439/133/16-к
1-в/465/43/17
У Х В А Л А
судового засідання
06.02.2017 року Франківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді- ОСОБА_1

при секретарі- ОСОБА_2

з участю прокурора- ОСОБА_3
захисника- ОСОБА_4

представника заявника- ОСОБА_5

опікуна- ОСОБА_6

хворого- ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду заяву в.о. заступника головного лікаря з експертизи Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» про зміну примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, суд,-

встановив:
В.о. заступника головного лікаря з експертизи Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_8 звернувся в суд з заявою про зміну примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
В обґрунтування заяви покликається на те, що з 01.09.2016 року ОСОБА_7 перебуває на примусовому лікуванні у Комунальному закладі «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» із звичайним наглядом згідно ухвали Бродівського районного суду Львівської області від 19.07.2016р.

02.09.2016р. пацієнт переведений з 21-го відділення КЗ ЛОКПЛ до 23-го відділення КЗ ЛОКПЛ на виконання наказу в.о. головного лікаря КЗ ЛОКПЛ №491 від 31.08.2016р. щодо переведення пацієнтів певних категорій (зокрема тих, щодо яких застосовуються примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом). Однак в результаті проведеного лікування вдалося досягнути стану стабілізації процесу (значного послаблення хворобливого процесу) ОСОБА_7 .. 17.01.2017 року ОСОБА_7 оглянутий комісією лікарів-психіатрів, які прийшла до висновку: ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_1 на момент огляду страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді органічного розладу особи та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку змішаного генезу (травматичний, інтоксикаційний) з вираженим психоороганічним синдромом, стан стабілізації процесу (період значного послаблення хворобливого процесу). Враховуючи, що ОСОБА_7 в даний час антисоціальних та суспільно небезпечних тенденцій не виявляє, а також у зв`язку з покращенням і стабілізацією його психічного стану та досягненням стану стабілізації процесу (значного послаблення хворобливого процесу) застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом не потребує. Рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку». Просить заяву задоволити.

Заслухавши пояснення представника Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», який підтримав заяву, надавши пояснення аналогічні до поданої заяви; захисника та опікуна, які не заперечили щодо задоволення заяви про зміну примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; думку прокурора, який підтримала заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Згідно ст.95 КК Українипродовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Згідно ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюються судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або продовження застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність зміни застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про зміну застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність зміни надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Питання про зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу або виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру.
Судом встановлено, що з 01.09.2016 року ОСОБА_7 перебуває на примусовому лікуванні у Комунальному закладі «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» із звичайним наглядом згідно ухвали Бродівського районного суду Львівської області від 19.07.2016 року.

В результаті проведеного комплексного лікування Нейролептики (Трифтазин), коректори настрою (Карбамазепін, Фінлепсин), загальнозміцнюючі та вітамінні засоби, психотерапевтичні групові заняття, курс реабілітаційних міроприємств у відділенні, психічний стан хворого поступово покращився та стабілізувався: став дещо більше розповідати про себе, впорядкувалась мова, почав активніше вступати в контакт з іншими пацієнтами, став цікавитись переглядом телепередач, фільмів, реабілітаційними міроприємствами та участю у психотерапевтичних групах; залишаючись монотонним у висловлюваннях та емоційних реакціях, пацієнт почав пропонувати свою допомогу в господарсько-побутових питаннях відділення, а також в догляді за іншими пацієнтами; почав формувати плани на майбутнє критика до скоєного обмежена наявним інтелектуально-мнестичним зниженням. У відділенні режиму перебування не порушував, скарг на перебування не висловлював. Вказівки та рекомендації мед. персоналу виконував без заперечень, з іншими хворими та мед. персоналом в конфлікти не вступав. За час перебування на стаціонарному лікуванні та на момент огляду антисоціальних та суспільно небезпечних тенденцій не виявляв та не виявляє.

Таким чином внаслідок проведеного до даного часу комплексного лікування вдалося досягнути стану стабілізації процесу (значного послаблення хворобливого процесу) ОСОБА_7 .
17.01.2017р. ОСОБА_7 оглянутий на засіданні комісії лікарів-психіатрів, які дійшли висновку, що ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_1 на момент огляду страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді органічного розладу особи та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку змішаного генезу (травматичний, інтоксикаційний) з вираженим психоороганічним синдромом, стан стабілізації процесу (період значного послаблення хворобливого процесу). Враховуючи, що ОСОБА_7 в даний час антисоціальних та суспільно небезпечних тенденцій не виявляє, а також у зв`язку з покращенням і стабілізацією його психічного стану та досягненням стану стабілізації процесу (значного послаблення хворобливого процесу) застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом не потребує. Рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку».

До наданої суду заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовується примусові заходи медичного характеру № 1 від 17.01.2017 року, який містить обґрунтування про необхідність зміну примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, що є підставою для зміни застосування таких примусових заходів.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки в результаті змін в стані здоров`я ОСОБА_7 відпала потреба в примусовому лікуванні у психіатричній лікарні з звичайним наглядом, а тому її слід замінити на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Керуючись ст.ст.92-95 КК України, ст. 512, 514 КПК України, ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд,-

у хвалив:
Заяву задовольнити.
Змінити ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатному, мешканцю: АДРЕСА_1 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1