Справа № 183/20/17
№ 1-кп/183/366/17
В И Р О К
іменем України
30 травня 2017 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0004296 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утримані чотирьох малолітніх дітей, не працюючого, який проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, -

в с т а н о в и в:
20 жовтня 2015 року приблизно о 13 годині 20 хвилин ОСОБА_5 знаходився за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 . В цей час до нього прийшов його знайомий ОСОБА_6 , який привіз йому свій моторолер марки «YIBEN YB125T-3» червоного кольору для того, щоб ОСОБА_5 його відремонтував, про що вони раніше домовились. В цей же день ОСОБА_6 , будучи впевненим у сумлінних намірах ОСОБА_5 , передав останньому належний йому моторолер марки «YIBEN YB125T-3» червоного кольору для ремонту.

20 грудня 2015 року приблизно о 10 годині 30 хвилин ОСОБА_5 знаходився за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , де у нього виник злочинний умисел на заволодіння транспортним засобом ОСОБА_6 , а саме моторолером марки «YIBEN YB125T-3» червоного кольору, шляхом зловживання довірою. Так, реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння транспортним засобом ОСОБА_6 , під виглядом ремонту моторолера, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ввівши в оману ОСОБА_6 щодо проведення ремонту його моторолера, перебуваючи за місцем свого мешкання, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, продав вказаний моторолер ОСОБА_7 , тим самим заволодів вказаним майном, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 9 123 гривні 84 копійки.

Дії ОСОБА_5 кваліфікавані за ч. 1 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав частково, оскільки оцінює свої дії як шахрайство за ст. 190 КК України. Показав, що восени 2015 року, точної дати не пам`ятає, ОСОБА_6 попросив його відремонтувати моторолер, який останній і перевіз до місця його мешкання. Цей моторолер червоного кольору стяв у нього на подвір`ї домоволодіння близько 2 місяців, а коли у нього захворіла дитина він у грудні 2015 року продав цей моторолер ОСОБА_8 за 1000 гривень, оскільки потрібні були гроші на лікування. На той час моторолер був у неробочому стані. Про продаж моторолера він не повідомляв ОСОБА_6 . Через деякий час він дізнався про заяву ОСОБА_6 щодо нього до правоохоронних органів, з цього приводу до нього приїжджали працівники поліції. Після цього він викупив у ОСОБА_9 цей моторолер за 2500 гривень, оскільки він вже був у робочому стані, і повернув потерпілому ОСОБА_6 . Доповнив, що ОСОБА_6 відвідував його декілька разів, коли моторолер ще стояв у нього на подвір`ї домоволодіння.

Крім часткового визнання своєї вини, вина ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні:

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який показав, що в кінці жовтні 2015 року, точної дати не пам`ятає, домовився з раніше знайомим йому ОСОБА_5 щоб той відремонтував його моторолер та вони перевезли моторолер до помешкання ОСОБА_5 . Після цього він декілька разів приходив до помешкання ОСОБА_5 та цікавився ходом ремонту моторолера. Через деякий час він прийшов до помешкання ОСОБА_5 , але його моторолера вже не було. Відсутність моторолера ОСОБА_5 ще деякий час під різними приводами пояснював йому як тим, що моторолер потребує додаткового ремонту, так і тим, що він перебуває в іншому місці на ремонті. Йому урвався терпець і він звернувся до поліції, а згодом від працівників поліції дізнався, що ОСОБА_5 продав його моторолер. Цей моторолер він придбав у серпні 2014 року новий в магазині;

- показаннями свідка ОСОБА_7 , який показав, що приблизно наприкінці осені на початку зими в 2015 році приїхав до помешкання ОСОБА_5 щоб придбати колесо для моторолера. Побачив моторолер червоного кольору в розібраному стані і вони з ОСОБА_5 домовились про те, що він придбає цей моторолер. ОСОБА_5 йому сказав, що цей моторолер йому подарував його товариш з смт. Губиниха. Він придбав цей моторолер у ОСОБА_5 за 1200 гривень. Документів на моторолер ОСОБА_5 йому не надав і вони домовились, що після надання цих документів він додатково сплатить гроші ОСОБА_5 . Після цього він придбав необхідні запасні частини та відремонтував цей моторолер. Моторолер пробув у нього близько 1 року;

- витягом з кримінального провадження № 0004296 від 29.12.2016 року, згідно якого до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.10.2016 року було внесено відомості за заявою ОСОБА_6 щодо незаконного заволодіння його моторолером марки «YIBEN» чоловіком на ім`я ОСОБА_10 в с. Миколаївка Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с.42);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.09.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_6 в цей день звернулася з усною заявою до поліції щодо ОСОБА_11 , який не повернув з ремонту його моторолер червоного кольору (а.с.43);

- протоколом огляду від 18.10.2016 року з фототаблицею в ході якого було оглянуто добровільно виданий ОСОБА_7 моторолер марки «YIBEN YB125T-3» червоного кольору, двигун № НОМЕР_1 , рама № НОМЕР_2 , який вилучено до Новомосковського ВП (а.с.44-46);

- довідкою-рахунком серія НОМЕР_3 від 21.09.2014 року, згідно якої ОСОБА_6 придбав у ТОВ «Південна торгова компанія» моторолер марки «YIBEN YB125T-3» червоного кольору, двигун № НОМЕР_1 , рама № НОМЕР_2 за 2 240 гривень (а.с.47);

