Справа № 459/191/17
Провадження № 1-кп/459/95/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2017 року Червоноградський міський суд Львівської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді кримінальне провадження № 0000583 про обвинувачення ОСОБА_4 в учиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.358 (в редакції КК України від 05.04.2001 року), ч.4 ст.358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується, зокрема, в тому, що в період з 1993 по 1996 рік він закінчив повний курс навчання за спеціальністю «Лісове господарство» у Національному лісотехнічному університеті України та здобув кваліфікацію інженера лісового господарства.В подальшому, в 2003 році ОСОБА_4 , маючи умисел на підроблення офіційних документів, а саме - диплому спеціаліста з додатком до диплома про другу вищу освіту в Львівському національному університеті імені Івана Франка із кваліфікації «Економіст», виданого на ім`я ОСОБА_4 , з метою їхнього подальшого використання, вступив у злочинну змову з невстановленою слідством особою, матеріали щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, надав їй свої персональні дані, що були внесені у вищевказані підроблені документи з метою їх подальшого використання.
Після цього, ОСОБА_4 у другій половині 2003 року, маючи умисел на використання підроблених документів, з метою їхнього подальшого використання, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, за невстановлених обставин, отримав у невстановленої особи диплом спеціаліста серії НОМЕР_1 з додатком до диплома № НОМЕР_2 , датовані 30.06.2003, про другу вищу освіту в Львівському національному університеті імені Івана Франка із кваліфікації «Економіст», виданий на ім`я ОСОБА_4 , у яких було вказано завідомо неправдиві відомості, зокрема те, що останній у 2003 році закінчив Львівський національний університет імені Івана Франка і отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Фінанси і кредит» та здобув кваліфікацію «економіст».
Такі дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 358 (в редакції КК України від 05.04.2001 року).
Захисник в судовому засіданні подав клопотання про закриття провадження у справі в частині обвинувачення ОСОБА_4 в учиненні ним злочину, передбаченого ч.2 ст.358 КК України, посилаючись на закінчення строку давності притягнення останнього до відповідальності, так як вчинений ОСОБА_4 злочин, який є злочином середньої тяжкості, був у 2003 році, а відповідно до п.1 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло 5 років.
Обвинувачений підтримав у судовому засіданні клопотання.
Прокурор не заперечив стосовно задоволення поданого прокурором клопотання.
Вирішуючи порушене питання, суд виходить з наступного.
У відповідності до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Частина 1 статті 285 КПК України вказує на те, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Положеннями ст.49 КК визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.
Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.
Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2-4 ст.49 КК України).
Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили. Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості. Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.
Так, один із злочинів вчинених ОСОБА_4 , а саме, кваліфікований за ч.2 ст.358 КК України (в редакції КК України від 05.04.2001 року) належить відповідно до положення ст.12 цього кодексу до злочинів середньої тяжкості, який ним був вчинений у 2003 році, тому на час подання клопотання захисником закінчився 5 річний строк давності, передбачений п.1 ч.1 ст.49 КК України. Кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не заподіяно, потерпілих немає.
Таким чином, судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.2, 3 ст.49 КК України.
Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).
Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого захисником клопотання та отримавши згоду на таке звільнення від обвинуваченого, з огляду на те, що злочин за яким обвинувачується ОСОБА_4 , зокрема, ч.2 ст.358 КК України є злочином середньої тяжкості, з моменту скоєння такого минуло більше п`яти років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності є підставним, відтак таке слід задовольнити та звільнити останнього від кримінальної відповідальності на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження.
Керуючись ст. 284, 288, 369-372 КПК України, ст. 44, п.1 ч.1 ст.49 КК України, суд,
УХВАЛИВ:
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.358 КК України (в редакції КК України від 05.04.2001 року) на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження №0000583 відносно ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.358 КК України (в редакції КК України від 05.04.2001 року) - закрити.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга через суд першої інстанції до Апеляційного суду Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1