Справа № 438/567/17
Провадження № 1-кп/438/103/2017
В И Р О К
іменем України
18 серпня 2017 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориславі кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислава Львівської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого вироком Бориславського міського суду Львівської області від 01 серпня 2016 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участі сторін судового провадження прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , -

в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи засудженим відповідно до вироку Бориславського міського суду Львівської області від 01 серпня 2016 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт, на шлях виправлення не став, а знову вчинив умисний злочин проти власності при наступних обставинах.

Так, 16 травня 2017 року приблизно о 15 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи на веранді будинку АДРЕСА_2 , маючи раптово виниклий умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав 90 вживаних металевих напильників по металу, вартістю згідно довідки 8 грн. за 1 шт., та вживані 3 рожкові ключі вартістю згідно довідки 10 грн. за 1 шт., які належать потерпілому ОСОБА_6 , чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на загальну суму 750 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та надав суду показання, що відповідають фабулі обвинувачення. Зокрема показав, що 16 травня 2017 року приблизно о 15 год. 00 хв. він проходив повз будинок АДРЕСА_2 , та на веранді цього будинку побачив металеві деталі. Після цього зайшов на веранду, звідки викрав 90 вживаних металевих напильників по металу та вживані 3 рожкові ключі. Викрадене майно він повернув. Просить суд суворо не карати.

Заслухавши показання обвинуваченого ОСОБА_3 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо встановлення фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів у справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які не оспорювались ними під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання, відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведеною повністю і вважає, що його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинено повторно.

Виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, зокрема те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, законодавцем віднесено до злочинів середньої тяжкості.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує особу винного, який є раніше судимий, має постійне місце проживання, не одружений, за місцем проживання характеризується посередньо, майнова шкода кримінальним правопорушенням не завдана, перебуває на обліку у наркологічному диспансері з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, на обліку у психіатричному кабінеті не перебуває, не працює, думку державного обвинувачення щодо обрання покарання у виді обмеження волі на строк два роки з іспитовим строком два роки та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, думку захисника обвинуваченого ОСОБА_5 щодо обрання обвинуваченому покарання у виді обмеження волі на строк один рік з іспитовим строком один рік.

Також приймаючи до відома досудову доповідь Дрогобицького МРВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінена органом пробації як середня, а також висновок органу пробації про можливість виправлення без обмеження або позбавлення волі на певний строк, - суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції частини статті інкримінованого кримінального правопорушення у виді обмеження волі, що є необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Підстав для застосування ст.69 КК України до обвинуваченого ОСОБА_3 , із врахуванням обставин справи, наслідків та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд не вбачає.

Приймаючи до уваги вищезазначені обставини, зокрема тяжкість злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання, що знижує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, а також дані про особу обвинуваченого, суд також вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбуття покарання у виді обмеження волі і тому до нього слід застосувати вимоги ст. 75 КК України, звільнивши останнього від відбування покарання із випробуванням та з покладенням ряду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Майно, на яке накладено арешт, відсутнє.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувалися.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислава Львівської області, винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування даного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у справі: 90 вживаних металевих напильників по металу та вживані 3 рожкові ключі, які передана на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , повернути потерпілому.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області протягом 30 днів з моменту проголошення.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які не оспорювалися обвинуваченим та іншими учасниками судового процесу під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1