23.02.17
Справа № 635/906/17-к
Провадження № 1-в/635/140/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 лютого 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2
представника Хролівського виправного центру (№140) ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєвєродонецька Луганської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 засуджений 27 вересня 2013 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за ч.2 ст.296 КК України до покарання у вигляді двох років обмеження волі. На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_4 звільнено від призначеного покарання з випробуванням у два роки.
Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22 грудня 2015 року, скасовано звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і направлено засудженого для відбування покарання у виді двох років обмеження волі, призначеного вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27 вересня 2013 року за ч. 2 ст. 296 КК України.
Початок строку 21 березня 2016 року, кінець строку 09 листопада 2017 року. Залік 4 місяці 12 днів.
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 та представник Хролівського виправного центру (№140) ОСОБА_3 клопотання підтримали.
Прокурор Кас? ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 .
Суд, вислухавши думку прокурора, представника Хролівського виправного центру (№140) ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали особової справи засудженого, вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст. 81 КК України є правом, а не обов`язком суду.
Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.
При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.
Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення, викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 27 вересня 2013 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за ч.2 ст.296 КК України до покарання у вигляді двох років обмеження волі; на підставі ст.75 КК України, ОСОБА_4 звільнено від призначеного покарання з випробуванням у два роки.
04 листопада 2013 року вирок направлений на виконання до Сєвєродонецького МВ КВІ УДПтС.
У зв`язку із неодноразовою неявкою засудженого без поважних причин, залишення місця проживання, МВ КВІ УДПтС звернувся до суду із поданням про скасування звільнення від відбування з випробуванням ОСОБА_4 .
Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22 грудня 2015 року, скасовано звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і направлено засудженого для відбування покарання у виді двох років обмеження волі, призначеного вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27 вересня 2013 року за ч. 2 ст. 296 КК України.
Оголошено розшук ОСОБА_4
15 січня 2016 року ОСОБА_4 затриманий та направлений до Старобільського слідчого ізолятора.
Під час тримання в Старобільському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, порушення режиму тримання не допускав, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався.
З 21 березня 2016 року ОСОБА_4 відбуває покарання у Хролівському виправному центрі (№140).
Згідно характеристики від 02 червня 2016 року ОСОБА_4 характеризувався посередньо, до виконання поставлених гавань ставився добре, поставленні завдання виконував своєчасно, але ініціативу при цьому не проявляв. Не завжди дбайливо ставився до майна установи та предметів, якими користувався при виконанні доручених завдань, намагався виконувати роботи з самообслуговування, достатніх навичок не мав. До виконання робіт з благоустрою установи відносився безініціативно.
За характеристикою від 12 січня 2017 року ОСОБА_4 під час відбування покарання в Хролівському виправному центрі (№ 140) допускав випадки порушення вимог режиму відбування покарання, у зв`язку із чим до нього застосовано заходи дисциплінарного впливу, накладене стягнення, характеризувався посередньо.
Як вбачається з витягу протоколу № 1 від 12 січня 2017 року комісії адміністрації Державної установи «Хролівський виправний центр (№ 140)» та спостережної комісії при Харківській районній державної адміністрації по розгляду матеріалів на умовно-дострокове звільнення, засуджений ОСОБА_4 не довів своє виправлення, ОСОБА_4 відмовлено у поданні матеріалів у місцевий суд на умовно-дострокове звільнення згідно ст. 81 КК України як особі яка не стала на шлях виправлення.
Згідно характеристики на засудженого від 22 лютого 2017 року, за період відбування покарання ОСОБА_4 характеризується позитивно, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Виконує законні вимоги персоналу установи виконання. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться добре, в роботі проявляє розумну ініціативу. Працевлаштований на контрагентських об`єктах різноробом. До виконання поставлених завдань ставиться добре, поставлені завдання виконує своєчасно та у повному обсязі. Приймає активну учать в організації і проведенні культурно-масових та фізкультурно-оздоровчих заходів серед засуджених. За власним бажанням приймає участь в програмі диференційованого впливу на засуджених «Духовне відродження», «Підготовка до звільнення», подає позитивний приклад для інших засуджених. За характером врівноважений, цілеспрямований. У відношенні до засуджених не конфліктний, підтримує рівні стосунки з різними категоріями засуджених. Підтримує родинні зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов та побачень.
За час відбування покарання засуджений ОСОБА_4 мав одне стягнення, а саме 08 серпня 2016 року у виді попередження за порушення ПВР та розпорядку дня, заохочення за сумлінну поведінку і ставлення до праці 19 січня 2017 року у виді дострокового зняття раніше накладеного стягнення, а також заохочення 11 лютого 2017 року у виді грамоти за зайняття першого місця у шашковому турнірі.
Вивченням даних щодо працевлаштування ОСОБА_4 встановлено, що останній був працевлаштований на контрагентських об`єктах з травня 2016 року по грудень 2016 року, на теперішній час не працює.
Вирішуючи питання про виправлення ОСОБА_4 , суд враховує його поведінку та ставлення до праці за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, наявні в матеріалах особової справи характеристики, з яких вбачається, що засуджений станом до 12 січня 2017 року характеризувався посередньо, мав одне стягнення, яке на теперішній час є достроково знятим, наявність двох заохочення, які застосовані до засудженого в січні та лютому 2017 року, відсутність будь-яких об`єктивних даних про те, яким чином засуджений своєю активною діяльністю, системою вчинків та сумлінним ставленням до праці довів за весь період відбування покарання своє виправлення.
З огляду на наведене, у суду виникають сумніви з приводу доводів засудженого щодо становлення на шлях виправлення.
За таких обставин, до ОСОБА_4 не можливо застосувати умовно дострокове звільнення відвідбування покарання. Заяву засудженого суд вважає передчасною та такою, що задоволенню не підлягає.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, суд,
п о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала протягом семи діб з дня її проголошення може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії ухвали..
Суддя ОСОБА_1