Справа № 588/7/17
№ провадження 1-кс/588/88/17
У Х В А Л А
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Архангелівка Кіровського району, Приморського краю, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, неодруженої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої згідно ст.89 КК України,
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України,
В СТ А Н О В И В:
Клопотання погоджено з прокурором та мотивовано тим, що ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Так, у невстановлений слідством день в кінці грудня 2016 року, у денний період часу, ОСОБА_4 з дозволу власниці господарства по АДРЕСА_3 , раніше знайомої їй ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пройшла у подвір`я вказаного господарства, де помітила належних останній домашніх мускусних качок (індоуток), на викрадення яких у неї виник прямий корисливий умисел. Усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи прямий корисливий умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, 2 січня 2016 року, близько 5 години ранку,ОСОБА_4 , відсунувши засув, відкрила хвіртку господарства по АДРЕСА_3 , і незаконно проникла таким чином до подвір`я вказаного господарства. Після цього, ОСОБА_4 підійшла до будівлі сараю, відчинила прикриті двері, через які незаконно проникла до вказаного приміщення, де спіймала та поклала до сумки, яку заздалегідь взяла з собою з дому, п`ять мускусних качок (індоуток) (вагою відповідно 3,27 кг., 2,40 кг., 2,54 кг., 2,16 кг., 2,91 кг.), загальною вартістю, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №77 від 13.02.2017, 995 (дев`ятсот дев`яносто п`ять) гривень, чим завдала потерпілій ОСОБА_7 майнових збитків на зазначену суму. Отримавши можливість розпоряджатись викраденим майном, ОСОБА_4 понесла викрадених качок до будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 .
У клопотанні слідчий зазначає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за який передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, є особою 44 років, неодружена, проживає сама, неповнолітніх дітей на утриманні не має, що свідчить про те, що вона не має міцних соціальних зв`язків в місці постійного проживання, постійного місця роботи не має, раніше несудима в порядку ст.. 89 КК України, а тому існують достатні підстави вважати, що в даному випадку наявні ризики, зазначені у ст. 177 КПК України, які полягають у тому, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
З огляду на це, з метою забезпечення належного виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та рішень слідчого, прокурора та суду слідчий у клопотанні просив суд застосувати до підозрюваної запобіжний захід у виді особистого зобов`язання як найбільш м`який запобіжний захід передбачений законом.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала та просила суд його задовольнити.
Підозрювана не заперечувала проти задоволення клопотання.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду така фіксація не здійснювалась, що відповідаєположеннямст.107 КПК України.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши прокурора, підозрюваного, суд зазначає про наступне.
Відповідно до ч.1, 2 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.1 ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладені на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про доцільність застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно підозрюваної ОСОБА_4 суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Як вбачається з наданих суду матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину за вищенаведених обставин.
Обґрунтованість такої підозри доводиться, зокрема: протоколом огляду місця події від 02.01.2017 року по АДРЕСА_3 ,під час якого ОСОБА_8 та ОСОБА_4 видали п`ятьох качок, які були предметом крадіжки; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_8 , який бачив, як 02.01.2017 року ОСОБА_4 виходила з господарства ОСОБА_7 з сумкою і потім побачив у господарстві ОСОБА_4 п`ятьох качок, викрадених останньою у ОСОБА_7 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 .
Всі докази такої підозри будуть перевірені у ході судового провадження.
Погоджуючись із запропонованим слідчим видом запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, суд враховує, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за яке передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк до шести років, є особою 44 років, неодруженою, неповнолітніх дітей на утриманні не має, постійного місця роботи не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків в місці її постійного проживання, раніше не судима згідно ст.89 КК України, а тому є підстави вважати, що існує ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення або не виконувати свої процесуальні обов`язки як підозрюваної у кримінальну провадженні.
Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст.131,132, 176-179, 193-194 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрювану ОСОБА_4 строком до 10.04.2017 року такі обов`язки:
-прибувати до ст.слідчого Тростянецького ВП ОВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_5 , прокурора та суду за першою вимогою у визначений час;
-не відлучатися за межі Тростянецького району Сумської області (населений пункт, де проживає) без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання, роботи.
Попередити ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених, згідно ухвали слідчого судді, обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід / особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою/ та може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручається підозрюваному негайно після її проголошення.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1