- речовим доказом, а саме: моторолером марки «YIBEN YB125T-3» червоного кольору, визнаним речовим доказом постановою від 18.10.2016 року та переданим на зберігання потерпілому ОСОБА_6 згідно розписки останнього (а.с.51,52);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.11.2016 року, згідно з яким потерпілий ОСОБА_6 впізнав серед пред`явлених йому для впізнання чотирьох осіб чоловіка, зображеного на фотознімку під № 3, якого знає як чоловіка на ім`я ОСОБА_10 , якому в жовтні 2015 року передав для ремонту свій моторолер марки «YIBEN» червоного кольору. На фотознімку під № 3 зображений ОСОБА_5 (а.с.53-55);

- висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 5680-16 від 28.12.2016 року, відповідно до якого станом на 20.10.2016 року ринкова вартість моторолера марки «YIBEN YB125T-3» становить 9123 гривні 84 копійки (а.с.56-66);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.11.2016 року, згідно з яким свідок ОСОБА_7 впізнав серед пред`явлених йому для впізнання чотирьох осіб чоловіка, зображеного на фотознімку під № 1, який в грудні 2015 року в с. Миколаївка продав йому моторолер марки «YIBEN» червоного кольору. На фотознімку під № 1 зображений ОСОБА_5 (а.с.67-69);

- протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицею від 06.12.2016 року за участю підозрюваного ОСОБА_5 , в ході проведення якого останній показав про обставини заволодіння ним моторолером марки «YIBEN YB125T-3» (а.с.89-92).

Дослідивши та проаналізувавши наявні докази, суд вважає, що вони кожен окремо та в своїй сукупності, доповнюючи один одного, підтверджують існування обставин, які мають значення для кримінального провадження, і підтверджують вину обвинуваченого у пред`явленому йому обвинуваченні.

Судом також перевірена позиція сторони захисту щодо необхідності кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 190 КК України. Так, відповідно до статті 289 КК України та пункту 1 примітки до неї під незаконним заволодінням транспортним засобом слід розуміти вчинене умисно, з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у власника чи користувача всупереч їх волі.

Законодавча конструкція «будь-яким способом» означає, що перелік способів законодавцем не обмежено, і відсутній спосіб, який би не підпадав під цю конструкцію. Одним з таких способів є зловживання довірою. Така сама правова позиція міститься і в пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», згідно з якою незаконне заволодіння транспортним засобом (стаття 289 КК) може бути вчинене, зокрема, шляхом обману чи зловживання довірою.

Крім цього, норми, передбачені статтями 289 та 190 КК України, у разі встановлення факту заволодіння транспортним засобом співвідносяться як спеціальна і загальна. Згідно з правилами кваліфікації злочинів, якщо діяння, вчинене винною особою, одночасно підпадає під ознаки двох чи більше кримінально-правових норм, має місце конкуренція останніх. Завжди повинна застосовуватися та норма, яка охоплює з найбільшою повнотою всі фактичні ознаки вчиненого діяння. Вона має перевагу перед нормою, яка передбачає лише частину того, що вчинила особа.

Отже, за вчинення незаконного заволодіння транспортним засобом, у тому числі шляхом обману або зловживання довірою потерпілої особи, законодавець передбачив спеціальну норму кримінального закону статтю 289 КК України, яка має перевагу над загальною нормою кримінального закону статтею 190 КК України, а тому належить застосувати спеціальну норму кримінального закону.

Встановлені судом обставини справи свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_5 шляхом зловживання довірою потерпілого заволодів транспортним засобом (моторолером), який належить останньому, і розпорядився ним на власний розсуд обернувши вартість проданого ним ОСОБА_7 транспортного засобу на свою користь.

З огляду на зазначене, суд погоджується з кваліфікацією дій ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 289 КК України, яка більш повно в порівнянні зі ст. 190 КК України охоплює ознаки діяння, яке вчинив обвинувачений.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного суду України, яка висловлена Постанові від 21.01.2016 року у справі №5-365кс15.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину встановленою та доведеною, його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого. Так, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів не перебуває, одружений, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей 2009, 2011, 2013, 2015 років народження. Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено. Тому, обвинуваченому слід призначити покарання у виді обмеження волі, оскільки, на думку суду, покарання у виді штрафу буде м`яким, а позбавлення волі занадто суворим покаранням, що не відповідає обставинам справи, тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого.

Також, враховуючи наявність пом`якшуючої покарання обставини, особу обвинуваченого та його ставлення до вчиненого, позицію потерпілого, який в своїй заяві просив не призначати суворе покарання (а.с.100), а також усі обставини у справі, суд дійшов до переконання, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і згідно зі ст. 75 КК України він може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Таке покарання, на думку суду, відповідає обставинам справи, тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, і буде достатнім для його виправлення і запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Також, згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. У зв`язку із наведеним витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 1 409,60 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речовий доказ: моторолер марки «YIBEN YB125T-3» червоного кольору, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , вважати повернутим його власнику.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка Новомосковського району Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи (висновок № 5680-16 від 28.12.2016 року) в сумі 1 409 (одна тисяча чотириста дев`ять) гривень 60 копійок.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно.

Суддя ОСОБА_1