Справа № 159/1162/17
Провадження № 1-кп/159/138/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 травня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. кримінальне провадження № 120 170 301 100 004 86 про обвинувачення

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Празі Чеської Республіки, гр. України, мешканця АДРЕСА_1 , з освітою середньою спеціальною, одруженого, має на утриманні 3 х осіб, не працюючого, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, а саме:

1. за вироком Ковельського райсуду Волинської області від 08.12.2 000 р. за ч. 2 ст. 140 КК України (в ред. 1960 р.) до 2 р. позбавлення волі;

2. за вироком Ковельського міськсуду Волинської області від 06.06.02 р. за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 р. позбавлення волі;

3. за вироком Ковельського міськрайсуду Волинської області від 28.01.09 р. за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до 7 р. позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю; за ухвалою Шевченківського райсуду м. Львова від 29.05.15 р. невідбуту частину покарання позбавлення волі 3 міс., 25 дн. замінено на 240 год. громадських робіт; звільнений за ухвалою Шевченківського райсуду м. Львова від 29.05.15 р.; за ухвалою колегії судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Волинської області від 24.04.09 р. строк відбування покарання постановлено рахувати з дня затримання 24.09.08 р..

4. за вироком Ковельського міськрайсуду Волинської області від 18.01.16 р. за ч. 1 ст. 382 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до арешту строком на 45 днів; має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
встановив:
Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи неодноразово засудженим за вчинення злочинів проти власності, судимість за що не знята та не погашена у встановленому законом порядку, о 02 год. 55 хв. 26.02.17 р., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , реалізовуючи свій злочинний намір і переслідуючи корисливу мету, повторно, шляхом відчинення дверей вітрини холодильника, таємно викрав торт «Медовий з заварним кремом» вагою 3 кг 800 гр вартістю 85 грн. за 1 кг, належний потерпілому ОСОБА_4 як фізичній особі підприємцю. Коли в цей час його дії були поміченими продавцями магазину ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що його злочинні дії стали явними для оточуючих, і, зокрема, для працівників магазину, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, ігноруючи законні вимоги продавців магазину, з метою утримання викраденого, маючи при цьому реальну можливість розпорядитись ним, з місця злочину втік. Своїми злочинними діями обвинувачений ОСОБА_5 заподіяв потерпілому матеріальний збиток на загальну суму 323 грн..
Своїми умисними протиправним діями, що виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.

Обвинувачений у судовому засіданні свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, суду показав, що, дійсно, він вночі 26.02.17 р. по дорозі додому зайшов у магазин «Сяйво». Вирішив викрасти торта, що був розташований у холодильнику біля вхідних дверей зліва, відчинив двері холодильника та викрав торт. Викрадене спожив. Потерпілому збитки не відшкодував, так як останній йому простив крадіжку. У скоєному щиро розкаюється. Прохає суворо не карати.

Винуватість обвинуваченого, крім цього, підтверджується показаннями потерпілого, письмовими доказами, речовим доказом, що були зібрані органом досудового розслідування.

Потерпілий суду показав, що він є фізичною особою підприємцем, працює у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». У магазині працювали продавці ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які і повідомили йому про крадіжку. Дізнавшись про тяжкий сімейний стан обвинуваченого, він його прощає. На відшкодуванні збитків не настоює. Просить не позбавляти обвинуваченого волі.

Крім того, винуватість обвинуваченого доводиться:

-накладною № 2 від 26.02.17 р. про прийняття від магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », підприємець

ОСОБА_4 323 грн. за торт « ІНФОРМАЦІЯ_3 »;

-копією виписки з Єдиного держреєстру юр. осіб та фіз. осіб підприємців щодо

потерплого як фізичної особи підприємця;

-копією договору № 1 оренди торгівельної площі від 02.01.17 р. потерпілим як

орендарем та копією акта приймання передачі приміщення по АДРЕСА_2 потерпілому як орендареві - № 1 від 02.01.17 р.;

-протоколом демонстрації відеозапису від 16.03.17 р., відповідно до якого було

проведено демонстрацію відеозапису з камери відеоспостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що були надані потерпілим 13.03.17 р.;

-протоколом огляду документа від 16.03.17 р., відповідно до якого оглянуто оптичний

носій інформації (диск) CD R, наданий потерпілим;

Крім того, винуватість обвинуваченого стверджується відтвореним у судовому засіданні відеозаписом з камери відеоспостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що було надано потерпілим 13.03.17 р., та відповідно до якого вбачається, що обвинувачений, зайшовши у магазин, деякий проміжок час намагався затриматись при вході і у торгову залу не проходив та придивлявся до товару, що розташований при вході зліва; надалі, вважаючи, що його продавці не помітять, нахилившись, швидко викрав товар та, хоча слідом бігли два продавці жінки - з місця події зник.

Суд, повно, всесторонньо, обєктивно аналізуючи зібрані у справі докази, приходить

до висновку, що злочинні дії обвинуваченого вірно кваліфіковано органами досудового розслідування.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та особу винного у їх сукупності.

Так, суд враховує, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин.

До обставин, що помякшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що виразилось у тому, що він як під час досудового розслідування, так і в суді послідовно та повно розповів про всі обставини вчинення злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

Судом також враховується те, що обвинувачений задовільно характеризується по місцю проживання, працездатний, однак, не працює; доходу не має, хоча має трьох утриманців батька похилого віку, який тяжко хворіє; малолітню дитину та непрацездатну дружину; раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, у т. ч. за вчинення тяжких корисливих злочинів проти власності; з 2006 р. перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів (синдром залежності); викрадене не повернуто потерпілому як спожите та останній не настоює на відшкодуванні збитку, прощає обвинуваченого і будь - яких претензій до нього не має, просить суворо не карати, обравши покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Враховуючи обставини справи, суд вважає, що обвинуваченому слід обрати покарання у виді позбавлення волі, однак, щодо нього є підстави для застосування ст. 75 КК України, що передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням. А тому йому слід призначити покарання в межах санкцій Закону, за яким притягнуто до кримінальної відповідальності, у виді позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України, можливо звільнити від відбування призначеного покарання із випробуванням, встановивши іспитовий строк, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Долю речового доказу слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Процесуальних витрат у справі немає.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Обвинуваченого ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання, якщо він на протязі двохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:

- періодично з"являтись в органи пробації для реєстрації;

- повідомляти органи пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речовий доказ по справі оптичний носій інформації (диск) CD R, наданий

потерпілим, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_1