УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2017 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого детектива заступника керівника Третього відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_2 про арешт майна,

в с т а н о в и в:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого детектива заступника керівника Третього відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_2 про арешт майна.

Клопотання обґрунтовується тим, що НАБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000166 від 30 травня 2016 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з 01.06.2007 по 18.05.2013 ОСОБА_3 , обіймаючи посаду члена Центральної виборчої комісії, відповідно до вищевказаних вимог законодавства був службовою особою, яка займає особливо відповідальне становище.
На початку 2007 року невстановлені досудовим розслідуванням особи з числа членів політичної партії «Партія регіонів» та інших осіб вступили у попередню змову між собою з метою давання хабарів службовим особам за виконання ними дій з використанням наданого їм службового становища в інтересах політичної партії «Партія регіонів».
З метою реалізації цього умислу між ними було досягнуто домовленості про включення наданих службовим особам хабарів до системи обліку видатків, запровадженої у фінансовому департаменті політичної партії «Партія регіонів», розташованому у кабінеті на третьому поверсі офісу центрального апарату політичної партії «Партія регіонів» у м. Київ по вул. Липській, 10, яка полягала у веденні облікових листів у вигляді таблиць, до яких підлягали внесенню відомості щодо дати отримання грошових коштів, прізвища, імені, по батькові отримувача, суми одержаних коштів (цифрами та прописом) та підстави їх отримання. Факт отримання грошових коштів підлягав посвідченню підписом отримувача або особи, яка видала отримувачеві грошові кошти. Однією з осіб, уповноважених на видачу грошових коштів отримувачам, вищевказані невстановлені особи визначили працівника фінансового департаменту цієї партії, помічника народного депутата України VI скликання ОСОБА_4 ОСОБА_5 .
На виконання вищевказаного умислу, у зв`язку з проведенням 17.01.2010 виборів Президента України, невстановленими членами політичної партії «Партія регіонів» у 2009 році (встановити точну дату не видається можливим) прийнято рішення про необхідність схилення члена Центральної виборчої комісії ОСОБА_3 до виконання ним дій з використанням наданого йому службового становища, зокрема повноважень члена Центральної виборчої комісії, визначених ст. 29 Закону України «Про Центральну виборчу комісію», в інтересах висунутого політичною партією «Партія регіонів» кандидата в Президенти України та подальшого давання ОСОБА_3 хабарів як винагороди за вчинені дії.
22.01.2010 ОСОБА_3 у приміщенні центрального апарату політичної партії «Партія регіонів» отримав від ОСОБА_5 хабар у розмірі 100000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на 22.01.2010 становило 801000 грн., що більш ніж у 500 разів перевищувало неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто становило особливо великий розмір у розумінні чинної на той час редакції п. 1 примітки до ст. 368 КК України, за виконання ним в інтересах висунутого політичною партією «Партія регіонів» кандидата в Президенти України невстановлених під час досудового розслідування дій з використанням наданого йому службового становища, пов`язаних із проведенням 17.01.2010 виборів Президента України.
Відомості про наданий ОСОБА_3 хабар ОСОБА_5 власноручно вніс до облікового листа видачі грошових коштів за період з 22.01.2010 по 23.01.2010, зазначивши у ньому такі дані: дата отримання грошових коштів «22.01.2010», прізвище, ім`я, по батькові отримувача « ОСОБА_6 », сума отриманих коштів (цифрами та прописом) «100000 $; сто тысяч $», підстава отримання коштів « ОСОБА_7 ». При цьому у графі «Підпис» ОСОБА_5 власноручно вчинив підпис від імені ОСОБА_4 .
Своїми умисними діями, що виразились в одержанні хабара в особливо великому розмірі за виконання в інтересах третьої особи дій з використанням наданого службового становища службовою особою, яка займає особливо відповідальне становище, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 368 КК України (у редакції, чинній до набрання 01.07.2011 чинності змінами, внесеними згідно із Законом України № 3207-VI від 07.04.2011).
Також на виконання вищевказаного умислу, у зв`язку з проведенням 28.10.2012 виборів народних депутатів України, невстановленими членами політичної партії «Партія регіонів» у 2012 році (встановити точну дату не видається можливим) прийнято рішення про необхідність схилення члена Центральної виборчої комісії ОСОБА_3 до виконання ним дій з використанням наданого йому службового становища, зокрема повноважень члена Центральної виборчої комісії, визначених ст. 29 Закону України «Про Центральну виборчу комісію», в інтересах кандидатів в народні депутати України, висунутих політичною партією «Партія регіонів», та подальшого давання ОСОБА_3 хабарів як винагороди за вчинені дії.
