Київський районний суд м. Полтави
Справа № 1П-959/2011
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2011 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Куліша Ю.В.,

за участю секретаря - Романюк О.В.,

прокурора - Махно А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу, порушену за ознаками ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) про її закриття в зв'язку із закінченням строків давності, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою про порушення кримінальної справи та прийняття її до провадження від 27.09.1996 року була порушена кримінальна справа по факту крадіжки за ознаками ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року).

Як вбачається із вказаної постанови, 18.09.1996 року невідома особа, в період часу з 11.30 год. до 12.00 год. в салоні тролейбуса №4 при проїздів в ньому від зупинки Зигінадо зупинки Н-Заводськав м. Полтава шляхом пошкодження пакету скоїла крадіжку косметичку з грошовими коштами і паспортом на ім'я ОСОБА_1Е, чим спричинила їй значної матеріальної шкоди.

Постановою від 21.11.1996 року попереднє слідство було зупинено на підставі п. 3 ст. 206 КПК України до встановлення особи, що вчинила злочин.

До цього часу дана особа не встановлена.

Згідно ст. 11-1 ч. 3 КПК України, якщо в ході дізнання та досудового слідства протягом строків, зазначених у ч. 1 статті 49 КК України ( в редакції 2001 року), не встановлено особу, яка вчинила злочин, прокурор або слідчий за згодою прокурора направляє кримінальну справу до суду для вирішення питання про її закриття за підставою, передбаченою ч.2 ст. 11-1 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України (в ред. 2001 року) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п'ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості та десяти років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Даний злочин було вчинено 18.09.1996 року, тобто минуло 15 років.

В разі приведення у відповідність до КК України в редакції 2001 року, дії невстановленої особи кваліфікуються за ч. 3 ст. 185 КК України, що є тяжким злочином.

В судовому засіданні прокурор просив суд закрити кримінальну справу у звязку з закінченням строків давності.

Приймаючи до уваги думку прокурора та те, що строк давності закінчився, не встановлено особу, що вчинила злочин, отже, кримінальна справа підлягає закриттю.

Керуючись ч. 2, 3 ст. 11-1, 248 КПК України, ч. 1 ст. 49 КК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальну справу № 96211614, порушену постановою від 27.09.1996 року по факту крадіжки за ознаками ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) - закрити в зв'язку із закінченням строку давності.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Головуючий Ю.В.Куліш Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Куліша Ю.В.,

за участю секретаря - Романюк О.В.,

прокурора - Махно А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу, порушену за ознаками ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) про її закриття в зв'язку із закінченням строків давності, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою про порушення кримінальної справи та прийняття її до провадження від 27.09.1996 року була порушена кримінальна справа по факту крадіжки за ознаками ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року).

Як вбачається із вказаної постанови, 18.09.1996 року невідома особа, в період часу з 11.30 год. до 12.00 год. в салоні тролейбуса №4 при проїздів в ньому від зупинки Зигінадо зупинки Н-Заводськав м. Полтава шляхом пошкодження пакету скоїла крадіжку косметичку з грошовими коштами і паспортом на ім'я ОСОБА_1Е, чим спричинила їй значної матеріальної шкоди.

Постановою від 21.11.1996 року попереднє слідство було зупинено на підставі п. 3 ст. 206 КПК України до встановлення особи, що вчинила злочин.

До цього часу дана особа не встановлена.

Згідно ст. 11-1 ч. 3 КПК України, якщо в ході дізнання та досудового слідства протягом строків, зазначених у ч. 1 статті 49 КК України ( в редакції 2001 року), не встановлено особу, яка вчинила злочин, прокурор або слідчий за згодою прокурора направляє кримінальну справу до суду для вирішення питання про її закриття за підставою, передбаченою ч.2 ст. 11-1 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України (в ред. 2001 року) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п'ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості та десяти років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Даний злочин було вчинено 18.09.1996 року, тобто минуло 15 років.

В разі приведення у відповідність до КК України в редакції 2001 року, дії невстановленої особи кваліфікуються за ч. 3 ст. 185 КК України, що є тяжким злочином.

В судовому засіданні прокурор просив суд закрити кримінальну справу у звязку з закінченням строків давності.

Приймаючи до уваги думку прокурора та те, що строк давності закінчився, не встановлено особу, що вчинила злочин, отже, кримінальна справа підлягає закриттю.

Керуючись ч. 2, 3 ст. 11-1, 248 КПК України, ч. 1 ст. 49 КК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальну справу № 96211614, порушену постановою від 27.09.1996 року по факту крадіжки за ознаками ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) - закрити в зв'язку із закінченням строку давності.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Головуючий Ю.В.Куліш