Кримінальне провадження 1-кп/760/305/17
Справа 760/9835/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2017 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001196 від 04 лютого 2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алупка Ялтинського району АР Крим, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, має на утриманні малолітню дитину 2016 р.н., не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , що мешкає в АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 будучи раніше судимим, останній раз 13.12.2011 Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнившись з Березаньської ВК Київської області №95 03.06.2015 по відбуттю строку покарання та маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив новий корисливий злочин при наступних обставинах.

Так, 04.06.2016 року приблизно о 06 год. 00 хв. ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: м. Київ вул. Борщагівська, 173/187, вирішив незаконно заволодіти транспортним засобом, а саме автомобілем «Volkswagen LT 35 D» д.н.з. НОМЕР_1 . Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_5 скориставшись відсутністю власника автомобіля, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, через не замкнені задні двері автомобіля проник до салону, де в одному з відділень панелі знайшов ключ запалення автомобіля з характерним логотипом на ньому «Volkswagen». Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір ОСОБА_5 скориставшись знайденим ключем, сів за кермо, завів двигун автомобіля та розпочав рух. Після того, ОСОБА_5 незаконно заволодівши транспортним засобом «Volkswagen LT 35 D» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , вартістю 181 090 гривень, направився в напрямку проспекту Комарова в м. Києві, дорогою в автомобілі було пошкоджено шину. В зв`язку з неможливістю подальшого руху автомобіля ОСОБА_5 з метою усунення неполадки заїхав на шиномонтаж, що за адресою: м. Київ просп. Комарова, 1 де його було викрито співробітниками поліції, а викрадений автомобіль було вилучено та повернуто володільцю на відповідальне зберігання.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав, повністю підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини, щиро розкаявся та суду повідомив, що дійсно в час та місці, що зазначені в обвинувальному акті проник до салону автомобіля «Volkswagen», де в бардачку знайшов ключ та вирішив ним скористатися, щоб заволодіти даним автомобілем. Завівши двигун деякий час їздив по місту поки в нього не лопнула шина. З метою ремонту заїхав на СТО, де і був затриманий працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_5 , своїми умисними діями, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає докази, надані прокурором у даному кримінальному провадженніналежними і допустимими, а вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, доведеною, оскільки він своїми умисними діями, які виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненим повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 Кримінального Кодексу України.

При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше судимий за корисні злочини, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, негативно характеризується за місцем відбування покарання та нейтрально характеризується адміністрацією СІЗО.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обвинувачений являється неодноразово судимою особою за корисливі злочини, що свідчить про те, що він на шлях виправлення не став та належних висновків для своєї поведінки не зробив та вчинив новий тяжкий корисливий злочин. Тому, з урахуванням зазначених обставин провадження, віку, стану здоров`я, відношення обвинуваченого до вчиненого, суд дійшов до висновку про можливість перевиховання та виправлення обвинуваченого тільки в умовах ізоляції від суспільства, оскільки обвинувачений представляє суспільну небезпеку для оточуючих.

Оскільки виправлення обвинуваченого без відбування покарання є неможливим, правові підстави для застосування ст. 75 КК України при призначенні покарання відсутні.

Разом з тим, враховуючи щире каяття обвинуваченого та його молодий вік, суд вважає за можливе визначити йому розмір покарання менший середнього, що зазначений в санкції ч. 2 ст. 289 КК України та без конфіскації майна.

Виходячи із зазначеного та керуючись ст. ст. 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України та на підставі ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді п`яти років та трьох місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду від 04 липня 2016 р. більш суворим, призначеним цим вироком, визначити остаточне покарання у виді п`яти років та трьох місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, в строк покарання, остаточно призначеного цим вироком за сукупністю злочинів, зарахувати частково відбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду від 04 липня 2016 р.

Речові докази автомобіль марки «Volkswagen LT 35 D» д.н.з. НОМЕР_1 та ключ запалення від нього, що передані на зберігання ОСОБА_6 - залишити у нього.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1