15.10.2012 ОСОБА_3 у приміщенні центрального апарату політичної партії «Партія регіонів» отримав від ОСОБА_5 хабар у розмірі 45000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на 15.10.2012 становило 359685 грн., що більш ніж у 500 разів перевищувало неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто становило особливо великий розмір у розумінні чинної на той час редакції п. 1 примітки до ст. 368 КК України, за виконання ним впродовж вересня 2012 року в інтересах висунутих політичною партією «Партія регіонів» кандидатів в народні депутати України невстановлених під час досудового розслідування дій з використанням наданого йому службового становища, пов`язаних із проведенням 28.10.2012 виборів народних депутатів України.
Відомості про наданий ОСОБА_3 хабар ОСОБА_5 власноручно вніс до облікового листа видачі грошових коштів за період з 12.10.2012 по 15.10.2012, зазначивши у ньому такі дані: дата отримання грошових коштів «15.10.2012», прізвище, ім`я, по батькові отримувача « ОСОБА_8 », сума отриманих коштів (цифрами та прописом) «45000 $; сорок пять тысяч $», підстава отримання коштів «отделы ЦВК сентябрь», засвідчивши зроблений ним запис власноручним підписом.
Своїми умисними діями, що виразились в одержанні хабара в особливо великому розмірі за виконання в інтересах третіх осіб дій з використанням наданого службового становища службовою особою, яка займає особливо відповідальне становище, вчиненому повторно, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 368 КК України (у редакції згідно зі змінами, внесеними Законом України № 3207-VI від 07.04.2011).
Крім того, на початку 2012 року невстановленими особами з числа вищих службових осіб держави та членів політичної партії «Партія регіонів» прийнято рішення про необхідність ознайомлення представників урядів іноземних держав та міжнародних і міжурядових організацій з виборчим законодавством України та особливостями виборчого процесу з виборів народних депутатів України 28.10.2012 з метою недопущення їх можливого визнання такими, що не відповідають міжнародним стандартам.
З цією метою вказані особи досягли з ОСОБА_3 домовленості щодо здійснення ним ряду закордонних візитів для його участі як уповноваженого представника Центральної виборчої комісії у представницьких заходах, під час яких йому належало надати представникам урядів іноземних держав, міжнародних і міжурядових організацій інформацію про відповідність виборчого процесу в Україні міжнародним стандартам виборчого права.
Крім того, вказаними особами до відома ОСОБА_3 доведено, що за виконання вказаних дій йому надаватимуться хабарі як винагороди у вигляді відшкодування витрат, здійснених ним у зв`язку з відповідними поїздками за кордон.
На виконання вказаних домовленостей у травні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до заступника Голови Центральної виборчої комісії ОСОБА_9 із проханням відрядити його до м. Брюссель, Королівство Бельгія, строком на 3 дні, з 29.05.2012 по 31.05.2012, для участі в обговоренні останніх змін виборчого законодавства України, при цьому зіславшись як на додаткову підставу для відрядження на адресований голові Центральної виборчої комісії лист члена Європейського Парламенту ОСОБА_10 від 12.04.2012.
Розпорядженням заступника Голови Центральної виборчої комісії ОСОБА_9 від 23.05.2012 № 20-від ОСОБА_3 відряджено до Королівства Бельгія (м. Брюссель) строком на 3 дні, з 29.05.2012 по 31.05.2012.
Розпорядженням заступника Голови Центральної виборчої комісії ОСОБА_9 від 29.05.2012 № 21-від до вищевказаного розпорядження від 23.05.2012 № 20-від внесено зміни, а саме строк відрядження змінено на «з 30.05.2012 до 01.06.2012».
При цьому згідно з п. 2 розпорядження заступника Голови Центральної виборчої комісії ОСОБА_9 від 23.05.2012 № 20-від відділу бухгалтерського обліку та звітності Секретаріату Комісії доручалось забезпечити виплату добових витрат ОСОБА_3 відповідно до чинного законодавства України. Відшкодування інших пов`язаних з відрядженням витрат вказаним розпорядженням не передбачалось.
Під час відрядження ОСОБА_3 , на виконання доручення невстановлених вищих службових осіб держави та членів політичної партії «Партія регіонів», взяв участь у підготовчому засіданні Комітету парламентського співробітництва Європейського Парламенту «Україна ЄС», під час якого довів до учасників засідання вищеобумовлену інформацію.
У зв`язку з перебуванням у відрядженні ОСОБА_3 здійснено ряд витрат за рахунок власних коштів, зокрема у зв`язку з придбанням квитка на рейс авіакомпанії «Міжнародні авіалінії України» № 901 «Київ Брюссель», у розмірі 8073 грн., та у зв`язку з оплатою вартості товарів та послуг на загальну суму 633,15 євро, в тому числі оплатою вартості проживання в готелі Hotel Royal Windsor у розмірі 311,50 євро. Загальна сума встановлених витрат, здійснених ОСОБА_3 під час службового відрядження до м. Брюссель у період з 31.05.2012 по 01.06.2012, згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 01.06.2012 становить 1807 доларів США.
Після повернення з відрядження ОСОБА_3 всупереч порядку відшкодування витрат за відрядження, встановленому Інструкцією про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998 № 59, для відшкодування здійснених витрат за рахунок бюджетних коштів до відділу бухгалтерського обліку та звітності Секретаріату Центральної виборчої комісії не звертався.
Водночас 08.06.2012 ОСОБА_3 , перебуваючи в офісі центрального апарату політичної партії «Партія регіонів» за адресою: м. Київ, вул. Липська, 10, на виконання вищевказаних домовленостей із невстановленими особами під виглядом часткового відшкодування вказаних витрат повторно одержав від ОСОБА_5 хабар у розмірі 1525 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 08.06.2012 складало 12188, 56 гривні.
