Номер справи137/379/17
1-кп/137/66/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю сторін кримінального провадження:
обвинуваченого ОСОБА_4
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 за час відбування призначеного покарання в Літинській виправній колонії №123 УДПтС України у Вінницькій області зарекомендував себе з негативної сторони, неодноразово порушував режим відбування покарання, за що адміністрацією установи сорок чотири рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, з них сім разів поміщався в ДІЗО та двічі переводився до ПКТ, не проявляв намірів до самокерованості та соціально-правомірної поведінки, чим негативно впливав на інших засуджених, був злісним порушником вимог режиму відбування покарання. Згідно постанови №2 про переведення засудженого до ПКТ №1 від 05.04.2016 року ОСОБА_4 , за порушення вимог режиму утримання вираженого в тому, що 05.04.2016 року не встав до строю під час шикування засуджених в їдальню, начальником Літинської ВК-123 УДПтС Вінницької області переміщення камерного типу (ПКТ), строком на 2 місяці. 27.01.2017 року о 09-15 на території дільниці посиленого контролю відділення Літинської виправної колонії №123 УДПтС України у Вінницькій області, ОСОБА_4 в присутності старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_6 , старшого оперупованоженого ОГ, капітана внутрішньої служби ОСОБА_7 , оперупованоженого ОГ, капітана внутрішньої служби ОСОБА_8 , чергового помічника начальника установи прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_9 , молодшого інспектора ВНіБ та засуджених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , підполковником внутрішньої служби ОСОБА_12 , начальником дільниці посиленого контролю було висловлено засудженому ОСОБА_4 законну вимогу приступити до виконання покладених на нього обов`язків згідно розробленого та затвердженого графіка, відповідно до п.5 ст.118 КВК України, а саме по прибиранню прогулянкового дворика, для чого був забезпечений необхідним інвентарем. ОСОБА_4 будучи поставленим до відома, що зобов`язаний виконувати законні вимоги представників адміністрації установи і маючи можливість їх виконати, а також будучи підданим протягом року, 05.04.2016 року до стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу, умисно з метою злісної непокори законним вимогам адміністрації виправної установи, відкрито та демонстративно відмовився виконувати законну вимогу, без належних на те підстав. У подальшому, начальником ДПК підполковником внутрішньої служби ОСОБА_12 , в присутності старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_6 , старшого оперуповноваженого ОГ, капітана внутрішньої служби ОСОБА_7 , оперуповноваженого ОГ, каптана внутрішньої служби ОСОБА_8 , чергового помічника начальника установи, прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_9 , молодшого інспектора ВНіБ та засуджених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 повторно висловлено засудженому ОСОБА_4 законну вимогу приступити до прибирання прогулянкового дворика на що ОСОБА_4 відмовився в категоричній формі та до прибирання не приступив.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке передбачене ст. 391 КК України злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).
На підставі ч.1 ст.473 КПК України до суду надійшла угода про визнання винуватості від 17.02.2017 року, укладена між прокурором Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_13 та ОСОБА_4 , що є обвинуваченим в цьому ж кримінальному провадженні.
Виходячи із змісту даної угоди ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, не вчиняти подібних правопорушень у майбутньому.
Згідно угоди, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 згідно ст. 391 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік. Відповідно ст.71 КК України, з урахуванням призначеного вироком Ленінського районного суду м.Вінниці від 30.03.2010 року шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком і призначити остаточне покарання у виді 1 року 2 місяців позбавлення волі.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладання угоди, що передбачені ч.4 ст.474 КПК України, які були йому роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання.
Також в підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину та надав суду згоду на призначення узгодженого покарання.
На підставі пояснень обвинуваченого ОСОБА_4 , суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті що передбачені в угоді.
Відповідно до ст. 472 КПК України, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробовуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.
Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він схвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників судового провадження, суд вважає необхідним визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.391 КК України і призначити йому узгоджену сторонами міру покарання.
Керуючись ст.ст.122, 124, 314, 315, 373, 374, 468-475 КПК України, суд,-
П Р И С У Д И В :
Затвердити угоду ОСОБА_4 про визнання винуватості від 17.02.2017 року.
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України і призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_4 призначити остаточне покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Ленінського районного суду м.Вінниці від 30.03.2010 року за ст.115 ч.1 КК України у виді одного року двох місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання рахувати з моменту вступу вироку в законну силу.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Літинський районний суд Вінницької області.

Вирок набуває чинності, якщо протягом 30 днів не буде подано апеляційної скарги.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст.473 КПК України.

Копії вироку вручити сторонам кримінального провадження.

Суддя: ОСОБА_1