Провадження № 1-кс/761/7639/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора відділу прокуратури м. Києва молодшого радника юстиції ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання про арешт майна по матеріалах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 від 27 січня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України,

ВСТАНОВИВ:
07 квітня 2017 року прокурор відділу прокуратури м. Києва молодший радник юстиції ОСОБА_3 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 від 27 січня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, про арешт майна, а саме: 1/2 розміру частки нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; об`єкту нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер земельної ділянки: :69:092:0004) поверх 19 загальною площею 49,3 (сорок дев`ять цілих 3 десятих) м2; транспортного засобу чорного кольору марки MersedesBens ML 550, 2008 року випуску № кузова: НОМЕР_1 , державний № НОМЕР_2 ; нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 ; нерухомого майна, а саме: трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000016 від 27.01.2016, за фактом ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах службовими особами Підприємства «Інвасервіс» Всеукраїнської громадської організації «Українська Спілка Інвалідів УСІ» (), за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи Підприємства «Інвасервіс» Всеукраїнської громадської організації «Українська Спілка Інвалідів УСІ» () при взаємовідносинах з підприємством ТОВ «Імекфрут» () в листопаді 2015 року, в порушення п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 N 2755-VI, шляхом відображення безтоварних операцій, умисно ухилилися від сплати податку на додану вартість на загальну суму у розмірі 5 174 363 грн., що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у особливо великих розмірах.

Так ОСОБА_4 , 30.03.2016 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, тобто в умисному ухиленні від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, що призвели до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах.

Санкція ст. 212 КК України, як додаткова міра покарання за вчинене кримінальне правопорушення, передбачає грошове стягнення, тобто погашення збитків завданих державному бюджету України. Крім того, у кримінальному провадженні можуть бути заявлені цивільні позови про відшкодування збитків, спричинених в результаті протиправних дій вищевказаних осіб.

Збитки по кримінальному провадженню встановлено у відповідності до судово-економічної експертизи, згідно висновку якої вбачається порушення ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ) вимог пп.163.1.2 п.163.1 ст.163 та пп.164.1.1 п.164.1 ст.164 Кодексу, в результаті чого ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ) за 2013 2015 роки, занижено податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 3 169 164,20 грн., а також у відповідності до судово-економічної експертизи, згідно висновку якої вбачається вбачається порушення вимог п.44.1 ст.44, п.198.1 та п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами і доповненнями), що призвело до заниження Підприємством «Інвасервіс» Всеукраїнської громадської організації «Українська спілка інвалідів УСІ» (код за ) податкового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 9 765 435,77 грн.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що згідно Договору про участь у ФФБ №20-0710/2014-2 від 7 жовтня 2014 року ОСОБА_4 прийняв об`єкт інвестування за адресою: АДРЕСА_2 , а саме двокімнатну квартиру АДРЕСА_5 про свідчить акт №49 прийняття-передачі об`єкту інвестування від 14.08.2015 року. Вартість об`єкту інвестування 1007500 (один мільйон сім тисяч п`ятсот гривень 00 копійок). Оплату за придбаний у власність ОСОБА_4 об`єкт нерухомості, що дорівнює 1007500 (один мільйон сім тисяч п`ятсот гривень 00 копійок), було здійснено на рахунок ТОВ «ФК «Житло-Капітал» () № НОМЕР_4 в АБ «Укргазбанк» МФО «320478 с призначенням платежу: «Оплата від ОСОБА_4 за об`єкт інвестування згідно Договору про участь у ФФБ «№20-0710/2014-2 від 7 жовтня 2014 року.

Також встановлено, що на виконання Договору про участь у ФФБ №20- 2808/2015-1 ОСОБА_5 , шляхом сплати на користь ТОВ «ФК «Житло-Капітал» () грошових коштів в розмірі: 690200 грн. (шістсот дев`яносто тисяч двісті гривень 00 копійок), що становили на момент складання вказаного договору 100% від орієнтовної загальної вартості об`єкта інвестування, прийняла в розпорядження об`єкт нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , що в свою чергу, шляхом перепланування є невід`ємною частиною об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_7 .

В подальшому, ОСОБА_4 з метою приховування доходів від вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України та в подальшому позбавлення контролюючих органів можливості розшуку майна, звернення якого на рахунок держави дало б можливість забезпечити погашення збитків завданих державі протиправними діями ОСОБА_4 , перереєстрував об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , у власність ОСОБА_5 з якою ОСОБА_4 фактично проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу, веде спільний побут, а також виховує двох малолітніх дітей 2010 та 2014 року народження, тобто перебуває у цивільному шлюбі.

Відповідно до ст. 74 Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь- якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Разом з тим встановлено, що ні ОСОБА_5 ні ОСОБА_4 , фактично не мали доходів, які б надавали змогу придбати вказане майно, окрім як за грошові кошти здобуті злочинним шляхом, а саме: в результаті вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, тобто в результаті умисного ухилення від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, що призвели до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах.

