Справа №635/6240/16-к
Провадження №1-кс/635/345/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання слідчого Люботинського ВП Харківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002724 від 06.07.2016 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Коротич, Харківського району, Харківської області, громадянина України, офіційно не працюючого, з середньо спеціальною освітою, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за якою не мешкає, постійного місця мешкання не має, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -
встановив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , органом досудового розслідування підозрюється в тому, що він 06 липня 2016 року близько 05.00 години, діючи спільно з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи злочинний намір, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, з корисних спонукань, проникли через незамкнену хвіртку на подвір`ї домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, напали на ОСОБА_8 , а саме, схватили її за обидві руки та завели за спину, після схватили з заду за її шию і почали надавлювати на неї наклонюючи до низу у бік землі, після чого штовхнули потерпілу ОСОБА_8 , яка не втримавшись на ногах впала на землю колінами і почала звати на допомогу сторонніх осіб, після чого пригнічуючи її волю до опори ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , утримувавши в такому положенні потерпілу ОСОБА_8 , схватили руками її за шию і почали здавлювати тим самим здушувати, від вказаних дій ОСОБА_8 стало важко дихати, таким чином позбавили потерпілу можливості чинити опір. Від вказаних дій потерпілій ОСОБА_8 згідно висновку судово-медичної експертизи №7343-ая/16 від 14.12.2016 були спричинені тілесні ушкодження, а саме, садна шиї, ногах, синці на шиї, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Після чого, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочині дії, а саме, спрямовані на викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, пройшли до будинку, де відкрито заволоділи наступним майном: обручкою, виконаної зі сплаву золота 585 проби, вагою 5 грамів, вартістю 3 093 грн. 30 коп.; кільцем, виконаного зі сплаву золота 585 проби, вагою 2,11 грамів, вартістю 1 305 грн. 38 коп.; кільцем, виконаного зі сплаву золота 585 проби, вагою 1,32 грамів, вартістю 816 грн. 64 коп.; хрестом, виконаного зі сплаву золота 585 проби, вагою 5 грамів, вартістю 3 093 грн. 30 коп.; мобільним телефоном марки «Lenovo A 319», вартістю 1 248 грн.; золотого наручного годинника без ремінця, 585 проби, вагою 10 грамів, вартістю якого експертами не була визначена. Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи ХНДЕКЦ МВС України в Харківській області № 5451 від 28.10.2016, вартість всього майна складає загальну суму 9 556,62 грн. Крім того, з вказаного будинку ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 , відкрито викрали грошові кошти у сумі 6 000 гривень.

Після скоєння кримінального правопорушення - злочину, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 з викраденим майном, з місця скоєння злочину зникли, та в подальшому розпорядилися викраденим на власний розсуд, чим заподіяли потерпілій ОСОБА_8 , матеріальну шкоду у сумі 15 556 грн. 62 коп.

Викладені обставини свідчать про те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, тобто нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб та поєднаний з проникненням у житло.

15 грудня 2016 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, яка була направлена поштою відповідно до вимог КПК України, крім того повідомлення про підозру було вручено особисто 21.12.2016 захиснику ОСОБА_9 та підозрюваному ОСОБА_4 .

16 грудня 2016 року слідчий Люботинського ВП Харківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області ОСОБА_3 , про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Одночасно слідчим було подано клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу ОСОБА_4 .

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 16.12.2016 надано дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_4 для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

21 грудня 2016 року о 08 годині 20 хвилин ОСОБА_4 затриманий відповідно до ст.208 КПК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 22.12.2016 відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань УДПС України в Харківській області (№ 27). Строк тримання під вартою визначений 60 днів, а саме, до 18 лютого 2017 року, з визначенням суми застави у розмірі 110240,00 гривень.

10 лютого 2017 року слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 15 лютого 2017 року відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№ 27) продовжено на 29 дні, тобто до 15 березня 2017 року.

24 лютого 2017 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.

10 березня 2017 року слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на обґрунтованість підозри, тяжкість вчиненого злочину, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, може переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити умисні дії спрямовані на приховування або знищення чи спотворення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, негативно впливати на встановлення всіх обставин злочину шляхом тиску на свідків, потерпілого та чинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження строку тримання під вартою та наполягав на продовженні обраного запобіжного заходу, посилаючись на наявність зазначених в клопотання ризиків.

Підозрюваний і його захисник у судовому засіданні заперечували проти клопотання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Захисник підозрюваного також заявив клопотання про зміну відносно підозрюваного запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, а саме, домашній арешт.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані докази, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, тобто нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб та поєднаний з проникненням у житло.

Згідно вимог ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

У кожному випадку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу або продовження його застосування слідчий суддя, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа.

Слідчий суддя погоджується з наведеним у клопотанні слідчого та доведеним в судовому засіданні прокурором ризиком, передбаченим п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Однак, інші ризики, передбачені п.п. 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, на які посилається слідчий та прокурор, слідчий суддя вважає такими, що недоведені та не обґрунтовані належним чином стороною обвинувачення.

Більш того, у розумінні положень п. 4 ч. 1 ст. 184, п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України доведення обставин, які свідчать про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, покладається саме на слідчого та прокурора.

За таких обставин, слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором не доведено виправданості продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і також не обґрунтовано, що менш суворі запобіжні заходи не можуть запобігти доведеному в судовому засіданні ризику, передбаченому п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, у задоволенні клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 слід відмовити у повному обсязі.

Між тим, відповідно до позиції, викладеної у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При цьому, в контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини встановлюється існування презумпції на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення від 24.07.2003 у справі «Смирнова проти Росії»). В усіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення від 23.09.2008 у справі «Вренчев проти Сербії»).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 15.11.96 у справі «Чахла проти Сполученого Королівства», «будь-яке позбавлення волі має здійснюватися не тільки відповідно до основних процесуальних норм національного права, а також відповідати меті ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом №11, тобто захищати людину від свавільного позбавлення волі».

У зв`язку з тим, що стороною обвинувачення в судовому засіданні не доведено, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання доведеному ризику, враховуючи наявність ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, тяжкість злочину, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , той факт, що негативних характеристик зі сторони обвинувачення відносно підозрюваного не надано, підозрюваний, хоча не має постійного місця мешкання, проте допитаний в ході судового засідання свідок ОСОБА_10 (відчим підозрюваного) погодився надати ОСОБА_4 місце мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , слідчий суддя вважає, що винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосований до підозрюваного ОСОБА_4 можливо змінити на цілодобовий домашній арешт із застосуванням засобу електронного контролю.

При цьому, відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваного, обвинуваченого залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило та за ініціативою суду не здійснювалося, що відповідає вимогам ст. 107 КПК України

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:
У задоволенні клопотання слідчого Люботинського ВП Харківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002724 від 06.07.2016 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну відносно підозрюваного запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту задовольнити.

Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням засобу електронного контролю, за адресою: АДРЕСА_3 , поклавши на нього обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; утримуватися від будь-якого спілкування з свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні; здати слідчому для передачі на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну в разі їх наявності; носити електронний засіб контролю.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити негайно з-під варти.

Строк дії ухвали визначити 2 (два) місяці.

Органу Національної поліції негайно поставити ОСОБА_4 на облік, як особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням засобу електронного контролю, і повідомити про це слідчому.

Доручити слідчому Люботинського ВП Харківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 передати ухвалу про зміну стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням засобу електронного контролю, для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ознайомити підозрюваного ОСОБА_4 під розпис з ухвалою про зміну відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням засобу електронного контролю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Слідчий суддя -

Копію ухвали отримали:

«____»_________2017р. ___год.___ хв. _____________________

підозрюваний ОСОБА_4

«____»_________2017р. ___год.___ хв. _____________________

захисник ОСОБА_5