АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/774/21/17 Справа № 1-14/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:

прокурора ОСОБА_5

підсудного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальну справу за апеляцією прокурора Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 на постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2017 року про направлення Генеральному прокурору України для організації проведення додаткового розслідування кримінальної справи відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Пологи, Запорізької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого СП «Дніпро-кераміка», неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого

обвинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст.365, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 371 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Кожухів, Літинського району, Вінницької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого ТОВ ГДК «Мінерал» , неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Данков, Ліпецької області, Російська Федерація, громадянина України, з вищою освітою, пенсіонера, неодруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 374 КК України, направлено, -

В с т а н о в и л а:
Органами досудового слідства ОСОБА_8 обвинувачуються в тім, що будучи оперуповноваженим карного розшуку Пологівського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України у Запорізькій області, представником влади та службовою особою, вчинив за попередньою змовою з ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , перевищення влади, катування, завідомо незаконне затримання, а також службове підроблення офіційних документів явки з повинною ОСОБА_12 та пояснення від імені ОСОБА_12 про скоєння зґвалтування малолітньої ОСОБА_13 , що спричинило тяжкі наслідки.

Органами досудового слідства ОСОБА_6 обвинувачується в тім, що будучи оперуповноваженим карного розшуку Пологівського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ у Запорізькій області, представником влади, тобто посадовою особою, скоїв службове підроблення, що спричинило тяжкі наслідки.

Органами досудового слідства ОСОБА_9 обвинувачується в тім, що будучи слідчим прокуратури Пологівського району Запорізької області та будучи посадовою особою, скоїв зловживання владою, службове підроблення та порушення права на захист.

Постановою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2017 року вказану кримінальну справу направлено Генеральному прокурору України для організації проведення додаткового досудового розслідування.
Мотивуючи прийняте рішення суд першої інстанції зазначив, що досудове слідство проведено неправильно, неповно, з істотним порушенням кримінально-процесуального закону, яке неможливо усунути в судовому засіданні. Вказує, що під час проведення досудового розслідування слідчим не вжито вичерпних заходів, передбачених КПК України (в редакції 1960 року), для встановлення дати, місця та часу вчинення злочину. Під час пред`явлення підсудним обвинувачення слідчим допущена його неточність та неконкретизованість. Крім того, слідчим під час проведення деяких слідчих дій допущені істотні порушення КПК України (в ред. 1960 року), що унеможливлює прийняття їх в якості доказів у справі. Також суд послався на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2016 року, якою скасовано постанову про направлення справи на додаткове розслідування від 16 листопада 2015 року та направлено її на новий судовий розгляд, в якій вказано про можливість у встановленому законом порядку відповідно до вимог ст.315-1 КПК України усунення виявлених недоліків та зазначив, що 28 квітня 2016 року відповідно до ст.315-1 КПК України органу, який проводив розслідування доручено проведення процесуальних дій в строк до 28.06.2016року, який продовжено до 10.08.2016 року та на адресу Генеральної прокуратури направлено на виконання разом з 1, 9 та 22-м томами кримінальної справи. Та на час розгляду клопотання про направлення справи на новий судовий розгляд, даних про виконання доручення суду не надано та вказані томи справи на неодноразові звернення до Генеральної прокуратури України, не повернуто.

В апеляції прокурор просить скасувати постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 10.2.2017 року, а справу направити на новий судовий розгляд в іншому складі суду.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суд при постановленні рішення у справі допустив однобічність судового розгляду, приймаючи до уваги одні докази та без обґрунтування мотивів відкидає інші докази. Крім того, під час судового розгляду судом допущено невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, оскільки під час судового розгляду справи були досліджені й інші докази, які обґрунтовують обвинувачення, яке пред`явлено підсудним, у зв`язку з чим постанова суду є незаконною та підлягає скасуванню. Вказує, що висновок суду про не встановлення часу, дати та місця вчинення злочину обґрунтовується на підставі показів свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , однак судом не надана оцінка показам свідка ОСОБА_16 , у зв`язку з чим такий висновок не відповідає матеріалам кримінальної справи. Крім того, посилаючись у постанові на не встановлення вказаних обставин, суд фактично перейшов до надання оцінки зібраним доказам, що є незаконним, оскільки оцінку доказам надає суд у нарадчій кімнаті при постановленні вироку у справі. Зазначає, що в порушення ст. 281 КПК України (в ред. 1960 року) суд першої інстанції не прийняв рішення про виділення матеріалів кримінальної справи за фактом службового підроблення протоколу відтворення обстановки та обставин подій в окреме провадження.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, думку прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, підсудного ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та вважав, що постанову суду слід залишити без змін, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.281 КПК України 1960 року повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли неповнота або неправильність досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні.