Відомості про отриманий хабар ОСОБА_3 власноручно вніс до облікового листа видачі грошових коштів за період з 06.06.2012 по 08.06.2012, зазначивши у ньому такі дані: дата отримання грошових коштів «08.06.2012», прізвище, ім`я, по батькові отримувача « ОСОБА_3 », сума отриманих коштів (цифрами та прописом) «1525; тысяча пятьсот двадцать пять $», підстава отримання коштів «командировочные», засвідчивши зроблений ним запис власноручним підписом.
Продовжуючи виконання вищевказаних домовленостей, об`єднаних єдиним умислом, незважаючи на те, що згідно з розпорядженням Голови Центральної виборчої комісії від 06.07.2012 № 180-в ОСОБА_3 надано щорічну чергову відпустку тривалістю 11 днів, строком з 07.07.2012 по 17.07.2012, у період з 07.07.2012 по 16.07.2012 ОСОБА_3 здійснив виїзд до м. Вашингтон, Сполучені Штати Америки.
Під час виїзду ОСОБА_3 на виконання доручення невстановлених вищих службових осіб держави та членів політичної партії «Партія регіонів» вчиняв дії, обумовлені їх вищевказаними домовленостями щодо доведення до відома представників іноземних урядових та неурядових організацій положень виборчого законодавства України та особливостей виборчого процесу з виборів народних депутатів України 28.10.2012 з метою недопущення їх можливого визнання такими, що не відповідають міжнародним стандартам.
У зв`язку з перебуванням у Сполучених Штатах Америки ОСОБА_3 здійснено ряд витрат за рахунок власних коштів, зокрема оплачено вартість послуг авіаперевізника авіакомпанії Lufthansa у розмірі 32969 грн., а також вартість проживання в готелі Intercontinental The Willard ОСОБА_11 у розмірі 3050,68 долара США. Загальна сума встановлених витрат, здійснених ОСОБА_3 під час виїзду до м. Вашингтон у період з 07.07.2012 по 16.07.2012, згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 16.07.2012 становить 7133,53 долара США.
Після повернення в Україну, 19.07.2012 ОСОБА_3 , перебуваючи в офісі центрального апарату політичної партії «Партія регіонів» за адресою: м. Київ, вул. Липська, 10, на виконання вищевказаних домовленостей із невстановленими особами, під виглядом відшкодування витрат, здійснених ним за рахунок власних коштів під час перебування у м. Вашингтон, повторно одержав від ОСОБА_5 хабар у розмірі 8303 долари США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 19.07.2012 складало 66365,68 гривні.
Відомості про наданий ОСОБА_3 хабар ОСОБА_5 власноручно вніс до облікового листа видачі грошових коштів за період з 19.07.2012 по 23.07.2012, зазначивши у ньому такі дані: дата отримання грошових коштів «19.07.2012», прізвище, ім`я, по батькові отримувача « ОСОБА_8 », сума отриманих коштів (цифрами та прописом) «8303 $; восемь тысяч триста три $», підстава отримання коштів «командировочные». При цьому зроблений ОСОБА_5 запис ОСОБА_3 засвідчив власноручним підписом.
Продовжуючи виконання вищевказаних домовленостей, об`єднаних єдиним умислом, ОСОБА_3 наприкінці серпня 2012 року звернувся до Голови Центральної виборчої комісії ОСОБА_12 із проханням відрядити його до м. Париж, Французька Республіка, строком на 4 дні, з 27.08.2012 по 30.08.2012, м. Лондон, Сполучене Королівство Великої Британії і Північної Ірландії, строком на 3 дні, з 04.09.2012 по 06.09.2012, та м. Берлін, Федеративна Республіка Німеччина, строком на 3 дні, з 12.09.2012 по 14.09.2012, з метою ознайомлення із виборчим законодавством України та особливостями виборчого процесу з виборів народних депутатів України 28.10.2012, при цьому зіславшись як на додаткову підставу для відряджень на адресований Голові Центральної виборчої комісії лист першого заступника Міністра закордонних справ України ОСОБА_13 від 21.08.2012 № 20/13-110-15.
Розпорядженням Голови Центральної виборчої комісії ОСОБА_12 від 23.08.2012 № 34-від ОСОБА_3 відряджено до Французької Республіки (м. Париж) строком на 4 дні, з 27.08.2012 по 30.08.2012.
При цьому згідно з п. 2 цього розпорядження відділу бухгалтерського обліку та звітності Секретаріату Центральної виборчої комісії доручалось забезпечити виплату ОСОБА_3 коштів на відрядження у розмірах, передбачених законодавством України.
Під час відрядження ОСОБА_3 на виконання доручення невстановлених вищих службових осіб держави та членів політичної партії «Партія регіонів» вчиняв дії, обумовлені їх вищевказаними домовленостями щодо доведення до відома представників урядів іноземних держав та міжнародних і міжурядових організацій положень виборчого законодавства України та особливостей виборчого процесу з виборів народних депутатів України 28.10.2012 з метою недопущення їх можливого визнання такими, що не відповідають міжнародним стандартам.
Розпорядженням заступника Голови Центральної виборчої комісії ОСОБА_9 від 31.08.2012 № 35-від ОСОБА_3 відряджено до Сполученого Королівства Великої Британії і Північної Ірландії (м. Лондон) строком на 3 дні, з 04.09.2012 по 06.09.2012.
При цьому згідно з п. 2 цього розпорядження відділу бухгалтерського обліку та звітності Секретаріату Центральної виборчої комісії доручалось забезпечити виплату ОСОБА_3 коштів на відрядження у розмірах, передбачених законодавством України.
Під час відрядження ОСОБА_3 на виконання доручення невстановлених вищих службових осіб держави та членів політичної партії «Партія регіонів», вчиняв дії, обумовлені їх вищевказаними домовленостями щодо доведення до відома представників урядів іноземних держав та міжнародних і міжурядових організацій положень виборчого законодавства України та особливостей виборчого процесу з виборів народних депутатів України 28.10.2012 з метою недопущення їх можливого визнання такими, що не відповідають міжнародним стандартам.
