У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 вересня 2017 року м. Слов'янськ

Слідчий суддя Слов'янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

заявника ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в залі суду № 17 Слов'янського міськрайонного суду Донецької області заяву ОСОБА_3 про арешт майна, що належить ТОВ «Силует»:

В С Т А Н О В И В:
31.08.2017 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_3 про арешт майна, що належить ТОВ «Силует». Дана заява мотивована тим, що в слідчому відділі Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області перебуває кримінальне провадження зареєстроване в ЄРДР під номером № 0000025 від 19.02.2016 року. Заявник зазначає, що її було протиправно позбавлено частки власності в ТОВ «Силует» про що вона дізналася у 2015 році. Вищевказана нерухомість є об`єктом протиправних дій відносно неї , а її незаконне привласнення завдало заявнику значної матеріальної шкоди.

У зв`язку з викладеним заявник зазначає, що арешт нерухомості що належить ТОВ «Силует» необхідний для забезпечення відшкодування завданих їй збитків, тому просить слідчого суддю накласти арешт на нерухоме майно що належить ТОВ «Силует» площею 323,2 кв.м.

Заслухавши пояснення заявника, яка в судовому засіданні підтримала свої доводи викладені у заяві і просила свої вимоги задовольнити та прокурора, який в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 , зазначивши, що вона не є цивільним позивачем у кримінальному провадженні і тому відсутні законні підстави для задоволення її заяви, слідчий суддя прийшов на наступного.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження, та(або) користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Таким чином у відповідності до статті 171 Кримінального процесуального кодексу України клопотання про арешт можна подавати цивільному позивачу відносно майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, третіх осіб для відшкодування шкоди.

Згідно п.4 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (цивільний позов).

Також, згідно ч.2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям зазначеним у частині другій ст. 167 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 167 КПК України обумовлені критерії речей, що дають підставу для накладання арешту, а саме:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі повязаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Проаналізувавши та дослідивши матеріали кримінального провадження внесеного в ЄРДР під номером № 0000025 від 19.02.2016 року слідчий суддя прийшов до висновку, що відомості про подачу заявником до органу досудового слідства цивільного позову відсутні. Даний факт підтвердила і сама заявник в судовому засіданні.

Заява про арешт майна також не відповідає і вимогам ч.2 ст. 167 КПК України, зокрема не вбачається доказів того, що будь якій посадовій особі ТОВ «Силует» на теперішній час пред`явлено підозру чи обвинувачення у скоєнні кримінального правопорушення скоєнного відносно ОСОБА_3 , що підтвердила і сама заявник в судовому засіданні.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що заява ОСОБА_3 не відповідає вищевказаним нормам закону, у зв`язку з чим, вважає необхідним відмовити у задоволенні заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 171, 170, 172 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_3 про арешт майна, що належить ТОВ «Силует» - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом пяти днів з дня її оголошення

Слідчий суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1