В И Р О К
іменем України
м. Київ "09" грудня 2016 р.

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

за участю захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого: 24.03.2011 р. Хустським районним судом Закарпатської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3-х місяців арешту; 24.09.2013р. Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України до штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян; 09.07.2015р. Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 186 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 25.11.2015 р. Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України до 3 років позбавлення волі,-

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
07.01.2015 року о 17 годині 08 хвилин ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні супермаркету «АТБ» за адресою: м. Київ, пр. П. Тичини, 7, разом з ОСОБА_10 , кримінальне провадження відносно якого закрито у зв`язку зі смертю, побачили, що в цей час до супермаркету зайшов ОСОБА_11 з велосипедом марки «FORT SOUL» поставивши його біля камер схову речей, та пішов до торгівельного залу. В цей час у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Після цього діючи за попередньою змовою та розподіливши ролі із ОСОБА_10 , керуючись корисливим умислом, з метою протиправного збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_9 о 17 годині 22 хвилини знаходячись у приміщенні супермаркету «АТБ», підійшов до камер схову та таємно для власника викрав велосипед марки «FORT SOUL» та вийшов з ним з магазину. В цей час ОСОБА_10 відкрив вхідні двері магазину та притримав їх, з метою усунення перешкоди ОСОБА_9 виходу з магазину. Після вчинення крадіжки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з місця вчинення злочину зникли, а викраденим велосипедом розпорядились на власний розсуд.

Зазначеними умисними діями потерпілому ОСОБА_11 було завдано майнової шкоди у сумі 3 133 гривні, станом на день вчинення злочину.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29.09.2016 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 закрито у зв`язку зі смертю обвинуваченого (актовий запис № 13049 від 26.08.2016 року)

В судовому засіданні ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав, та пояснив, що 07.01.2015 року він разом з ОСОБА_10 знаходився у супермаркеті на житловому масиві «Берязняки» в м. Києві, зайшовши у магазин перекусити, купити пива, бо на улиці було холодно. Протягом якого часу знаходились у магазині не пам`ятає. Потім він разом із ОСОБА_10 вийшли з магазину і поїхав додому. Велосипеда в магазині він не бачив та не брав. Вважає обвинувачення безпідставним. Цивільний позов не визнав.

Переглянувши в судовому засідані відеозапис з камер спостереження супермаркету «АТБ» зазначив, що не впізнає себе на відеозапису.

Провівши судове слідство, в ході якого також було досліджено фактичні дані, зібрані в ході досудового розслідування та оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження:

Показаннями потерпілого ОСОБА_11 , який суду пояснив, що 07.01.2015 року, він приїхав до магазину «АТБ» по пр-ту Тичини, в м. Києві, на велосипеді. В приміщенні магазину він побачив двох осіб, схожих на наркоманів. Одного з них ОСОБА_11 впізнає в залі судового засідання, вказавши на обвинуваченого ОСОБА_9 .. Поставивши велосипед біля вхідних дверей магазину, він підійшов до охоронця і попросив щоб той подивився за велосипедом. Через деякий час в приміщенні магазину до нього підійшов інший охоронець та спитав його чи то не його велосипед стояв біля дверей. Подивившись з охоронцем відео з камер спостережень, побачили хто саме забрав велосипед. Слідча група провела огляд та вилучила фантики з під круасанів, які ті двоє людей, що стояли біля дверей, кинули в мусорну урну. Потерпілий ОСОБА_11 просив задовольнити його цивільний позов у повному обсязі.

