У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24. 10. 2016 слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 - на бездіяльність детектива НАБУ, яка полягає у не розгляді клопотання,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність детектива НАБУ, яка полягає у не розгляді клопотання, в якій просив слідчого суддю: зобов`язати детектива четвертого ВД другого підрозділу детективів ГПД НАБУ ОСОБА_4 розглянути клопотання ОСОБА_3 за номером 502/03 від 03. 10. 2016 року у кримінальному провадженні №0000322 від 13. 09. 2016 року у строк встановлений КПК України.
Скаржник в судовому засіданні подану скаргу підтримав з підстав зазначених у скарзі.
Детектив НАБУ в удовому засіданні проти задоволення скарги заперечував посилаючись на те, що Постановою начальника відділу САП ОСОБА_5 від 21. 10. 2016 року, визначено підслідність у кримінальному провадженні №0000322 від 13. 09. 2016 року за Слідчим відділом прокуратури м. Києва. В зв`язку із зазначеним детектив просив слідчого суддю відмовити в задоволенні скарги.
Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши та дослідивши подану скаргу та приєднані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України.
Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим кодексом строк.
Судовим розглядом встановлено, що НАБУ здійснювало досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000322 від 13. 09. 2016 року.
Скаржник при зверненні до суду з даною скаргою посилався на те, що 13. 09. 2016 року він подав детективу четвертого ВД другого підрозділу детективів ГПД НАБУ В. Тєбєкіну клопотання за номером 502/03 про здійснення певних процесуальних дій, однак в порушення вимог ст. 220 КПК України в трьох денний термін детектив не прийняв рішення про задоволення чи відмову в задоволенні вказаного клопотання та не повідомив заявника про прийняте процесуальне рішення, в зв`язку з чим скаржник просив про задоволення скарги.
Стаття 6 Конституції України вказує на те, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Крім того, положення статті 19 Конституції України наголошує на тому, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності до Засад державної політики України в галузі прав людини, затверджених Постановою Верховної Ради України від 17.06.1999 року №757-XIV, обмеженість свободи держави, її органів і посадових осіб визнається відповідно до принципу, згідно з яким дозволено лише те, що прямо передбачається законом.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, реалізуючи покладені на нього завдання щодо надання судам нижчого рівня рекомендаційних роз`яснень з питань застосування законодавства щодо вирішення прав відповідної судової юрисдикції, в абз.3 п.3 Листа від 05.04.2013 p. N 223-559/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» зазначив наступне: Беручи до уваги, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ч. 7 ст. 100, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 192, ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 201, ч. З ст. 244, ч. 10 ст. 290 КПК), з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом наприклад, ч. 1 ст. 306, ч. З ст. 234 КПК тощо). Зауважимо, що у таких випадках не можна керуватися положенням ч. 1 ст. 32 КПК, яке, з огляду на зміст цієї статті та її місце у структурі КПК, стосується лише суду, який здійснює кримінальне провадження як орган, що розглядає справу по суті (пункти 20 22 ч. 1 ст. З, ст. 30, ст. 31 КПК), і не регламентує діяльність слідчого судді.
Відповідно п.п.в) п.1 ч.1 ст.38 КПК України органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є, зокрема, слідчі підрозділи органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства.
Згідно Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.06.2016 p. N 223-1650/0/4-16 «Щодо окремих питань здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю в кримінальному провадженні» органом досудового розслідування, враховуючи системний аналіз положень п. 8 ч. 1 ст. З КПК та ч. 1 ст. 38 КПК, є: 1) слідчі підрозділи (Головне слідче управління, слідче управління, відділ, відділення) органів Національної поліції України, органів безпеки, органів, що здійснюють контроль за одержанням податкового законодавства, органів державного бюро розслідувань; 2) підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного Антикорупційного бюро України. Іншими словами, органом досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні є не сам правоохоронний орган, до складу якого входить відповідний підрозділ (Національна поліція України, Служба безпеки України, Національне антикорупційне бюро України), а його Підрозділ (управління, відділ), визначений у ч. 1 ст. 38 КПК.
Таким чином скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора про на досудовому провадженні має подаватися до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Встановлено, що Постановою начальника відділу САП ОСОБА_5 від 21. 10. 2016 року, визначено підслідність у кримінальному провадженні №0000322 від 13. 09. 2016 року за Слідчим відділом прокуратури м. Києва.
Місцезнаходження Слідчого відділу прокуратури м. Києва територіально не відноситься до Солом`янського району м. Києва.
Таким чином, дана скарга не підсудна Солом`янському районному суду м. Києва.
Враховуючи зазначене вище, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення даної скарги.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Відмовити в задоволенні скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1