ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
№ 384/177/17
№пр. 1-кп/384/14/2017
Вільшанський районний суд
Кіровоградської області
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ясіня Рахівського району Закарпатської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, жителя АДРЕСА_1 , працюючого ковалем в ТОВ «Згода», відділення Новолутківське, підрозділ с. Осички, раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за таких обставин.
В період з 18 по 28 лютого 2017 року ОСОБА_5 здійснював охорону території тракторної бригади ТОВ «Згода» в с. Осички Вільшанського району Кіровоградської області та мав ключі від усіх складських приміщень території бригади. Проходячи повз одну із майстерень на території тракторної бригади ОСОБА_5 помітив електрозварювальний апарат, який належить ТОВ «Згода». В цей час у нього виник умисел на вчинення крадіжки зазначеного електрозварювального апарату.З цією метою, реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на крадіжку електрозварювального апарату, який належить ТОВ «Згода», ОСОБА_5 в період з 18 по 28 лютого 2017 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на території тракторної бригади ТОВ «Згода» в с. Осички Вільшанського району Кіровоградської області, маючи ключі від майстерні, шляхом вільного доступу відчинив її, де помітив однофазний електрозварювальний апарат потужністю 2,5 кВт., вартість якого згідно з висновком експерта № 138 від 11.03.2017 року складає 512 грн. 06 коп.. Діючи з прямим умислом, переслідуючи корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, переконавшись у тому, що його дії не будуть помічені, ОСОБА_5 таємно викрав та обернув на свою користь зазначений електрозварювальний апарат, та в подальшому з місця вчинення правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, як своїм, тим самим завдавши ТОВ «Згода» матеріальних збитків на загальну суму 512 грн. 06 коп.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення визнав повністю та показав суду, що він працює у ТОВ «Згода» в с. Осички ковалем. Взимку 2017 року, маючи ключі від майстерні, він відчинив її та викрав електрозварювальний апарат, який в подальшому розібрав та здав на металобрухт. На отримані гроші купив собі радіоприймач. Щиро кається у скоєному та просить суворо його не карати.
Обвинуваченому ОСОБА_5 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження. ОСОБА_5 у судовому засіданні дав покази правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає провину у вчиненні злочину. У зв`язку з цим після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч.3 ст.349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у кримінальному провадженні суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_5 , так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності його позиції, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення злочину, його кваліфікацію, вказану в обвинувальному акті у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи та оцінюючи усі зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, допустимість, належність та достовірність яких не викликає жодних сумнівів, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд вважає із достовірністю встановленою та доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), а тому його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.185 КК України.
Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує відповідно до ст.ст. 50, 65-67 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.
Відповідно до ст.12 КК України, вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Пом`якшуючими покарання обставинами відповідно до ст. 66 КК України для обвинуваченого ОСОБА_5 є повне визнання вини, щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.
У відповідності зі ст. 67 КК України, обтяжуючих обставин для обвинуваченого ОСОБА_5 не встановлено.
ОСОБА_5 за місцем роботи та проживання характеризується позитивно.
Відповідно до довідки Вільшанської ЦРЛ, обвинувачений ОСОБА_5 на диспансерному обліку у лікаря психіатра - нарколога не перебуває.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує всі обставини провадження та характеризуючі дані про особу, його вік та стан здоров`я, який вчинив умисний, закінчений злочин, що відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, на обліках у лікаря нарколога - психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вперше вчинив кримінальне правопорушення, наявність обставин, які пом`якшують покарання, а саме: повне визнання вини, щире каяття у скоєному злочині, добровільне відшкодування завданого збитку та відсутність обставин, які обтяжують покарання. Крім того суд враховує досудову доповідь відносно особи обвинуваченого відповідно до якої ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній та низький ризик небезпеки для суспільства. Ймовірність виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства цілком можлива. За таких умов, за глибоким переконанням суду, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи позицію представника потерпілого, який просив суворо не карати обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді штрафу у межах санкції ч.1 ст. 185 КК України. Вказане покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Підстави до вжиття заходів забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого відсутні.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,
у х в а л и в:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Вільшанський районний суд Кіровоградської області. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати копію вироку в суді.
Суддя ОСОБА_1