У Х В А Л А
15 листопада 2016 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи СБ України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
В С Т А Н О В И В:
10.11.2016 року до суду надійшла вказана скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи СБ України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та щодо зобов`язання внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Скаргу мотивовано тим, що скаржником на ім`я голови СБ України в порядку ст. 214 КПК України було надіслано заяву № 24/10/16-63 про вчинення кримінального правопорушення, однак на момент подачі скарги вказана заява не розглянута, а відомості про вчиненні кримінальні правопорушення до ЄРДР не внесені, досудове розслідування не розпочато, у зв`язку із чим скаржник просить скаргу задовольнити та зобов`язати внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
У судове засідання скаржник не з`явився.
Проаналізувавши доводи скарги, дослідивши матеріали, додані до неї, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Так, відповідно до змісту скарги, ОСОБА_3 зазначає, що ним на ім`я голови Служби Безпеки України в порядку ст. 214 КПК України було надіслано заяву № 24/10/16-63 про вчинення кримінального правопорушення.
Згідно положень ч.ч. 1, 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
При цьому, при вивченні матеріалів скарги слідчим суддею не було виявлено будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 дійсно направляв вказану заяву до СБ України, так як і не виявлено доказів, які б свідчили про отримання СБ України вказаної заяви.
Також слід зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
При цьому, відповідно до вимог ч. 1, ч. 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Водночас, незважаючи на вказані вимоги закону, скаржник у судове засідання не з`явився, при цьому жодних доказів, які б підтверджували факт направлення вказаної заяви до СБ України, до суду не надав, у зв`язку з чим слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.214, 216, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи СБ України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (за заявою № 24/10/16-63) відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя