АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/865/17 Справа № 191/5003/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001789 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2017року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у смт. Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 1)10 березня 2016 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровськаза ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 1 рік з покладанням обов`язків; 2)19 липня 2016 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. ч. 1,4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 3 роки з покладанням обов`язків,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченогоч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у смт. Армянськ Красноперекопського району Автономної Республіки Крим, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оскаржуючи доведеності вини та кваліфікації його дій, просить скасувати вирок суду, призначивши йому менш суворе покарання із застосуванням ст. 69 КК України.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції в повній мірі не врахував, що вину визнав повністю, щиро розкаявся, за місцем проживання характеризується позитивно, хворіє.

Вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2017року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 19 липня 2016 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців; ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбуття покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 3 роки з покладанням обов`язків; також вирішено питання щодо речових доказів.
За обставин, викладених у вироку,08 жовтня 2016 року приблизно о 17 годині 40 хвилин ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, з метою реалізації спільного злочинного умислу на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, прийшли до будинку АДРЕСА_4 , власником якого є ОСОБА_9 , де шляхом віджимання запірної перемички, на яку було зачинено вхідні двері до будинку, проникли в будинок за вищевказаною адресою, звідки таємно, умисно, з корисливих мотивів на свою користь викрали майно потерпілого на загальну суму 800 гривень, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_9 , матеріальний збиток на вищевказану суму, та з місця скоєння злочину зникли, викраденим майном розпорядились за власним розсудом.

Кримінальне провадження розглянуто на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України.

За цим же вироком засуджено ОСОБА_8 , судове рішення щодо якого не оскаржується в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_9 , будучи належним чином увідомленими про місце та час розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не увідомили, що відповідно до ч.4 ст.405 КПК України не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Висновок суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 за кримінальним законом та доведеність його вини в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що судом не були враховані усі обставини, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, колегія суддів вважає необґрунтованими з таких підстав.
Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Як витікає з вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Що стосується виду та розміру призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, то при його призначенні судом першої інстанції були в повній мірі дотримані вимоги вказаних статей кримінального закону, враховані: тяжкість скоєного обвинуваченим злочину, який відноситься згідно із ст. 12 КК України до категорії тяжких злочинів; особа винного, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, характеризується посередньо, має двох неповнолітніх дітей, хворіє; наявність обставини, що пом`якшує покарання - щире каяття; обставини, що обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, а також раніше судимий, вчинив злочин під час іспитового строку, що дає підстави колегії суддів вважати обґрунтованим призначення судом першої інстанції покарання ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України з урахуванням ч. 1 ст. 71 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців.
Відповідно до ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо неврахування судом першої інстанції того, що він вину визнав повністю, щиро розкаявся, за місцем проживання характеризується позитивно, хворіє, є необґрунтованими, оскільки такі обставини судом враховані при призначенні йому покарання, про що зазначено у вироку суду.

Також судом першої інстанції правильно врахована особа обвинуваченого, який характеризується посередньо, а не позитивно як зазначає в своїй апеляційній скарзі обвинувачений, оскільки відповідно до характеристики за місцем мешкання ОСОБА_7 , обвинувачений проживає з бабусею та не працює (а. к. п. 56 т.1).
Щодо посилання ОСОБА_7 на неврахування судом наявності у останнього хвороби, то на переконання колегії суддів така обставина була врахована судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому, та не є такою, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, оскільки обвинувачений перебуває на обліку у лікаря з 2015 року, тобто до вчинення злочину як за цим вироком, так і за попереднім.
Колегією суддів не встановлено підстав для призначення ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 69 КК України, оскільки суд першої інстанції в якості обставини, що пом`якшує покарання згідно зі ст. 66 КК України, врахував лише щире каяття, а колегією суддів не встановлено кількох обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що виключає можливість для застосування положень ст. 69 КК України.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання є не тільки справедливим, але й необхідним і достатнім для його виправлення та не вбачає підстав для задоволення вимог його апеляційної скарги, вважаючи доводи останнього не обґрунтованими.
Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах кримінального провадження не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2017 року залишити без задоволення.
Вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2017року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_10