10.04.2017 Єдиний унікальний номер 205/9072/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2017 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2
по кримінальному провадженню, внесеному 13.12.2015 року у Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0004410
про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпра, українця, громадянина України, який має середню технічну освіту, офіційно не працевлаштований, розлучений, має на утриманні двох малолітніх дітей 2013 та 2015 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,
за участю прокурора - ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську вказане кримінальне провадження, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , згідно рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська №2-4068/11 від 18.08.2011 року зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_7 , починаючи з 06 липня 2011 року.

Проте, ОСОБА_3 , проживаючи за адресою: АДРЕСА_1 , та будучи обізнаним про рішення суду, встав на шлях злісного ухилення від сплати аліментів.

В період часу з 06 липня 2011 року до 01 грудня 2012 року ОСОБА_3 виплат по аліментах на утримання свого неповнолітнього сина не здійснював та іншої допомоги на його утримання не надавав, тобто 17 місяців 25 днів злісно ухилявся від сплати аліментів, після чого з метою ухилення від кримінальної відповідальності в грудні 2012 року здійснив виплату по аліментах на загальну суму 2 985 гривень.

Далі, в січні, липні, вересні 2013 року ОСОБА_3 , з метою ухилення від кримінальної відповідальності, здійснив виплати по аліментах на утримання свого неповнолітнього сина на загальну суму 1 098,50 гривень.

Після чого, починаючи з 01.10.2013 року до 23.12.2015 року ОСОБА_3 виплат по аліментах на утримання неповнолітнього сина не здійснював, тобто 32 місяці 13 днів злісно ухилявся від сплати аліментів, іншої допомоги не надавав, в Центр зайнятості Ленінського району не звертався та заходів до працевлаштування не вживав, на попереджувальні листи ВДВС Ленінського району міста Дніпропетровська щодо необхідності погашення заборгованості і сплати аліментів не реагував, в результаті чого в нього утворилася заборгованість по аліментах на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_7 , станом на 23.12.2015 року, на загальну суму 49 348,61 гривень.
Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав і суду пояснив наступне.

Зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_5 , він має спільну дитину сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У 2011 році заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська він був зобов`язаний до виплати аліментів на утримання свого неповнолітнього сина ОСОБА_6 до досягнення ним повноліття, при цьому виплату аліментів він повинен був здійснювати на користь своєї колишньої дружини ОСОБА_5 .

Про вказане рішення суду йому було відомо, оскільки він отримав його замовним листом за адресою свого проживання. Крім цього, його викликали до Ленінського ВДВС, де державний виконавець, який здійснював виконавче провадження за зазначеним судовим рішенням про стягнення з нього аліментів, також повідомив його про необхідність виплати аліментів та про можливість притягнення до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від їх виплати.

З моменту постановлення судом рішення він виплати по аліментах здійснював частково у 2012 та 2013 роках, на підтвердження чого у нього наявні відповідні банківські документи. Після цього, а саме з кінця 2013 року, він почав сплачувати аліменти шляхом надання грошової допомоги своїй дружині на утримання, лікування та забезпечення їх спільного сина, при цьому жодного документального підтвердження таких виплат він суду не надав, оскільки передавав вказані грошові кошти безпосередньо потерпілій ОСОБА_5 і не вимагав від неї розписок про їх отримання.

В зв`язку з вказаними обставинами обвинувачений зазначив, що не визнає встановлений органом досудового розслідування розмір суми заборгованості по аліментах, який у нього виник перед потерпілою, оскільки, на його думку, державним виконавцем при визначенні суми заборгованості не було враховано сум фактичної грошової допомоги, яку він постійно надав ОСОБА_5 на їх спільну дитину, а також він вважає невірним порядок нарахування суми його заборгованості по аліментах, яка розраховувалась, виходячи з середнього заробітку по регіону. При цьому обвинувачений пояснив, що він не звертався до органу ДВС для перерахунку суми його заборгованості.