Також встановлено, що ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 08.12.2016 року передала колишній дружини ОСОБА_4 . ОСОБА_6 об`єкт нерухомого майна, а саме: трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , яка була раніше придбана ОСОБА_5 за кошти набуті ОСОБА_4 кримінально протиправним шляхом, тобто в результаті вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України. Разом з тим, встановлено, що ОСОБА_6 перебуваючи на посаді державного службовця, не мала фактичної можливості придбати вказаний об`єкт нерухомого майна за відсутності необхідного розміру доходів, достатніх для вчинення відповідних дій, про що також свідчить довідка про доходи отримані ОСОБА_6 за відповідний період.

Окрім того встановлено, що ОСОБА_4 передано ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 02.11.2016 року, об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 раніше придбану за грошові кошти набуті ним кримінально протиправним шляхом, тобто в результаті вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України. Однак встановлено, що вказані дії відбулися з метою позбавлення контролюючих органів можливості розшуку майна, звернення якого на рахунок держави дало можливість для забезпечення погашення збитків завданих державі протиправними діями ОСОБА_4 . Про вищезазначене також свідчить те, що ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , що також підтверджується протоколами допиту ОСОБА_4 та іншими відомостями, особа яка формально набула право власності на зазначений об`єкт нерухомого майна перебуває у родинних стосунках із цивільною дружиною ОСОБА_4 . ОСОБА_5 , а також не має доходів, які б надали можливість вчинити правочин, відповідно до вищезазначеного договору купівлі-продажу квартири.

Також встановлено, що у фактичному користуванні ОСОБА_4 перебуває транспортний засіб чорного кольору марки Mersedes-Bens ML 550, 2008 року випуску, № кузова: НОМЕР_1 , державний № НОМЕР_2 , який зареєстрований на праві власності 29.09.2015 за цивільною дружиною ОСОБА_4 ОСОБА_5 .

Беручи до уваги встановлені в ході здійснення досудового розслідування факти та обставини, є всі підстави вважати, що майно яке було придбане ОСОБА_4 , та в подальшому перереєстроване на цивільну дружину ОСОБА_5 та інших осіб, здобудете за грошові кошти, які були отримані в результаті вчинення кримінально протиправних дій та відповідає ознакам зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України та у разі його арешту може бути звернене на рахунок держави з метою забезпечення цивільного позову.

З метою попередження збитків, що заподіюються Державі, діями щодо здійснення фіктивного підприємництва, проведення псевдо розрахункових фінансово господарських операцій, не сплати податків підприємствами реального сектору економіку, забезпечення подальшого подання цивільного позову, а також враховуючи те, що збитки по інкримінованому, ОСОБА_4 кримінальному правопорушенню становлять 12 934 599,97 грн., а також відповідно санкції ч. 3 ст. 212 КК України передбачена конфіскація майна, на даний час є підстави для накладення арешту на майно, що перебуває у спільній власності підозрюваного ОСОБА_4 з його цивільною дружиною ОСОБА_5 , а також інших пов`язаних з ним осіб.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів наведених у ньому та просив його задовольнити.

Враховуючи те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт не було тимчасово вилучене та розгляд справи без повідомлення підозрюваного та інших власників майна є необхідним з метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про розгляд вищевказаного клопотання без повідомлення про його розгляд підозрюваного та інших власників майна.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши пояснення слідчого, вважаю, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зі змісту клопотання про арешт майна та доданих до нього матеріалів кримінального провадження № 0000016 від 27 січня 2016 року, вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, санкція якого передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна, а також у кримінальному провадженні можуть бути заявлені цивільні позови про відшкодування збитків завданих державі, розмір яких становить 12 934 599,97 грн. Разом з тим, встановлено, що майно на яке прокурор в клопотанні просить накласти арешт та яке перебуває у спільній власності підозрюваного ОСОБА_4 та його цивільної дружини ОСОБА_5 , а також інших пов`язаних з ними осіб.

Згідно з ч.5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, за фактами вчинення яких розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, оскільки, санкція статті Кримінального кодексу України, за якою підозрюється ОСОБА_4 , передбачає покарання у виді конфіскації майна, яке суд може призначити підозрюваному. Крім того, існують реальні ризики передачі та відчуження вказаного майна, передбачені абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора відділу прокуратури м. Києва молодшого радника юстиції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 від 27 січня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на :

-1/2 розміру частки нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .;

- об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер земельної ділянки: :69:092:0004) поверх 19 загальною площею 49,3 (сорок дев`ять цілих 3 десятих) м2;

- транспортний засіб чорного кольору марки MersedesBens ML 550, 2008 року випуску, номер кузова: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 ;

- об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 ;

- об`єкт нерухомого майна, а саме: трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м.Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1