У зв`язку з відрядженням до м. Лондона ОСОБА_3 здійснено ряд витрат за рахунок власних коштів, зокрема оплату послуг авіаперевізника Lufthansa на суму 12 619,00 грн., оплату проживання в готелі London Elizabeth Hotel (адреса: 4 Lancaster Terrace, London W2 3PF) вартістю 36,10 фунтів стерлінгів, оплату проживання в готелі Corus Hotel Hyde вартістю 369,60 фунтів стерлінгів, а також придбав інші товари та послуги на загальну суму 536,25 фунтів стерлінгів. Загальна сума встановлених витрат, здійснених ОСОБА_3 під час службового відрядження до м. Лондон у період з 04.09.2012 по 06.09.2012, згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 06.09.2012 становить 3053,63 долара США.
Розпорядженням заступника Голови Центральної виборчої комісії ОСОБА_9 від 07.09.2012 № 36-від ОСОБА_3 відряджено до Федеративної Республіки Німеччина (м. Берлін) строком на 3 дні, з 12.09.2012 по 14.09.2012.
При цьому згідно п. 2 цього розпорядження відділу бухгалтерського обліку та звітності Секретаріату Центральної виборчої комісії доручалось забезпечити виплату ОСОБА_3 коштів на відрядження у розмірах, передбачених законодавством України.
Під час відрядження ОСОБА_3 на виконання доручення невстановлених вищих службових осіб держави та членів політичної партії «Партія регіонів» вчиняв дії, обумовлені їх вищевказаними домовленостями щодо доведення до відома представників урядів іноземних держав та міжнародних і міжурядових організацій положень виборчого законодавства України та особливостей виборчого процесу з виборів народних депутатів України 28.10.2012 з метою недопущення їх можливого визнання такими, що не відповідають міжнародним стандартам.
У зв`язку з відрядженням до м. Берлін ОСОБА_3 здійснено ряд витрат за рахунок власних коштів, зокрема оплату вартості квитка на авіарейси компанії «Міжнародні авіалінії України» № 203/204 «Київ Берлін Київ» на суму 8284,75 грн., а також, перебуваючи у м. Берлін, придбав товари та послуги на суму 267,45 євро. Загальна сума встановлених витрат, здійснених ОСОБА_3 під час службового відрядження до м. Берлін у період з 12.09.2012 по 14.09.2012, згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 14.09.2012 становить 1382,40 долара США.
Після повернення з вищевказаних відряджень ОСОБА_3 всупереч порядку відшкодування витрат за відрядження, встановленому Інструкцією про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998 № 59, для відшкодування здійснених витрат за рахунок бюджетних коштів до відділу бухгалтерського обліку та звітності Секретаріату Центральної виборчої комісії не звертався.
Продовжуючи виконання вищевказаних домовленостей, об`єднаних єдиним умислом, ОСОБА_3 у середині вересня 2012 року звернувся до заступника Голови Центральної виборчої комісії ОСОБА_14 із проханням відрядити його до м. Відень, Республіка Австрія, строком на 1 день, 19.09.2012, для участі у міжнародній конференції «Україна на шляху до європейської інтеграції», при цьому зіславшись як на додаткову підставу для відрядження на адресований Голові Центральної виборчої комісії лист першого заступника Міністра закордонних справ України ОСОБА_13 від 17.09.2012 № 20/17-110-22.
Розпорядженням заступника Голови Центральної виборчої комісії ОСОБА_14 від 19.09.2012 № 40-від ОСОБА_3 відряджено до Республіки Австрія (м. Відень) строком на 1 день, 20.09.2012.
При цьому вказівки на порядок відшкодування витрат на відрядження вказане розпорядження не містить.
Під час відрядження ОСОБА_3 на виконання доручення невстановлених вищих службових осіб держави та членів політичної партії «Партія регіонів» вчиняв дії, обумовлені їх вищевказаними домовленостями щодо доведення до відома представників урядів іноземних держав та міжнародних і міжурядових організацій положень виборчого законодавства України та особливостей виборчого процесу з виборів народних депутатів України 28.10.2012 з метою недопущення їх можливого визнання такими, що не відповідають міжнародним стандартам.
Після повернення з вищевказаного відрядження ОСОБА_3 , всупереч порядку відшкодування витрат за відрядження, встановленому Інструкцією про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998 № 59, для відшкодування здійснених витрат за рахунок бюджетних коштів до відділу бухгалтерського обліку та звітності Секретаріату Центральної виборчої комісії не звертався.
Водночас 27.09.2012 ОСОБА_3 , перебуваючи в офісі центрального апарату політичної партії «Партія регіонів» за адресою: м. Київ, вул. Липська, 10, на виконання вищевказаних домовленостей із невстановленими особами, під виглядом відшкодування витрат, здійснених ним під час згаданих відряджень, повторно одержав від ОСОБА_5 хабар у розмірі 4726 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 27.09.2012 складало 38062,66 гривень.
Відомості про отриманий хабар ОСОБА_3 власноручно вніс до облікового листа видачі грошових коштів за період з 26.09.2012 по 27.09.2012, зазначивши у ньому такі дані: дата отримання грошових коштів «27.09.2012», прізвище, ім`я, по батькові отримувача « ОСОБА_3 », сума отриманих коштів (цифрами та прописом) «4762 $; четыре тысячи семьсот шестьдесят два $», підстава отримання коштів «командировочне», засвідчивши зроблений ним запис власноручним підписом.