Крім того, останній зазначив, що на даний час він не має матеріальної можливості сплачувати аліменти в повному обсязі, оскільки має на утриманні цивільну дружину і двох малолітніх дітей, однак при цьому він виявив бажання у найближчий час погасити виниклу заборгованість, в зв`язку з чим просив суд не позбавляти його волі.

Не дивлячись на невизнання своєї винуватості, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується безпосередньо дослідженими у судовому засіданні показаннями потерпілої ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_8 , а також іншими доказами.

Так, допитана в якості потерпілої ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що у 2007 році вийшла заміж за ОСОБА_3 , який після одруження взяв її прізвище ОСОБА_9 . ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син ОСОБА_6 .

В зв`язку з тим, що вони з ОСОБА_10 припинили проживати спільно, і при цьому обвинувачений не надавав матеріальної допомоги на виховання та догляд за їх спільним сином, вона у 2011 році подала позов про стягнення аліментів з ОСОБА_10 до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська. Рішенням вказаного суду від 18.08.2011 року останній був зобов`язаний до виплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_11 . Про зазначене рішення ОСОБА_10 знав, оскільки був сповіщений про нього судом шляхом поштового повідомлення. Проте виплати по аліментах обвинувачений, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили, здійснював регулярно лише до кінця 2013 року. Це і стало підставою для звернення нею до правоохоронних органів із заявою про вчинений ОСОБА_10 відносно неї злочин, а саме щодо злісного ухилення останнім від сплати аліментів на утримання їх спільного сина.

Допитана в якості свідка ОСОБА_8 суду пояснила, що вона є державним виконавцем Ленінського ВДВС Дніпропетроського МУЮ і у неї на виконанні перебуває виконавче провадження за рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.08.2011 року про стягнення з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_6 .

Сума заборгованості ОСОБА_10 по аліментах розраховувалася у відповідності до сімейного законодавства України, зокрема, виходячи із вимог ст.195 Сімейного кодексу України, згідно якої, якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Крім того, свідок пояснила, що обвинувачений ОСОБА_10 особисто не звертався до Ленінського ВДВС з метою розрахунку або перерахунку суми заборгованості по аліментах, яка виникла у нього перед потерпілою ОСОБА_5 , та не надавав документального підтвердження виплати аліментів або надання іншої матеріальної допомоги, що могло б бути враховано при визначенні остаточної суми його заборгованості.

Крім показань потерпілої та свідка, вина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

-згідно з протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.12.2015 року, ОСОБА_12 просила притягнути до відповідальності ОСОБА_3 , який не виплачує аліменти на утримання свого неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 28.05.2008 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, ОСОБА_13 є батьком ОСОБА_6 ;

-із заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.08.2011 року та виконавчого листа у вказаній справі слідує, що з ОСОБА_13 стягнуто аліменти, на користь ОСОБА_7 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 06.07.2011 року до повноліття дитини;

-згідно листів-попереджень та викликів, надісланих державним виконавцем Ленінського ВДВС на адресу ОСОБА_13 , обвинувачений неодноразово викликався в якості боржника до Ленінського ВДВС, а також попереджався про необхідність погашення заборгованості по аліментах перед ОСОБА_5 ;

-відповідно до довідки-розрахунку від 23.12.2015 року, заборгованість ОСОБА_13 по виплаті аліментів на користь ОСОБА_5 становить 49 348 гривень 61 копійка.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла повне підтвердження в ході судового розгляді, і його умисні дії, що виразилися у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), за ч.1 ст.164 КК України кваліфіковані вірно.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд керується ст.65 КК України і враховує ступінь тяжкості скоєного ним діяння, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії злочинів невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше несудимий, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.ст.66,67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі із застосуванням вимог ст.75 КК України і покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Керуючись ст.ст.371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, встановивши засудженому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти його про зміну місця проживання.
Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_3 не застосовувалися.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1

З оригіналом згідно: Суддя -

Секретар -