Справа № 513/375/17
Провадження № 1-кп/513/60/17
Саратський районний суд Одеської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 червня 2017 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Сарата кримінальне провадження на підставі обвинувального акта відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мало-Ярославець-2 Тарутинського району Одеської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня, одруженого, не працюючого, раніше судимого вироком Саратського районного суду Одеської області від 21 березня 2017 року за ч.3 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі,

обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Болград Одеської області, громадянина України, освіта неповна середня, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , не одруженого, не працюючого, який відповідно до ст.89 КК України не має судимості,

обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В :

06 жовтня 2016 року приблизно о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , який теж перебував у стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, підійшли до приміщення квартири АДРЕСА_3 , належної ОСОБА_4 . У зазначеному місці, за попередньою домовленістю ОСОБА_7 залишився перебувати на вулиці поблизу вказаного будинку та спостерігав за навколишньою обстановкою, щоб їх дії не були помічені сторонніми особами.

Для проникнення у приміщення ОСОБА_6 просунув руку через вікно, яке було відчинено зверху на «провітрювання», відчинив його та переліз у приміщення квартири, де в одній з кімнат виявив керамічну плитку, яку став передавати через вікно ОСОБА_7 .

Таким чином ОСОБА_6 та ОСОБА_7 таємно викрали керамічну плитку світло-коричневого кольору у кількості 1110 шт. (24,885 кв.м.), вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №074 - ЮЛ /1.7 від 01.03.2017 року складає 672 грн., керамічну плитку бежевого кольору у кількості 147 шт. (3,3975 кв.м), вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №074 - ЮЛ /1.7 від 01.03.2017 складає 92 грн., керамічну плитку сірого кольору у кількості 30 шт. (2,7 кв.м), вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №074 - ЮЛ /1.7 від 01.03.2017 складає 289 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_4 матеріальний збиток на загальну суму 1053 гривень, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин, суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. У зв`язку з чим, за згодою учасників судового провадження, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинувачених, потерпілої та дослідженням документів щодо характеристики обвинувачених.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину визнав повністю, щиро розкаявся, не оспорював кількість та вартість викраденої керамічної плитки. Пояснив, що 04 жовтня 2016 року ввечері за місцем проживання брата ОСОБА_6 , у квартирі АДРЕСА_4 вони розпивали домашнє вино. Брат розповів, що допомагав робити ремонт в сусідній квартирі АДРЕСА_3 , в якій ніхто не проживає, і запропонував вкрасти з цієї квартири керамічну плитку. Він погодився. 06 жовтня 2016 року вони з братом ОСОБА_6 за місцем проживання останнього випили 5 л домашнього вина і приблизно о 22 годині 30 хвилин пішли до сусідньої квартири АДРЕСА_5 за вищевказаною адресою. Він залишився під вікном спостерігати за обстановкою, а ОСОБА_6 через вікно проник до приміщення квартири і почав через відкрите вікно передавати йому керамічну плитку, упаковану в ящики в кількості, яка зазначена в обвинувальному акті. Плитку він складав під вікном. Коли ОСОБА_6 виліз з квартири, то разом вони перенесли плитку на вулицю і завантажили в таксі червоного кольору, яке він викликав по телефону. Плитку відвезли в с. Новоселівка Саратського району Одеської області, де продали ОСОБА_8 за 500 гривень, з яким про продаж плитки домовились напередодні. Отримані за плитку гроші витратили на свої потреби.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину визнав повністю, щиро розкаявся, не оспорював кількість та вартість викраденого майна, а також кваліфікацію вчиненого злочину, підтвердив факт вчинення крадіжки за обставин, вказаних в обвинувальному акті.

