Справа № 738/2314/16-к провадження № 11-кп/795/481/2017 Категорія - ч.1 ст.263 КК України Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2017 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду, кримінальне провадження № 0000692 від 17.11.2016 року за апеляційною скаргою прокурора на вирок Менського районного суду Чернігівської області від 08 лютого 2017 року

про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мена, Чернігівської області,

який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та не правильне застосування закону про кримінальну відповідальність, просив скасувати вирок місцевого суду та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_6 винуватим у вчинені злочину, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України, а саме у придбанні, носінні, зберіганні бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Вироком Менського районного суду Чернігівської області від 08 лютого 2017 року

ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України та призначено покарання із застосуванням статті 69 КК України у виді громадських робіт на строк 200 годин.

Питання про речові докази вирішено відповідно до статті 100 КПК України.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в сумі 1717,07 грн.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначив, що суд першої інстанції у мотивувальній частині вироку, не мотивувавши своє рішення, безпідставно відкинув кваліфікуючи ознаку як придбання, носіння, зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, що в свою чергу значно зменшило обсяг пред`явленого обвинувачення.

Вироком суду першої інстанції встановлено, що в березні 2011 року ОСОБА_6 знайшов у лісі в м. Харкові 14 патронів, які у вересні 2015 року перевіз за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 де зберігав у будинку без передбаченого законом дозволу.

У вересні 2015 року ОСОБА_6 за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_2 , на горищі будинку знайшов дві баночки з порохом, які в подальшому переніс в житлову кімнату будинку, де зберігав без передбаченого законом дозволу.

17 листопада 2016 року при огляді господарства за адресою АДРЕСА_2 з письмового дозволу власника ОСОБА_9 , в будинку виявлено та вилучено десять патронів, що відповідно до висновку судово-балістичної експертизи № 2723 від 23.11.2016 є боєприпасами, довгими патронами кільцевого запалення калібру 5,6 мм, що придатні для стрільби до нарізної спортивно-мисливської зброї калібру 5,6 мм та двохосновний нітроцелюлозний порох і нітроцелюлозний порох, які відповідно до висновку вибухотехнічної експертизи № 102(ВТ) 1220Х від 30.11.2016 являються вибуховими речовинами метальної дії, масами 222,8 г. та 42,5 г. відповідно.

30 листопада 2016 року на підставі ухвали Менського районного суду Чернігівської області за адресою вул. Дружби, 31, с. Киселівка Менського району Чернігівської області було проведено обшук житла та іншого володіння, в результаті якого в будинку виявлено та вилучено чотири патрони, що відповідно до висновку судово-балістичної експертизи № 2788 від 08.12.2016 є боєприпасами, довгими патронами кільцевого запалення калібру 5,6 мм, що придатні для стрільби до нарізної спортивно-мисливської зброї калібру 5,6 мм.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку обвинуваченого, захисника, який вважав за можливе змінити вирок місцевого суду, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

З вироку суду вбачається, що дане кримінальне провадження було розглянуто місцевим судом в порядку, передбаченому частиною 3 статті 349 КПК України. Судом не досліджувалися докази щодо фактичних обставин справи, оскільки ОСОБА_6 та інші учасники судового розгляду не оспорювали фактичні обставини справи.

Відповідно до вимог сатини 1 статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків передбачених цією статтею.

Статтею 370 КПК України, визначено, що вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 374 КПК України в мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, зокрема зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, статті закону України про кримінальну відповідальність та докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів, мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалось таке рішення.

Згідно з вимогами статті 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд повинен вирішити, зокрема, чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення, чи підлягає він покаранню за цим кримінальним правопорушення, чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого і які саме, яка міра покарання має бути призначена та чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов і, якщо так на чию користь, в якому розмірі та в якому порядку.

Проте місцевим судом під час розгляду кримінального провадження дані вимоги кримінального процесуального закону не були дотримані.

Як вбачається з обвинувального акту, дії ОСОБА_6 , органом досудового розслідування були кваліфіковані за частиною 1 статті 263 КК України, як умисні дії, які виразились в придбанні, носінні, зберіганні бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Разом з тим, суд першої інстанції, кваліфікуючи дії ОСОБА_6 за частиною 1 статті 263 КК України, як носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, не вказав, встановлену органом досудового розслідування, таку кваліфікуючу ознаку, як придбання, носіння, зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, без зазначення у мотивувальній частині вироку мотивів зміни кваліфікації, обвинувачення або підстав визнання частини обвинувачення необґрунтованою, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з вимогами пункту 3 частини 1 статті 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1статті 412 КПК передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи, що судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно повно, всебічно з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону проаналізувати докази у кримінальному провадженні, перевірити доводи викладені в апеляційній скарзі та відповідно до вимог статей 370, 374 КПК України ухвалити законне, обґрунтоване й вмотивоване рішення.

Керуючись статтями 376, 9, 404, 405, 407, 412, 415, 419, 532 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора на вирок на вирок Менського районного суду Чернігівської області від 08 лютого 2017 року, задовольнити частково.

Вирок Менського районного суду Чернігівської області від 08 лютого 2017 року, щодо ОСОБА_6 , скасувати та призначити новий судовий розгляд в Менському районному суді Чернігівської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4