№ 139/150/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 березня 2017 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
прокурора ОСОБА_2 ,
потерпілого ОСОБА_3 ,
представника потерпілого - адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника - адвоката ОСОБА_7 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_8 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується за ч. 1 ст. 122 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Під час підготовчого судового засідання представник потерпілого - адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки він не відповідає вимогам статті 291 КПК України. Зокрема, в порушення ч. 1 цієї статті в обвинувальному акті не зазначено місце його складання, і також не надано йому статусу офіційного документу, оскільки відсутня печатка місцевої прокуратури, а в порушення ч. 2 - не містить формулювання висунутого ОСОБА_5 обвинувачення. Крім того, в обвинувальному акті не зазначено розмір шкоди, завданий кримінальним правопорушенням, не встановлений розмір процесуальних витрат. Одночасно сторона обвинувачення зазначає, що твердження слідчого про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки в його діях мали місце ознаки хуліганства, що вчинене групою осіб.
Прокурор погодилася з клопотанням представника потерпілого і не заперечила проти повернення обвинувального акту прокурору.
Сторона захисту вирішення клопотання поклала на розсуд суду.
Заслухавши позицію представника потерпілого - адвоката ОСОБА_4 , думки з цього приводу інших учасників підготовчого провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, суд прийшов до висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, а тому його необхідно повернути прокурору.
Так, згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників:
1) фактичних обставин кримінального правопорушення;
2) правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення»);
3) формулювання обвинувачення.
При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
У свою чергу, відповідно до частини другої статті 42 КПК України, обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу, а обвинувальний акт, згідно із пунктом 3 частини другої статті 283 КПК України, є однією із форм закінчення досудового розслідування, тобто обвинувальний акт - це підсумковий процесуальний документ, яким визнається достатність доказів, зібраних під час досудового розслідування, засвідчується його завершення й надання доступу до матеріалів стороні захисту. Для суду цей процесуальний документ є правовою підставою для призначення підготовчого судового засідання, судового розгляду, визначення його меж. Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в його межах (частина перша статті 337 КПК України).
У міжнародних джерелах права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до пункту «а» частини третьої статті 6, є негайна і детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
Практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення(«Девеер проти Бельгії» від 27 лютого 1980 року, «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).
Що стосується обвинувального акта відносно неповнолітнього ОСОБА_5 , то він взагалі не містить формулювання обвинувачення за жодною із статей Кримінального кодексу України.
Крім того, згідно з ч. 1 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором.
Затвердження прокурором обвинувального акту щодо обвинуваченого та не скріплення його печаткою є порушенням вимог до реквізитів офіційного документу. Оскільки в контексті примітки до ст. 358 КК України під офіційним документом слід розуміти документ, що містить зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні причинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у право застосовній діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднання громадян, юридичних осіб, незалежно від форми власності та організаційно-правових форм, а також окремими громадянами, у тому числі само зайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.
Саме підписання й затвердження обвинувального акту прокурором і скріплення його підпису печаткою надає цьому документу статусу офіційного і свідчить про належний нагляд за досудовим слідством. Наявний у суді обвинувальний акт по даній справі не скріплений печаткою.
В порушення п. 7 ч. 1 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті не зазначено розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в порушення п. 8 ч. 1 ст. 291 КПК України - не зазначено розмір процесуальних витрат чи їх відсутність, в порушення п. 9 ч. 1 ст. 291 КПК України - не вказано місце його затвердження.
За приписами п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам кримінального процесуального Кодексу.
На підставі вищевикладеного, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується за ч. 1 ст. 122 КК України повернути до Могилів-Подільської місцевої прокуратури Вінницької області, оскільки він не відповідає вимогам кримінального процесуального Кодексу України.
Ухвала може бути оскаржена через Мурованокуриловецький районний суд до Апеляційного суду Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: _____________