Дата документу 24.07.2017
Справа № 334/8049/16-к
Провадження № 1-кп/334/493/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, офіційно не працевлаштованого, освіта середня спеціальна, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого:
21.06.1999 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 229-6 КК України 1рік позбавлення волі, на підставі ст. 43 КК України, частково приєднати покарання до вироку Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11.05.1999 року та визначити покарання у вигляді 3 років 7 місяців;
07.02.2005 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309 КК України 3 роки позбавлення волі, ст. 75 КК України випробувальний термін 2 роки;
13.05.2009 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України, штраф у розмірі 1020 гривень;
29.11.2010 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309 КК України, 3 роки обмеження вол, ст. 75 КК України, випробувальний термін 2роки;
08.06.2016 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 КК України, 1 рік позбавлення волі, ст. 75 КК України, випробувальним термін 3 рік;
13.02.2017 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2, ч.3 ст. 185 КК України, 3 роки позбавлення волі, ст. 71 КК України, 3 роки 1 місяць позбавлення волі;
обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи особою раніше судимою за скоєння корисливих злочинів проти власності, судимість за які у встановленому законом порядку, не знята та не погашена, на шлях виправлення не став і знову скоїв кримінальне правопорушення проти власності.
Так, 26.09.2016, близько 03:00 годин, ОСОБА_4 перебуваючи біля під`їзду № 1 який розташований у будинку №5 по вулиці Академіка Олександрова в місті Запоріжжя, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їхні суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом пошкодження вхідних дверей, проник до підвального приміщення вказаного будинку, після чого, шляхом перерізання металевими ножицями, заволодів телефонним кабелем «ТППеп 10x2x0,4» довжиною 85 метрів вартістю 950 гривень 30 копійок в результаті чого завдав КП «Наше Місто» матеріальну шкоду.
Крім того, 11.10.2016, близько 03:00 годин, ОСОБА_4 перебуваючи біля під`їзду №2 який розташований у будинку №17 по вулиці Академіка Олександрова в місті Запоріжжя, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їхні суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом пошкодження вхідних дверей, проник до підвального приміщення вказаного будинку, після чого, шляхом перерізання металевими ножицями, заволодів телефонним кабелем «ТППеп 10x2x0,4» довжиною 40 метрів вартістю 447 гривень 20 копійок в результаті чого завдав КП «Наше Місто» матеріальну шкоду.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину в скоєних кримінальних правопорушеннях, які йому інкримінують, визнав у повному обсязі, суду пояснив, що дійсно здійснив ці крадіжки телефонного кабелю, оскільки мав тяжке матеріальне становище. В судовому засіданні ОСОБА_4 щиро розкаявся, та просив суд суворо його не карати.

Представник потерпілого КП «Наше Місто» в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушеннях в судовому засіданні доведена повністю.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст.. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, їх наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, скоєний ОСОБА_4 злочин за ч. 3 ст. 185 КК України відносяться до тяжкого злочину.

ОСОБА_4 раніше судимий, має постійне місце проживання, має неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштований, на диспансерному обліку в психіатричному диспансері не перебуває, однак перебуває на обліку в наркологічному диспансері, свою вину в вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, активно сприяв розкриттю злочинів, в скоєному щиросердно розкаявся.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу ОСОБА_4 , який раніше неодноразово був засуджений, скоїв злочин не відбувши покарання за попереднім вироком, його відношення до скоєного, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства.

Враховуючи, що злочини, передбачені ч.3 ст185 КК України були вчинені ОСОБА_4 до ухвалення вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.02.2017 року, то при призначенні покарання слід застосувати ч.4 ст.70 КК України.

Цивільні позови по справі не заявлено.

Керуючись ст. ст..368-371, 373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим, призначеним вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.02.2017 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 2 (два) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 11 травня 2017 року, з часу фактичного затримання обвинуваченого.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 залишити у вигляді тримання під вартою до набрання вироку законної сили.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1