Частину одержаних готівкових коштів у розмірі 4500 доларів США ОСОБА_3 цього ж дня, перебуваючи у приміщенні Київської обласної дирекції ПАТ АБ «Укргазбанк» за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 39, перерахував на власний банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у доларах США, шляхом особистого внесення ним готівкових коштів в касу банку на підставі заяви на переказ готівки № 6644_7 від 27.09.2012, яку засвідчив особистим підписом.
Продовжуючи виконання вищевказаних домовленостей, об`єднаних єдиним умислом, ОСОБА_3 наприкінці вересня 2012 року звернувся до Голови Центральної виборчої комісії ОСОБА_12 із проханням відрядити його до м. Варшава, Республіка Польща, строком на 4 дні, з 04.10.2012 по 08.10.2012, для участі у конференції «Вибори в Україні: між теорією та практикою» та у щорічній нараді Організації з безпеки та співробітництва в Європі з огляду на виконання зобов`язань державами-учасницями у людському вимірі, при цьому зіславшись як на додаткову підставу для відрядження на адресований Голові Центральної виборчої комісії лист першого заступника Міністра закордонних справ України ОСОБА_13 від 28.09.2012 № 20/17-110-25.
Розпорядженням Голови Центральної виборчої комісії ОСОБА_12 від 28.09.2012 № 46-від ОСОБА_3 відряджено до Республіки Польща (м. Варшава) строком на 4 дні, з 04.10.2012 по 08.10.2012.
При цьому згідно з п. 2 цього розпорядження витрати на відрядження підлягали здійсненню за рахунок сторони, що приймає.
Під час відрядження ОСОБА_3 на виконання доручення невстановлених вищих службових осіб держави та членів політичної партії «Партія регіонів» вчиняв дії, обумовлені їх вищевказаними домовленостями щодо доведення до відома представників урядів іноземних держав та міжнародних і міжурядових організацій положень виборчого законодавства України та особливостей виборчого процесу з виборів народних депутатів України 28.10.2012 з метою недопущення їх можливого визнання такими, що не відповідають міжнародним стандартам.
У зв`язку з відрядженням до м. Варшава ОСОБА_3 здійснено ряд витрат за рахунок власних коштів, зокрема оплату вартості послуг авіаперевізника Lot Polish Airlines двома платежами кожен розміром 6 652,00 польських злотих, а також оплату вартості проживання в готелі Le Meriden Bristol у м. Варшаві двома платежами у розмірі 2026,08 та 3160,00 польських злотих відповідно. Загальна сума встановлених витрат, здійснених ОСОБА_3 під час службового відрядження до м. Варшава у період з 04.10.2012 по 08.10.2012, згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 08.10.2012 становить 3319,28 доларів США.
Після повернення з відрядження ОСОБА_3 , всупереч порядку відшкодування витрат за відрядження, встановленому Інструкцією про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998 № 59, для відшкодування здійснених витрат за рахунок бюджетних коштів до відділу бухгалтерського обліку та звітності Секретаріату Центральної виборчої комісії не звертався.
Водночас 18.10.2012 ОСОБА_3 , перебуваючи в офісі центрального апарату політичної партії «Партія регіонів» за адресою: м. Київ, вул. Липська, 10, на виконання вищевказаних домовленостей із невстановленими особами, під виглядом часткового відшкодування вказаних витрат повторно одержав від ОСОБА_5 хабар у розмірі 2144 долари США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 18.10.2012 складало 17136,99 гривень.
Відомості про отриманий хабар ОСОБА_3 власноручно вніс до облікового листа видачі грошових коштів за період з 17.10.2012 по 18.10.2012, зазначивши у ньому такі дані: дата отримання грошових коштів «18.10.2012», прізвище, ім`я, по батькові отримувача « ОСОБА_3 », сума отриманих коштів (цифрами та прописом) «2144; две тысячи сто сорок четыре», підстава отримання коштів «командировка», засвідчивши зроблений ним запис власноручним підписом.
Таким чином, загальна сума коштів, отриманих ОСОБА_3 на виконання його вищевказаних домовленостей з невстановленими особами з числа вищих службових осіб держави та членів політичної партії «Партія регіонів», отримання яких об`єднувалось їх спільним єдиним умислом, відповідно до офіційного курсу валют, встановленого Національним банком України на відповідні дати отримання грошових коштів, у національній валюті України складає 133753,89 грн., що на час вчинення злочину більш ніж у 200 разів перевищувало неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто становило великий розмір у розумінні діючої на той час редакції п. 1 примітки до ст. 368 КК України.
Своїми умисними діями, що виразились в одержанні хабара у великому розмірі за виконання в інтересах третьої особи дій з використанням наданого службового становища службовою особою, яка займає особливо відповідальне становище, вчиненому повторно, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 368 КК України (у редакції згідно змін, внесених Законом України №3207-VI від 07.04.2011).
13 грудня 2016 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 3, 4 ст. 368 КК України.
У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 є власником:
-підземної автостоянки (гаража) № НОМЕР_2 загальною площею 14,20 кв. метри за адресою: АДРЕСА_1 ;
-легкового автомобіля марки Lexus LX570 (державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ), 2008 року випуску;
-акцій у кількості 22 одиниць ВАТ «Запоріжжяобленерго» вартістю 0,25 гривень;