Згідно ч.1 ст.275 КПК України 1960 року розгляд справи проводиться відносно підсудних і тільки в межах пред`явленого їм обвинувачення.

Відповідно до ч.1 ст.257 КПК України 1960 року суд першої інстанції при розгляді справи повинен безпосередньо дослідити докази в справі: допитати підсудних, потерпілих, свідків, заслухати висновки експертів, оглянути речові докази, оголосити протоколи та інші документи.

Як вбачається з постанови суду та наданих до апеляційного суду матеріалів справи, суд не в повній мірі дотримався зазначених вимог Закону при направленні справи прокурору для проведення додаткового розслідування.

Так, постановою від 28 квітня 2016 року судом в порядку ст.315-1 КПК України в редакції 1960 року з метою перевірки та уточнення фактичних даних доручено прокурору проведення певних слідчих дій строком до 28.06.2016 року, який продовжено до 10.08.2016 року, яку разом з окремими матеріалами кримінальної справи, а саме томами 1,9 та 22 направлено до Генеральної прокуратури України (а.с.23-27,33 т.35). Попри неодноразові звернення до Генеральної прокуратури щодо виконання зазначеного доручення та повернення вказаних матеріалів кримінальної справи (а.с.37-63 т.35), даних про його виконання, я також щодо повернення направлених органу досудового розслідування зазначених томів справи до суду першої інстанції, в матеріалах кримінальної справи відсутні.

Разом з цим, як вбачається з оскаржуваної прокурором постанови суду від 10.02.2017 року про повернення справи прокурору для проведення додаткового розслідування (а.с.80-87 т.35), судом вказується на неповноту та неправильність досудового розслідування, що неможливо усунути в судовому засіданні, як на підставу для повернення справи на додаткове розслідування з посиланням на матеріали справи та на певні аркуші справи, в тому числі й ті, які відсутні у суду на час вирішення питання про додаткове розслідування, що є недопустимим в розумінні зазначених положень процесуального закону та унеможливлює здійснення перевірки в цій частині апеляційним судом доводів апеляції прокурора. При цьому, як вбачається з протоколу судового засідання (а.с. 79 т.35), при вирішенні питання про направлення справи для проведення додаткового розслідування, прокурором, що приймав участь в судовому засіданні заявлено про знаходження постанови суду в порядку ст.315-1 КПК України в редакції 1960 року на виконанні у слідчого Трикозенка, але судом зазначені дані не перевірено та передчасно вирішено питання про направлення справи для проведення додаткового розслідування за відсутності в суді частини кримінальної справи.

Крім того, суд не вправі наперед вирішувати питання про формулювання й обсяг обвинувачення, його доведеність, кваліфікацію вчиненого, достовірність того чи іншого доказу чи переваги одних доказів перед іншими, а також вважати встановленими обставини, які підлягають перевірці в ході додаткового розслідування.

Суд лише після повного та всебічного дослідження доказів у справі повинен самостійно дати відповідну оцінку усім зібраним доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що передбачено ст.323 КПК України та прийняти відповідне законне рішення.

Всупереч зазначеним нормам, як підставу для додаткового розслідування суд зазначив те, що досудове слідство дійшло помилкового висновку щодо часу вчинення кримінального правопорушення, зазначаючи, що ОСОБА_12 утримувався в Пологівському РВ УМВС в період з 19 серпня 2003 року по 2 вересня 2003 року та щодо не встановлення механізму утворення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 , надавши у постанові в цій частині аналіз окремим доказам по справі, в тому числі поясненням свідків, матеріалам справи висновкам експертів та речовим доказам та інш. Тому, на думку колегії суддів, доводи апеляції прокурора в цій частині є слушними.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не повною мірою виконав вимоги закону та не врахував викладені в постанові Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2016 року висновки, повертаючи кримінальну справа на додаткове розслідування з підстав, вказаних у постанові суду, а тому зазначене судове рішення підлягає скасуванню з направленням справи в той самий суд на новий судовий розгляд.

Керуючись ст.ст.365,366 КПК 1960 року, п.п.11,15 розділу XI Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурораМарганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 - задовольнити.
Постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2017 року про направлення Генеральному прокурору України для організації проведення додаткового розслідування кримінальної справи відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч. 3 ст.365, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 371 КК України, ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_9 , обвинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 374 КК України - скасувати та направити кримінальну справу до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

Судді: