Справа № 606/414/17

УХВАЛА
12 червня 2017 року м. Теребовля
Теребовлянський районний суд Тернопільської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
02 березня 2017 року в ранішню пору доби ОСОБА_3 перебував на території залізничного вокзалу по вулиці Привокзальній, 1 в м. Теребовля, поблизу смітника знайшов поліетиленовий пакет, в якому зберігався бойовий припас. В подальшому ОСОБА_3 помістив пакет з боєприпасом в кишеню верхнього одягу та переніс привласнений боєприпас за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 та всупереч вимог, передбачених Постановою Верховної Ради України №2471-XII від 17.06.1992 року «Про право власності на окремі види майна», «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 року, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими та аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 292 від 12.04.1999 рокунезаконно зберігав до 09 березня 2017 року.
09 березня 2017 року ОСОБА_3 поклав пакет з боєприпасам у кишеню куртки вирішивши добровільно його видати правоохоронним органам, з цією метою в приміщенні Теребовлянського ВП ГНУП в Тернопільській області добровільно видав боєприпас, а саме: бойовий постріл ВОГ -25П до підствольного гранатомета ГП-25.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, визнав повністю та погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовившись, від їх дослідження під час судового розгляду. Надав суду показання про те, що в березні 2017 року біля залізничного вокзалу в мусорному баці, побачив поліетиленовий пакет, розкривши його, побачив предмет схожий на боєприпас. В подальшому приніс боєприпас по місцю свого проживання. В подальшому вирішив видати боєприпас міліції, прийшов у відділок та добровільно видав боєприпас.
З`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні злочину та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 263КК України, як носіння, зберігання, придбання бойового припасу без передбаченого законом дозволу.
Обвинвачений ОСОБА_3 під час судового розгляду заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, з підстав того, що він добровільно здав знайдений боєприпас.
Прокурор вказане клопотання обвинуваченого підтримав за наявністю правових підстав до цього.
Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження за зазначеним клопотанням, приходить до переконання про необхідність його задоволення, з огляду на наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно із ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з ч. 3 ст. 263 КК України звільняється від кримінальної відповідальності особа, яка вчинила злочин, передбачений частинами першою або другою цієї статті, якщо вона добровільно здала органам влади зброю, бойові припаси, вибухові речовини або вибухові пристрої.
П. 28 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 26 квітня 2002 року «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» звертає увагу судів на те, що під добровільною здачею органам влади зброї, бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв, яка згідно з ч.3 ст.263 КК України є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, необхідно розуміти такі дії, коли особа, маючи можливість і надалі зберігати будь-який із зазначених предметів, незалежно від мотивів за власним бажанням передає його відповідному державному органу.
З протоколу добровільної видачі від 09 березня 2017 року вбачається, що ОСОБА_3 цього ж дня в приміщенні Теребовлянського ВП ГНУП в Тернопільській області в присутності 2 понятих добровільно видав поліетиленовий пакет, в якому знаходиться предмет, схожий на боєприпас сріблястого кольору, циліндричної форми.
Згідно висновку експерта 3-28/17 від 20 березня 2017 року, 1 добровільно виданий ОСОБА_5 предмет є боєприпасом, а саме: бойовим пострілом ВОГ -25П до під ствольного гранатомету ГП-25.
Відтак, суд вважає, що ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.263 КК України, на підставі ч.3 ст.263 КК України, як особу, яка добровільно здала органам влади бойові припаси, з закриттям кримінального провадженням щодо нього.
Речові докази у кримінальному провадженні боєприпас, а саме: бойовий постріл ВОГ -25П до під ствольного гранатомету ГП-25, що зберігаються в УЛМТЗ в Тернопільській області -знищити.
Керуючись ст.ст. 44, 263 ч.3 КК України, п.1 ч.2 ст. 284, 285, ч.1,4 ст. 286, ч.3 ст.288, ч.2 ст.369, 372, п.3 ч.1 ст.392, п.2 ч.2 ст.395 КПК України, п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 26.04.2002 року «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами», суд,-
ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 263 КК України, на підставі ч. 3 ст. 263 КК України, як особу, яка добровільно здала органам влади бойові припаси.
Скасувати обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання застосований до ОСОБА_3 згідно ухвали слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 22.03.2017 року.
Речові докази у кримінальному провадженні бойовий постріл ВОГ -25П до під ствольного гранатомету ГП-25, що зберігається в УЛМТЗ в Тернопільській області -знищити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення через Теребовлянський районний суд.
Суддя ОСОБА_1