Справа № 461/894/17
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.02.2017 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3 заявника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові клопотання ОСОБА_4 про зняття арешту з майна,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернулась до суду із заявою про зняття арешту, в якій просить зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 накладений згідно листа УВС м. Львові вих. № 16/6-304 від 05.04.1999 р. Першою львівською державною нотаріальною конторою.

В судовому засіданні ОСОБА_4 клопотання підтримала, просила суд задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, просив відмовити в задоволенні такого.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що у постановою від 01.04.1999 року слідчим ВДЕБЕЗ ЛМУ ГУМВС у Львівській області ОСОБА_5 накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1 /а.с.3,4/.

05 квітня 1999 року у зв`язку з розслідування кримінальної справи старшим слідчим СУ ЛМУ УМВС у Львівській області ОСОБА_6 скеровано лист № 16/6-304 до Першої львівської державної нотаріальної контори з метою здійснення ними дій щодо унеможливлення нотаріальних операції з вказаним майном /а.с.5/.

В подальшому постановою від 15.12.1999 року старшим слідчим СУ ЛМУ УМВС у Львівській області ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 по амністії /а.с.6,7/.

Згідно інформаційної довідки №74436268 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на підставі листа № 16/6-304 від 05.04.1999 року Першою Львівською нотаріальною конторою накладено заборону відчуження на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 /а.с.9,10/.

Згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, а тому заява про скасування арешту з майна підлягає розгляду в порядку, що діяв до набрання чинності цим КПК, тобто в порядку КПК України 1960 року.

Ст. 126 КПК України 1960 року зазначає, що накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Відповідно до приписів ч. 5 та ч. 6 ст. 234 КПК України 1960 року дії слідчого можуть бути оскаржені до суду і такі скарги розглядаються судом першої інстанції при попередньому розгляді справи або при розгляді її по суті, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Кримінально-процесуальним кодексом України 1960 року, зокрема, ст. 236-1, 236-5, 236-7КПК України, передбачено розгляд в окремому провадженні лише скарг на постанови слідчого, прокурора про відмову в порушенні кримінальної справи, про закриття справи та про порушення кримінальної справи щодо певної особи на стадії досудового слідства.

Таким чином, нормами КПК України 1960 року передбачено прямий обов`язок слідчого щодо вирішення питання про зняття арешту з майна, у той час як слідчий суддя не наділений повноваженнями вирішувати зазначене питання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 126, 234 КПК України (в редакції 1960 року), суд,-

п о с т а н о в и в:

в задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зняття арешту з майна відмовити

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом семи діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1