Справа № 188/84/17
Провадження № 1-кп/188/20/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000651 від 09.10.2016 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с. Хороше Петропавлівського району Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого, освіта середня, не одруженого, раніше не судимого

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 у період часу з 15.05.2016 року по 01.07.2016 року, точна дата в ході судового розгляду не встановлена, приблизно о 12.00 годині, знаходячись на території свого домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , вирвав рослини коноплі, таким чином незаконно придбавши наркотичні засоби без передбаченого на те законом дозволу, для власного вживання, без мети збуту, та в руках приніс придбані ним наркотичні засоби до приміщення будинку домоволодіння, розташованого за вказаною адресою, де для подальшого особистого вживання шляхом куріння поклав їх сушитися до однієї з кімнат вказаного будинку, таким чином незаконно зберігаючи наркотичні засоби для власного вживання без мети збуту.

08.10.2016 року працівниками Петропавлівського відділення поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області під час огляду домоволодіння ОСОБА_3 у приміщенні будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено речовину рослинного походження зеленого кольору.

За висновком експерта ДНДЕКЦ МВС України №1/8.6/2690 від 26.12.2016 року вилучена у ОСОБА_3 речовина рослинного походження зелено-коричневого кольору є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Загальна маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 84,821 г.

Під час досудового слідства 11.01.2017 року між підозрюваним ОСОБА_3 та прокурором Петропавлівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно з даної угодою прокурор ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, правової кваліфікації дій підозрюваного як кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, у вчиненні якого підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість; щодо покарання у виді позбавлення волі на строк два роки та звільнення на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, кримінальних правопорушень невеликої чи середньої тяжкості, тяжких кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суд у з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою № 9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Суд (національний), який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини. Він також має переконатися в тому, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують визнання обвинуваченим вини в угоді або ж визнавальні свідчення, надані обвинуваченим (п.67).

Судом встановлено в підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яке згідно з ст. 12 КК України є кримінальним правопорушенням середньої тяжкості, визнає свою вину у його вчиненні.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наслідки її невиконання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 не заперечував щодо затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Петропавлівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , вважав, що угода не порушує прав та інтересів обвинуваченого.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, узгоджене сторонами покарання не суперечить вимогам ст.65 КК України, враховує обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, якою є щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують його покарання, дані, що характеризують особу обвинуваченого як раніше не судимого, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуваючого, звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням узгоджене сторонами згідно з приписами ст.75 КК України, а обов`язки, які на нього мають бути покладені нормами ч.1 та ч.2 ст.76 КК України.

В угоді відсутні умови, що суперечать інтересам суспільства, чи порушують права, свободи та інтереси сторін або інших осіб.

Потерпілих від даного кримінального правопорушення немає.

Майнової шкоди кримінальним правопорушенням не завдано.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 11.01.2017 року між прокурором Петропавлівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 з призначенням останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів в розмірі 880,40 гривень, підтверджені довідкою експертної установи (а.с.23), слід стягнути на користь держави з обвинуваченого.

Речові докази рослини, схожі на коноплю, в кількості 4 кущі та речовину рослинного походження з ознаками коноплі, що згідно з постановою слідчого від 08.10.2016 року зберігаються в камері схову речових доказів Петропавлівського відділення поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (а.с.19), слід знищити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368-376, 468-476, 392-395, 532 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 11.01.2017 року між прокурором Петропавлівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази рослини, схожі на коноплю, в кількості 4 кущі та речовину рослинного походження з ознаками коноплі, що згідно з постановою слідчого від 08.10.2016 року зберігаються в камері схову речових доказів Петропавлівського відділення поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 880 (вісімсот вісімдесят) гривень 40 копійок.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1