-банківського рахунку в АТ «Укргазбанк» № НОМЕР_1 .

10 листопада 2001 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї Міністерства юстиції України зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_15 (прізвище після реєстрації шлюбу ОСОБА_16 ), якій на праві власності також належить майно
У такому випадку, ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності також належить майно, зареєстроване за його дружиною:
-2/3 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 ;

-2/3 земельної ділянки кадастровий номер: 322482401:01:007:0004, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 0,1468 га;

-вбудовані нежилі приміщення буд. № 1 на 1-му поверсі, загальною проектною площею 62,56 м2 та вбудовані нежилі приміщення буд. АДРЕСА_3 ;

-земельна ділянка кадастровий номер: :04:001:3653, що розташована на території Вишеньківської сільської ради (СТ Вишеньки-2), Бориспільського району, Київської області, загальною площею 0,0839 га;

-частка в статутному капіталі ТОВ «Славпіпл» у розмірі 50% статутного капіталу вартістю 1000000 гривень;

-частка в статутному капіталі ТОВ «Ін. «Консультант» у розмірі 40 % статутного капіталу вартістю 8000 гривень.

Санкція частин 3, 4 ст. 368 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю з конфіскацією майна.

Враховуючи, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 передбачає такий вид додаткового покарання як конфіскація майна, сторона обвинувачення вбачає наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно підозрюваного.

У судовому засіданні детектив підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з зазначених у ньому підстав. Пояснив, що частина майна, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, набуто дружиною ОСОБА_3 до укладення шлюбу, проте підс час шлюбу здійснювався ремонт та поліпшення, зокрема, будинку, тому таке майно є спільною сумісною власністю подружжя і у випадку постановлення обвинувального вироку стосовно підозрюваного підлягає конфіскації.
ОСОБА_3 та його захисники вважають, що клопотання детектива не підлягає задоволенню. Подали до суду письмові заперечення проти задоволення клопотання та письмові пояснення. зазначили, що пред`явлена підозра є необґрунтованою і набуття майна у власність не пов`язано з будь-якими злочинними діями. Державною фіскальною службою України стосовно ОСОБА_3 проводилась перевірка достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади» та не встановлено, що набуте майно відповідає наявній податковій інформації про доходи.
Належні дружині ОСОБА_3 2/3 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 не є спільним майном. Право власності на 1/3 його частину виникло у 1994 році та на іншу 1/3 частину в 2004 році, але не шляхом купівлі-продажу, а на підставі мирової угоди, затвердженої судом, за угодою між співвласниками домоволодіння, тому таке майно не є спільною сумісною власністю подружжя.

Земельна ділянка (2/3 частини) за адресою: АДРЕСА_2 також не є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки 1/3 її частина набута безоплатно в порядку приватизації, а інша 1/3 частина на підставі мирової угоди, затвердженої судом, за угодою між співвласниками.

Вбудовані нежилі приміщення, які розташовані в багатоквартирному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_4 відсутні в цивільному обороті, оскільки право власності на них не виникло та не зареєстровано, і майнові права на ці приміщення у ОСОБА_3 відсутні.
Корпоративні права в ТОВ «Інформаційний центр «Консультант» у його дружини відсутні з 15 жовтня 2008 року, а підземна автостоянка № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 була відчужена ОСОБА_3 26 жовтня 2016 року, ще до того як йому було повідомлено про підозру в цьому кримінальному провадженні.
У частині іншого майна відсутні правові підстави для задоволення клопотання детектива, оскільки стороною обвинувачення не доведено ризики, передбачені абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відсутня обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, її текст ґрунтується на припущеннях, а не на фактах та доказах. Зазначене, зокрема, підтверджується й ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року, якою залишено без змін ухвалу слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання детектива про відсторонення ОСОБА_3 від посади.
Заслухавши думку учасників судового розгляду дослідивши матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

У ч. 2 ст. 172 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Частинами 2, 5 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 3, 4 ст. 368 КК України, та у випадку доведеності його вини санкція цієї статті передбачає, зокрема, додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Обставини можливого вчинення кримінального правопорушення є предметом досудового розслідування, що на даний час ще триває, тому в такому випадку вбачається за можливе накласти арешт на майно, що належить підозрюваному.

Детектив у клопотанні навів перелік майна, на яке просить накласти арешт. Посилається на те, що воно належить як особисто підозрюваному, так і на праві спільної сумісної власності з дружиною, тому також може підлягати конфіскації.

Разом з тим, з наданих у судовому засіданні пояснень ОСОБА_3 та його захисників, а також з наданих ними письмових доказів вбачається, що на праві власності ОСОБА_3 належить лише частина майна, наведеного в клопотанні детектива.
Так, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_15 (прізвище після реєстрації шлюбу ОСОБА_16 ) був зареєстрований 10 листопада 2001 року.
1/3 частина домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 належить дружині підозрюваного ОСОБА_17 на підставі договору міни від 09 вересня 1994 року.

1/3 частина земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 набута дружиною підозрюваного ОСОБА_17 безоплатно в порядку приватизації.

1/3 частина домоволодіння та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 належить дружині підозрюваного ОСОБА_17 на підставі мирової угоди, затвердженої Києво-Святошинським районним судом Київської області 02 квітня 2004 року та не набувалась у власність подружжя.

Частинами 1, 2 ст. 62 СК України визначено якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Якщо один із подружжя своєю працею і (або) коштами брав участь в утриманні майна, належного другому з подружжя, в управлінні цим майном чи догляді за ним, то дохід (приплід, дивіденди), одержаний від цього майна, у разі спору за рішенням суду може бути визнаний об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Доводи сторони обвинувачення стосовно істотного поліпшення домоволодіння за рахунок коштів підозрюваного, після чого воно набуло правового статусу спільної сумісної власності подружжя ґрунтуються лише на тесті клопотання та не підтверджено належними доказами.
Рішення суду про визнання домоволодіння чи земельної ділянки об`єктом права спільної сумісної власності подружжя слідчому судді не надавалось.

Також безоплатно дружиною підозрюваного ОСОБА_17 набута у власність і земельна ділянка з цільовим призначенням для колективного садівництва, що розташована на території Вишеньківської сільської ради (СТ Вишеньки-2), Бориспільського району, Київської області.

Відповідно до ст. 22 КпШС України (діяла на час набуття у власність частини майна дружиною ОСОБА_3 ) майно нажите подружжям за час шлюбу є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Згідно з ч. 1 т. 24 КпШС України, майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку спадкування, є власністю кожного з них.

Статтею 60 СК України (який набрав чинності з 01 січня 2004 року) визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У ч. 1 ст. 57 СК України визначено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема, майно, набуте нею, ним до шлюбу; земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

За змістом положень статей 81, 116 ЗК України земельна ділянка, одержана громадянином під час шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки така земельна ділянка не є майном, набутим подружжям під час шлюбу, а отримана громадянином у власність шляхом здійснення свого права на приватизацію.

Вбачається, що отримана громадянином шляхом приватизації земельна ділянка під час шлюбу на підставі статей 81, 116 ЗК України, є його приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя.

Також у клопотанні порушується питання про накладення арешту на вбудовані нежилі приміщення, які розташовані в багатоквартирному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_4 .

У тексті клопотання зазначено, що на ці приміщення має майнові права дружина підозрюваного.

Разом з тим, ч. 2 ст. 331 ЦК України визначено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Частинами 1, 2 ст. 182 ЦК України визначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

З доданих до клопотання документів вбачається, що право власності на зазначене нерухоме майно не зареєстроване, тому такі приміщення не набули статусу нерухомого майна, не мають власника та не можуть бути предметом арешту.

У клопотанні порушується питання і про арешт часток, що належать дружині підозрюваного, в статутному капіталі товариств з обмеженою відповідальністю.

Відносини стосовно майна господарського товариства регулюються нормами ЦК України, Господарським кодексом України та Законом України «Про господарські товариства».

За змістом ст. 113 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про господарські товариства» товариство з обмеженою відповідальністю належить до господарських товариств. Господарські товариства можуть набувати майнових та особистих немайнових прав.

Згідно зі ст. 115 ЦК України господарське товариство є власником:
1) майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу;
2) продукції, виробленої товариством у результаті господарської діяльності;

3) одержаних доходів;

4) іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом.

Вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про господарські товариства» товариство є власником:
1) майна, переданого йому учасниками у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу;
2) продукції, виробленої товариством у результаті господарської діяльності;

3) одержаних доходів;

4) іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом.

Ризик випадкової загибелі або пошкодження майна, що є власністю товариства або передане йому в користування, несе товариство, якщо інше не передбачено установчими документами.

З урахуванням положень ст. 115 ЦК України, ст. 85 ГК України та ст. 12 Закону України «Про господарські товариства», за якими власником майна, переданого господарському товариству у власність його учасниками як вклад до статутного (складеного) капіталу, є саме товариство, майно обліковується на його балансі, у тому числі і внесені до статутного капіталу вклади учасників.
Виходячи зі змісту частин 2, 3 ст. 61 СК України, якщо вклад до статутного капіталу господарського товариства зроблено за рахунок спільного майна подружжя, в інтересах сім`ї, той із подружжя, хто не є учасником товариства, має право на поділ одержаних доходів.
Таким чином, з моменту внесення грошових коштів до статутного капіталу господарського товариства вони є власністю самого товариства, зазначені спільні кошти (майно) подружжя втрачають ознаки об`єкта права спільної сумісної власності подружжя.
Право на компенсацію вартості частини коштів виникає в іншого подружжя лише щодо спільних коштів, а не статутного капіталу, при цьому лише в тому разі, коли спільні кошти всупереч ст. 65 ЦК України були використані одним із подружжя саме для внесення вкладу до статутного капіталу.
Подальше розпорядження учасником товариства його часткою в статутному капіталі з огляду на положення статей 116, 147 ЦК України є суб`єктивним корпоративним правом такого учасника й відчуження ним на власний розсуд частки в статутному фонді не може вважатися використанням (відчуженням) спільного майна подружжя проти волі іншого подружжя та не в інтересах сім`ї.
Не підлягає задоволенню клопотання і в частині накладення арешту на підземну автостоянку № 10 за адресою: АДРЕСА_1 .
Зазначений об`єкт нерухомого майна перебував у власності ОСОБА_3 лише до 26 жовтня 2016 року, та вибув з його володіння на підставі нотаріально посвідченого договору дарування. Право власності на автостоянку зареєстрована за іншою особою.
З огляду на наведене, клопотання підлягає задоволенню частково з накладенням арешту на: транспортний засіб; акції ВАТ «Запоріжжяобленерго» в кількості 22 одиниць та кошти, розміщені на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому за договором № 51/12-VIP від 06 березня 2012 року в АТ «Укргазбанк», що належать на праві власності ОСОБА_3 .
Керуючись статтями 131, 132, 167, 170-173, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання старшого детектива заступника керівника Третього відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_2 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, а саме: на

-транспортний засіб марки «Lexus LX 570», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить на праві власності ОСОБА_3 ;

-акції ВАТ «Запоріжжяобленерго» в кількості 22 одиниць, що належать на праві власності ОСОБА_3 ;

-кошти, розміщені на банківському рахунку ОСОБА_3 , відкритому за договором № 51/12-VIP від 06 березня 2012 року, в АТ «Укргазбанк» № 4101.

У задоволенні інших вимог клопотання відмовити.

Арешт на майно накласти на строк проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000166 від 30 травня 2016 року.

Ухвала про накладення арешту виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.
Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: