В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2017 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Рівному кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мятин, Гощанського р-ну., Рівненської обл., проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, неодноразово судимого, останній раз вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 11 жовтня 2016 року за вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі з іспитовим строком 3 (три) роки.

у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , будучи засудженим вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 11 жовтня 2016 року за вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі з іспитовим строком 3 (три) роки, на шлях виправлення не став, а знову вчинив умисний злочин, а саме:

ОСОБА_6 , 28 листопада 2016 року близько 04.00 години, перебуваючи поблизу буд. № 81 по вул. 16-го Липня у м. Рівне, застосовуючи фізичне насильство до ОСОБА_4 , що виразилось у подоланні її фізичного опору із застосуванням фізичної сили потягнув її до неогородженої ділянки між будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 та діючи умисно, з метою задоволення статевої пристрасті, всупереч волі потерпілої, застосувавши до неї насильство, яке виразилось у подоланні її фізичного опору, намагався вступити з нею у статеві зносини природнім шляхом.

Однак, ОСОБА_6 свій злочинний намір щодо вступу з ОСОБА_4 в статеві зносини із застосуванням фізичного насильства не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був затриманий працівниками поліції.

Тобто, ОСОБА_6 , визнається винним за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України, а саме у незакінченому замаху на статеві зносини із застосуванням фізичного насильства (зґвалтування).

На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 , після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе виним у вчиненні злочину, підтвердив обставини вчинення злочину. Пояснив, що в період 27-28 листопада 2016 року перебував в м. Рівне, оскільки неофіційно працював на будовах. На передодні 28 листопада 2016 року вживав алкогольні напої, близько четвертої години ранку, по вул. 16-го липня ішов на квартиру де мав переночувати, точної адреси де знаходиться квартира не пам`ятає. На вул. 16-го липня побачив невідому жінку, догнав її, закрив рот рукою, щоб вона не кричала і намагався її затягнути на неогороджену територію біля будинку, щоб вступити з нею в статеві зносини. Потерпіла кричала та намагалась вирватись, просила її відпустити. На її прохання він не реагував. Потім потерпіла впала на коліна, а він намагався зняти з неї штани, але не зняв, оскільки на штанах був пояс, який завадив це зробити. Потім з`явились поліцейські. Коли він їх побачив, то намагався втекти, але його затримали на місці злочину. Будь-яких речей у потерпілої не брав, хотів тільки вступити з нею у статеві зносини.

Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого, характеризуючих даних на нього.

При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше був судимий, має задовільний стан здоров`я, на «Д» обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття у скоєному злочині.

Обставинами, що обтяжують покарання, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів.

Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину та приймаючи до уваги наявність у ОСОБА_6 обставини, що пом`якшує покарання та істотно знижує тяжкість вчиненого злочину, відсутність претензій матеріального та морального характеру зі сторони потерпілої, з урахуванням особи винного, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_6 покарання в межах мінімальної санкції передбаченої ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України ОСОБА_6 остаточне покарання визначити шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком покарання призначеного вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 11 жовтня 2016 року, у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до вступу вироку у законну силу залишити попередню тримання під вартою.

Відповідно до ст. 72 КК України, зарахувати в строк відбутого покарання ОСОБА_6 термін попереднього ув`язнення, починаючи з 28 листопада 2016 року по 21 березня 2017 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази по справі залишити при матеріалах провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1