Також вина ОСОБА_9 підтверджується наступними доказами:

протоколом огляду місця події від 07.01.2015 року, відповідно до якого під час ОПМ в приміщенні магазину «АТБ» за адресою пр-т Тичини в м. Києві, було вилучено три обгортки з круасанів, на яких було виявлено відбитки пальців;

висновком експерта від 22.01.2015 року № 58, відповідно до якого сліди пальців рук №1, №2 вилучені з упаковки круасанів у магазині «АТБ» при ОПМ 07.01.2015 року по пр. Тичини, 7 в м. Києві, є придатними для ідентифікації особи;

повідомленням від 02.02.2015 року, відповідно до якого перевіркою по дактилоскопічній системі «Дакто 2000» встановлено, що два сліди пальців рук, вилучені 07.01.2015 роки при огляді місця події за фактом крадіжки по пр. П.Тичини, 7 в м. Києві (ЄО № 1026, ЄРДР № 0000295, заявник - ОСОБА_11 ) залишені: - безіменним пальцем правої руки гр. ОСОБА_9 ; - середнім пальцем лівої руки гр. ОСОБА_10 ;

протоколом перегляду відеозапису від 18.08.2015 року, відповідно до якого на диску знаходиться 1 папка яка має назву «Відео АТБ 07.01.2015», в даній папці знаходиться 3 файли з відеозаписом, на якому зображено перед касову зону супермаркету «АТБ», що розташований за адресою: м. Київ пр. П. Тичини 7, по ліву сторону в перед касовій зоні знаходяться камери схову, біля яких знаходяться гр. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в цей час до супермаркету «АТБ» заходить гр. ОСОБА_11 та залишає біля входу в супермаркет біля камер схову велосипед та йде в торгівельний зал. В свою чергу ОСОБА_9 бачить що за його діями ніхто не спостерігає підходить до велосипеда забирає велосипед, та перед виходом з магазину йому відкриває та притримує вхідні двері ОСОБА_10 а ОСОБА_9 виходить із велосипедом з супермаркету та сідає на нього і їде.

Натомість заперечення ОСОБА_9 своєї вини спростовані такими доказами у кримінальному провадженні, як відеозапис з камер спостереження переглянутим в судовому засіданні та показаннями потерпілого, які суд вважає об`єктивними та належними.

Наведені вище докази також підтверджують узгодженість дій між ОСОБА_12 та особою, відносно якої кримінальне провадження закрите, що свідчить про наявність такої кваліфікуючої ознаки як вчинення крадіжки за попередньою змовою.

На підставі досліджених в ході судового слідства доказів, суд вважає доведеною винність ОСОБА_9 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осію та кваліфікує ці його дії за ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначаючи вид та міру покарання, суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує, що ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, вчинив дане правопорушення на іспитовому строці, не працює, не одружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, його майновий стан, стан здоров`я.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_9 судом не встановлено.

З урахуванням ступеню тяжкості, обставин кримінального правопорушення, його наслідків, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_9 з метою забезпечення ефективного виховного впливу на обвинуваченого, вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

При цьому, суд вважає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, покарання у виді позбавлення волі на строк, наближений до максимального, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, буде необхідною і достатньою мірою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Призначаючи остаточну міру покарання суд враховує, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 25.11.2015 року.

Судові витрати за проведення експертиз підлягають стягненню з засудженого.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженні підлягає частковому задоволенню в частині матеріальної шкоди, розмір якої підтверджений потерпілим.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК, ст. 70 КК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_9 остаточне покарання за сукупністю злочинів, з урахуванням вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 25.11.2015 року року, шляхом часткового складання призначених покарань у виді 5 років позбавлення волі, зарахувавши в строк покарання за даним вироком, покарання відбуте частково за попереднім вироком 1 рік 14 днів.

Цивільний позов задовольнити частково, стягнувши з засудженого ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_11 матеріальну шкоду у розмірі 18 282 грн..

Стягнути з засудженого ОСОБА_9 витрати за проведення судової експертизи у сумі 393 грн. 12 коп. на користь держави.

Речовий доказ - CD диск з записом з відеокамер розташованих в магазині «АТБ» за адресою: м. Київ, пр. П.Тичини, 7- залишити на зберіганні в матеріалах провадження.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту проголошення, а засудженим з моменту отримання копії вироку.

Суддя: