УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 03 квітня 2017 року м. Київ Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючого: ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянула касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вирок Апеляційного суду Чернігівської області від 15 лютого 2017 року, який постановлений щодо засудженого ОСОБА_5 , ВСТАНОВИЛА: У касаційній скарзі порушується питання про перевірку зазначеного судового рішення у касаційному порядку. Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог вказаної статті. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. Таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. Проте наведених положень процесуального закону потерпілим не дотримано, оскільки у поданій скарзі містяться формальні посилання на незаконність судового рішення, а тому йому слід конкретизувати в чому саме полягає незаконність вироку Апеляційного суду Чернігівської області від 15 лютого 2017 року, з огляду на положення ст.ст. 412-414 КПК України. Разом із тим, в обґрунтування своєї позиції про незаконність оскаржуваного судового рішення, потерпілий опирався, зокрема, на те, щосудом апеляційної інстанції залишилися недослідженими ряд обставин, які мали істотне значення для ухвалення законного і обґрунтованого рішення, а висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду. Тобто потерпілий ОСОБА_4 фактично вказує на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що згідно зі ст. 438 КПК України не є підставою для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції. Перевірка таких доводів згідно зі ч. 1 ст. 409 КПК України належить до повноважень суду апеляційної інстанції. Крім того, ОСОБА_4 , який подав касаційну скаргу слід враховувати положення ч. 1 ст. 433 КПК України, якою передбачені межі перегляду кримінального провадження судом касаційної інстанції. Так, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. З огляду на викладене, касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, у зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити скаргу без руху і встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу. Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів УХВАЛИЛА: Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вирок Апеляційного суду Чернігівської області від 15 лютого 2017 року, який постановлений щодо засудженого ОСОБА_5 , залишити без руху і надати строк для усунення зазначених недоліків 10 днів з дня отримання ухвали. Якщо у встановлений судом строк недоліки касаційної скарги не будуть усунуті, вона буде повернута скаржнику. Ухвала оскарженню не підлягає. Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3