільки майно, що викрадене, було знайдено та повернуто потерпілому працівниками поліції під час досудового розслідування.

При цьому, судом також були враховані, як самі фактичні обставини, при яких ОСОБА_6 скоїв злочин, так і дані про особу самого обвинуваченого, а саме його посередня характеристика за місцем проживання, те, що обвинувачений неодноразово судимий за скоєння тяжких, корисливих злочинів проти власності, покарання яких відбував у місцях позбавлення волі, але на шлях виправлення не став та знову вчинив корисливий злочин.

Враховуючи докази про вчинення кримінального правопорушення, їх суспільну небезпеку, тяжкість кримінального правопорушення, у якому ОСОБА_6 визнано винуватим, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості та дані про особу обвинуваченого. В той же час, суд вірно врахував обставини скоєного злочину обвинуваченим ОСОБА_6 , його суспільну небезпеку, ступінь тяжкості правопорушення, те, що обвинувачений в момент скоєння злочину був в стані алкогольного сп`яніння. Приймаючи рішення про вид і міру покарання, яке призначено обвинуваченому, суд першої інстанції дійшов вірного висновку та дав обґрунтовану оцінку доказам по справі та дійшов правильного висновку про достатність призначення обвинуваченому саме такого покарання, яке позитивно вплине на його виправлення та перевиховання.

Таким чином, колегія суддів впевнена, що доводи апеляції обвинуваченого ОСОБА_6 , - необґрунтовані, а виходячи з цього і сама апеляція не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 січня 2017 р. залишити без задоволення.

Вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 січня 2017 р., яким, ОСОБА_6 визнано винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки, ОСОБА_7 визнано винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки, відповідно до ст. 75 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки з покладанням на нього певних обов`язків передбачених ст. 76 КК України залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: