В И Р О К
іменем України
"13" березня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження ЄРДР № 0009321 від 01.07.2016 року по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красногорівка, Донецької області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реабілітаційний центр, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України, -
в с т а н о в и в:
Суд визнав доказаним, що ОСОБА_4 30 червня 2016 року приблизно о 16:00 годині, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , поруч із житловим будинком на лавці побачив раніше незнайомого йому малолітнього ОСОБА_5 , 2002 р.н., який тримав у руках належний його батьку ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Prestigio» моделі «Multi Phone», вартістю 1 439,91грн., з встановленою сім-карткою оператора мобільного зв`язку «МТС», вартістю 25 грн., з грошовими коштами на її рахунку в розмірі 5 грн., після чого у обвинуваченого виник злочинний умисел на відкрите викрадення вказаного мобільного телефону.
В подальшому, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_6 , яке знаходилось в користуванні його сина ОСОБА_5 , підійшов до останнього та своєю рукою різко ривком вихопив з рук ОСОБА_5 вищевказаний мобільний телефон, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення почав бігти в сторону вул. Юності, але розпорядитися ним можливості не мав, оскільки в подальшому був затриманий свідком ОСОБА_7 неподалік місця вчинення кримінального правопорушення.
Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 винним себе за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України визнав повністю, дав покази про обставини скоєння кримінального правопорушення.
Так, ОСОБА_4 у судовому засіданні показав, що дійсно 30.06.2016 року приблизно о 16:00 годині біля будинку № 4 по вулиці Космічній в м. Києві відкрито вихопив з рук раніше незнайомого йому неповнолітнього ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Prestigio», після чого став відходити, однак був затриманий перехожим, тому розпорядитися телефоном не зміг.
Покази обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції. Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів щодо особи обвинуваченого.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показами, щирим каяттям у скоєному.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України, так як він своїми умисними діями вчинив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна, оскільки виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.
Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості, конкретні обставини кримінального провадження, дані про обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Пом`якшуючою покарання обставиною відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття в скоєному та визнання ним своєї вини.
Обтяжуючих покарання обставин відносно обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
При визначенні міри покарання обвинуваченому суд, з врахуванням його особи, вважає за вірне обрати ОСОБА_4 міру покарання у виді позбавлення волі. Разом із тим, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків згідно ст. 76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
з а с у д и в:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_4 , до вступу вироку у законну силу, не обирати.
Речовий доказ - мобільний телефон марки «Prestigio» моделі «Multi Phone» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , - залишити у його власності.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: