Справа № 1-654/2010
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.07.2010 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області

в складі :

головуючого _____________________судді ОСОБА_1

при ОСОБА_2

з участю ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, позапартійного, військовозобов"язаного, ІНФОРМАЦІЯ_3, не судимого, не одруженого, працюючого в ДНЗ № 10 "Рибка" робітником по обслуговуванню, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, пр-к Інститутський, 2 кв. 50, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

23 квітня 2010 року, близько 00 год. 30 хв., ОСОБА_4, знаходячись поблизу будинку № 26, що в 1-му провулку Партизанському в м. Білій Церкві, під час сварки з гр. ОСОБА_5 на грунті раптово виниклих неприязних відносин умисно, передбачаючи небезпечний характер своїх дій, з метою заподіяння тілесних ушкоджень наніс останньому п'ять ударів кулаками в обличчя, а коли той впав на землю - сів на нього зверху і наніс ще три удари кулаками в обличчя, після чого взяв останнього за пальці рук і, притиснувши їх до землі, наніс йому два удари в голову своєю головою, завдавши потерпілому, згідно висновку судово-медичної експертизи № 170/д від 14.05.2010 року, середньої тяжкості тілесні ушкодження у виді синців на повіках очей, крововиливу не склеру лівого очного яблука, перелому кісток носа та перелому основної фаланги 5-го пальця лівої кисті.

Допитаний судом ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у скоєному і показав, що тривалий час зустрічався з ОСОБА_6, котра мешкає в м. Білій Церкві в пр-ку 1-му Партизанському, 37. приблизно за місяць до події їх відносини припинились, оскільки ОСОБА_7 стала зустрічатися з іншим хлопцем ОСОБА_5.

В той час він підробляв, таксуючи на своєму автомобілі НОМЕР_1, в службі таксі 1599.

23.04.2010 року, близько 00:10 хвилин він отримав повідомлення від диспетчера служби таксі про необхідність виїзду на виклик якоїсь громадянки у 1-й провулок Партизанський, 37, і, уточнивши у диспетчера, що таксі викликала не ОСОБА_6, виїхав за вказаною адресою. Однак прибувши до місця виклику побачив ОСОБА_7. котра цілувалася з потерпілим ОСОБА_5. Приревнувавши свою колишню дівчину він став підганяти останніх, щоб вони швидше сідали в автомобіль, однак потерпілий відповів йому в грубій формі. Він вийшов з автомобіля і між ним та ОСОБА_5 виникла сварка, під час якої потерпілий замахнувся на нього рукою. Ухилившись він у відповідь наніс останньому удар лівою рукою в челюсть і той, не втримавшись на ногах, впав на землю. Потім він намагався заспокоїти ОСОБА_5, але той не реагував і він наніс йому ще один удар кулаком лівої руки в голову, а коли той вдруге впав на землю сів на нього зверху і, притиснувши його руки своїми колінами до землі, наніс ще декілька ударів кулаками в обличчя. Потім він піднявся і, сівши до свого автомобіля, поїхав додому. У вчиненому кається, просить не карати його суворо.

Окрім визнання самого ОСОБА_4 вина підсудного у вчиненому підтверджується показами потерпілого ОСОБА_5, котрий ствердив, що вказаного дня з ОСОБА_6 відпочивав у кафе «Трактир». Потім провів останню додому в пр-к 1-й Партизанський, 37 і по телефону викликав таксі, щоби й самому їхати додому. Через декілька хвилин приїхав автомобіль-таксі «ВАЗ-2103» під керуванням підсудного і зупинився неподалік будинку № 33. Він став прощатися з ОСОБА_6, однак підсудний в грубій формі став його підганяти. Потім останній вийшов з автомобіля і підійшов до нього. ОСОБА_6 повідомила, що цей таксист її колишній хлопець. Підсудний запропонував відійти убік для зясування стосунків і він відійшов з ним від ОСОБА_6 на декілька метрів. Після цього між ними виникла спочатку сварка, а пізніше штовханина. ОСОБА_6 намагалась їх розборонити, але підсудний правою рукою вдарив його в голову. Він став захищатись і намагався вдарити правою рукою ОСОБА_4 в голову, але не зміг, оскільки в цей момент останній став наносити йому інтенсивні удари руками по голові та в обличчя. Потім підсудний повалив його на землю і, сівши на нього зверху, наніс ще три удари руками в обличчя, після чого, долаючи його спротив, схопив його за пальці рук і, притиснувши їх до землі, наніс йому два удари головою в його голову. Після цього підсудний припинив бійку і, сівши до свого автомобіля, поїхав з місця події.

Аналогічні обставини підтвердила свідок ОСОБА_6.

- письмова заява потерпілого ОСОБА_5, котрою останній 23.04.2010 року повідомив про подію правохоронні органи /а.с. 6/;

- протокол очної ставки між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, під час якої потерпілий викрив підсудного в умисному його побитті та заподіянні йому тілесних ушкоджень, а підсудний покази потерпілого підтвердив /а.с. 88/;

- аналогічним протоколом очної ставки між ОСОБА_6 та ОСОБА_4, під час якої свідок також викрила підсудного в умисному заподіянні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 /а.с. 89/;

- висновок судово-медичної експертизи № 170/д від 14.05.2010 року, який свідчить про те, що врезультаті побиття підсудним потерпілому ОСОБА_5 були заподіяні тілесні ушкодження у виді синців на повіках очей, крововиливу на склері лівого очного яблука, перелому кісток носа та перелому основної фаланги 5-го пальця лівої кисті, котрі відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки для повного зрощення перелому основної фаланги пальця необхідно тривалий строк - більш 3-х тижнів; що вказані тілесні ушкодження могли бути заподіяні потерпілому за обставин, вказаних самим ОСОБА_5 та свідком ОСОБА_6, і що перелом основної фаланги 5-го пальця лівої кисті не міг виникнути за обставин, вказаних підсудним ОСОБА_4 /а.с. 52/;

- протоколами відтворення обстановки та обставин події з участю ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4, під час яких потерпілий, свідок і підсудний на місці події детально відтворили обставини побиття підсудним потерпілого та спричинення останньому тілесних ушкоджень, а також фототаблиці до

вказаних протоколів /а.с. 72-79, 80-87/.

Аналізуючи зібрані у справі докази суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненому доведена в судовому засіданні в повному обсязі предявленого обвинувачення, і що дії підсудного вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я потерпілого.

Обираючи підсудному покарання суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, помякшуючі відповідальність обставини, як те, що ОСОБА_4 не судимий, повністю визнав себе винним , щиросердно розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, враховує особу підсудного, котрий в даний час працевлаштований, виключно позитивно характеризується як по роботі, так і за місцем проживання, а також відсутність будь-яких обставин, що обтяжували б відповідальність підсудного, і вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства.

Зважаючи на обставини скоєного злочину і на вік підсудного, приймаючи до уваги те, що останній вперше притягується до кримінальної відповідальності, працевлаштований і має постійне місце роботи, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 поекарання у виді виправних робіт за місцем його постійної роботи.

На переконання суду саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення підсудного та попередження нових злочинів.

Заявлений у справі потерпілим ОСОБА_5 цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 25700 грн. врахунок відшкодування завданих йому збитків (5700 грн. матеріальних, повязаних з витратами на лікування від спричинених діями ОСОБА_4 тілесних ушкоджень та втратою у звязку з цим місячного заробітку, і 20000 грн. - моральних, повязаних з перенесеними потерпілим фізичними та моральними стражданням, вимушеною зміною способу та ритму життя) підлягає частковому задоволенню.

Наведену ОСОБА_5 суму матеріальних збитків підсудний визнав у повному обсязі. Тому суд, зважаючи на те, що вказані збитки підтверджені потерпілим документально, вважає позовні вимоги ОСОБА_5 у вказаній частині обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Що стосується збитків моральних суд, погоджуючись з доводами потерпілого стосовно перенесених ним фізичних та моральних страждань, вимушеної зміни способу і ритму життя, та водночас зважаючи на причини і обставини вчиненого ОСОБА_4 злочину, на скрутне матеріальне становище підсудного, вважає що позовні вимоги потерпілого в цій частині підлягають частковому задоволенню на суму 8000 грн..

Саме таку суму суд, з урахуванням викладеного, вважає обгрунтованою, співмірною діям підсудного та спричиненим потерпілому моральним наслідкам.

Таким чином стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 підлягає сума матеріальних та моральних збитків, що становить 13 700 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України, і призначити йому покарання у виді 2 /двох/ років виправних робіт за місцем його роботи з щомісячним утриманням 10 % заробітку в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_5 13700 грн. врахунок відшкодування збитків.

Запобіжний захід засудженому, до набрання вироком чинності, залишити попередній підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд, протягом 15 діб.

Суддя: Сливка В. В. ,