Справа № 752/1001/17
Провадження №: 1-кп/752/399/17
УХВАЛА

підготовчого судового засідання

07.02.2017 р. м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

провівши в приміщенні суду в м. Києві підготовче судове засідання за кримінальним провадженням № 0010075 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, не зареєстрованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого за ч. 2 ст. 121 КК України

за участю:

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду м. Києва передано вищевказаний обвинувальний акт

В ході підготовчого судового засідання прокурор зазначив, що на підставі обвинувального акта можливо призначити судовий розгляд.

Обвинувачений та потерпіла підтримали думку прокурора.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт, долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, у відповідності до положень ст.ст. 314- 317 КПК України, яка регламентує порядок та межі підготовчого судового засідання, приходить до висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 обвинуваченого за ч. 2 ст. 121 КК України, підлягає поверненню прокурору виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України, зі стадії підготовчого судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.
Згідно вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити відомості, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
В обвинувальному акті, обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_6 викладено наступним чином: під час словесного конфлікту ОСОБА_7 забіг до салону тролейбусу та наніс кулаком руки два удари в область обличчя ОСОБА_3 . Після чого ОСОБА_7 вийшов із салону тролейбусу. В цей час ОСОБА_3 дістав з правої зовнішньої кишені пальто, в яке він був одягнений, розкладний ніж та розклавши його і тримаючи в правій руці перед собою лезом вперед, почав висловлюватися на адресу ОСОБА_7 , що якщо він знову буде спричиняти йому тілесні ушкодження то йому доведеться застосувати ніж з метою самооборони. Після чого, ОСОБА_7 знову забіг до салону вищевказаного тролейбусу та підійшовши в притул до ОСОБА_3 кулаком руки наніс йому два удари в область голови. Під час нанесення вищевказаних ударів в область голови ОСОБА_3 , останній наніс удар ножем, який в цей час тримав у правій руці, ОСОБА_7 в область правої половини грудної клітки.
Однак у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими зазначено, що під час нанесення ударів в область голови ОСОБА_3 потерпілий ОСОБА_7 наштовхнувся на лезо розкладного ножа, який в цей час тримав в руці ОСОБА_3 .
У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленим не відповідають викладеному в даному обвинувальному акті формулюванню обвинувачення.
Формулювання обвинувачення має містити посилання на обставини, які у відповідності до положень ст. 91 КПК України входять до предмету доказування, а саме: подія кримінального правопорушення, як то час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року та рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінські проти Австрії», зазначив, що деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи.
Однак, у даному обвинувальному акті не вказано де саме та коли настала смерть потерпілого ОСОБА_7 , а лише зазначено, що ОСОБА_7 було заподіяно згідно довідки № 5416 від 19.10.2016 року КМКЛ № 10 тілесне ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення грудної клітки з ушкодженням внутрішньої грудної артерії, верхньої порожнистої вени, що призвело до смерті останнього.
У зв`язку з чим, суд вважає, що перевірений обвинувальний акт підлягає безумовному поверненню прокурору без обговорення питання про можливе використання прокурором в наступному під час судового розгляду можливостей, які надає прокурору ст. 338 КПК України, оскільки закон дозволяє прокурору змінити обвинувачення в суді не для виправлення описок, граматичних помилок, неузгодженості окремих частин тексту обвинувального акта, а виключно для зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення і тільки за результатами судового розгляду при встановленні нових фактичних обставин кримінального правопорушення.
При цьому, суд при поверненні обвинувального акта прокурору враховує також відсутність правового механізму для примусу прокурора змінити обвинувачення в суді.
З урахуванням наведеного, оскільки даний обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а саме: формулювання пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення не відповідає його правовій кваліфікації та враховуючи усі перераховані вище недоліки у своїй сукупності, суд приходить до висновку, що вони виключають можливість прийняття матеріалів кримінального провадження до судового розгляду і повинні бути усунуті в порядку, визначеному ст. 314 КПК України.
У зв`язку з чим, обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 обвинуваченого за ч. 2 ст. 121 КК України необхідно повернути прокурору для усунення виявлених недоліків.

Керуючись ст.ст. 291, 314 -317 КПК України, суд,-

У ХВАЛИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0010075 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, повернути прокурору Київської місцевої прокуратури № 1 для усунення виявлених недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 7 діб з моменту оголошення.

Суддя