Справа № 167/1302/16-к
Провадження №1-кп/167/89/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.12.2016 року Рожищенський районний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілої - ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,-
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, згідно ст. 89 КК України не судимого,
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
09.11.2016 року, о 01 год. 10 хв., ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за попередньою змовою між собою, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в АДРЕСА_2 , з метою незаконного проникнення у підвальне приміщення даного будинку, діючи умисно, керуючись мотивами спрямованими на порушення недоторканості іншого володіння особи, що виражається у незаконному проникненні до підвального приміщення, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, підійшли до даного приміщення, де за допомогою молотка, якого попередньо принесли із собою з дому, збили навісний замок на вхідних дверях до приміщення, після чого незаконно проникли до середини приміщення та почали оглядати приміщення, чим порушили конституційне право на недоторканість іншого володіння потерпілої ОСОБА_4 , де і були виявлені працівниками ГРПП Рожищенського ВП Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області.
Дії ОСОБА_6 , ОСОБА_7 органами досудового розслідування кваліфіковані ч.1 ст.162 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю.
Під час досудового розслідування між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 25.11.2016 року укладені угоди про примирення. Згідно з угодами ОСОБА_6 , ОСОБА_7 беззастережно визнали себе винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угод ОСОБА_6 та ОСОБА_7 будуть призначені покарання за ч.1 ст.162 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити останніх від відбування покарання з випробуванням та призначити іспитовий строк.
Заслухавши думку учасників процесу, зокрема, прокурора, який не заперечував щодо затвердження угод про примирення між потерпілою та обвинуваченими, думку захисника, обвинувачених, які, кожен зокрема, просять затвердити зазначені угоди про примирення, потерпілу, яка не заперечувала щодо затвердження угод про примирення, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що угоди про примирення між обвинуваченими та потерпілою ОСОБА_4 слід затвердити.
Розглядаючи питання про затвердження угод суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.
Згідно ст.469 ч.3 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачені визнали себе винуватими, є невеликої тяжкості.
Судом встановлено, що обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , кожен зокрема, цілком розуміють положення ст.474 ч.4, ч.5 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_7 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Обвинувачений ОСОБА_6 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угод про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ..
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ч.3 п.1 ст.314, ст.ст.371, 373, 475 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього, передбачені ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього, передбачені ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речові докази: спортивну сумку чорного кольору, пару рукавиць, ліхтарик, сокиру, дерев`яне руків`я та робочу частину молотка, навісний замок, які здано в камеру зберігання речових доказів Рожищенського ВП КАП ГУНП у Волинській області знищити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Волинської області через Рожищенський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Суддя Рожищенського районного суду ОСОБА_1