Крім показань обвинувачених, їх вина підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_4 про те, що в 2015 році вона та її чоловік купили квартиру АДРЕСА_3 . В квартирі вони не жили, в ній робили ремонт будівельники. ОСОБА_6 , який проживав по сусідству в квартирі АДРЕСА_6 за вищевказаною адресою, допомагав виносити сміття з її квартири та виконував інші "чернові" роботи. На початку жовтня 2016 року вона прийшла до своєї квартири АДРЕСА_3 , та відкрила "на провітрювання" вікно, розташоване неподалік від вхідної двері, і так залишила. Через день-два вона знову прийшла до своєї квартири і виявила, що з однієї з кімнат викрадена керамічна плитка. Вона зрозуміла, що злочинець проник до квартири через вікно, яке було відкрите "на провітрювання".

Про вчинений злочин вона повідомила в поліцію. Завдана злочином шкода їй не відшкодована, але цивільний позов вона не бажає заявляти, в частині покарання обвинувачених покладається на розсуд суду.

Згідно висновку № 137 амбулаторної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_7 , на час, який відноситься до скоєння ним правопорушення, будь-яким хронічним психічним захворюванням, іншим хворобливим станом психіки не страждав, у тимчасовому хворобливому стані не знаходився, знаходився в стані простого (непатологічного) алкогольного сп`яніння, та за своїм психічним станом міг у повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_7 на час, який відноситься до скоєння ним правопорушення, страждав і страждає у теперішній час легкою розумовою відсталістю (F -70 MKX-10), яка за глибиною та ступенем виразності не позбавляла його здатності у повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними, розуміти зміст підозри, показання свідків та потерпілої, приймати участь у слідчих діях та постати перед судом. Застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с. 50-52).

Оцінивши досліджені докази, суд приходить до висновку, що вони є належними, допустимими, достовірними, а сукупність зібраних доказів є достатньою для визнання обвинувачених винними у вчиненні інкримінованого їм злочину, а саме ОСОБА_6 - передбаченого ч.3 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням у житло; ОСОБА_7 - передбаченого ч.3 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням у житло.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання: обвинувачений вчинив тяжкий злочин, повністю визнав вину та щиро розкаявся, не перебуває на обліку у нарколога та психіатра, задовільно характеризується за місцем проживання.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

На підставі ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, передбаченого санкцією ч.3 ст.185 КК України, оскільки саме такий вид покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Злочин, за який ОСОБА_6 засуджується даним вироком, він вчинив до постановлення відносно нього попереднього вироку Саратського районного суду Одеської області від 21 березня 2017 року. У зв`язку з чим, на підставі ч.4 ст.70 КК України суд вважає за необхідне призначити остаточне покарання ОСОБА_6 за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за попереднім вироком більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком.

Відповідно до ч.2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. На підставі до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015) належить зарахувати у строк покарання ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 21 березня 2017 року і до набрання даним вироком законної сили.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання: обвинувачений вчинив тяжкий злочин, повністю визнав вину та щиро розкаявся, перебуває на обліку у психіатра, не перебуває на обліку у нарколога, задовільно характеризується за місцем проживання.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

На підставі ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням зазначених обставин, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 без відбування покарання і вважає за необхідне звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покласти на нього в період іспитового строку обов`язки, передбачені пунктами 1,2 ч.1 та пунктом 2 ч.2 ст.76 КК України.

Речові докази: керамічну плитку належить повернути потерпілій ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст.368-371, 373- 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначено за попереднім вироком Саратського районного суду Одеської області від 21 березня 2017 року, більш суворим, що призначено за даним вироком, визначити остаточне покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання обчислювати з дня затримання ОСОБА_6 , тобто з 21 березня 2017 року.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року) зарахувати у строк покарання ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 21 березня 2017 року і до набрання даним вироком законної сили.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1, пункту 2 частини 2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 під час іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк засудженому ОСОБА_7 обчислювати з дня проголошення вироку.

Речові докази: керамічну плитку у кількості 1557 (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят сім) штук повернути потерпілій ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржено учасниками судового провадження до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Саратський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченим.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1