Справа № 495/634/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2017 м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0003195 відносно:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Білгород-Дністровський, Одеської області, громадянина України, раніше не судимого, працюючого за трудовим договором, не одруженого, утриманців не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, при наступних обставинах:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 25 жовтня 2016 року приблизно о 13 годині 45 хвилин, знаходячись по вулиці Леніна, в місті Білгород-Дністровській, Одеської області, побачив потерпілого ОСОБА_5 , який рухався в напрямку вулиці Шабської. Обвинувачений ОСОБА_3 прослідував за потерпілим ОСОБА_5 на АДРЕСА_2 та зблизившись з потерпілим ОСОБА_5 , із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_5 , що виразилось в нанесенні удару ліктем лівої руки ззаду потерпілому ОСОБА_5 , в результаті чого останній упав на землю обличчям донизу, не спричинивши при цьому тілесне ушкодження.

Далі обвинувачений ОСОБА_3 з корисливою метою, умисно здійснив відкрите викрадення майна, що належить потерпілому ОСОБА_5 , а саме:

-мобільного телефону марки «Samsung-Galaxy S2», модель 19100 чорного кольору, вартістю 700 гривень;

-чохол для телефону, вартістю 30 гривень;

-сим-карту оператора «Kyivstar», вартістю 10 гривень, грошей на абонентському рахунку не було, а саме обвинувачений ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_5 збиток на суму 740 гривень.

Далі, обвинувачений ОСОБА_3 , після вчинення відносно нього протиправних дій кинувся тікати, та з викраденим з місця злочину зник, та розпорядився за власним розсудом.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 Кримінального кодексу України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінальних правопорушень, оскільки вони ніким не оспорюються та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 в ході досудового слідства та судового розгляду свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Судом обвинуваченому ОСОБА_3 було роз`яснено зміст ст. 349 ч. 3 КПК України про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження.

Обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.186 ч.2 КК України визнав повністю, і показав суду, що дійсно 25.10.2016 року приблизно о 13 годині 45 хвилин, знаходячись по вулиці Леніна, в місті Білгород-Дністровській, Одеської області, він побачив потерпілого ОСОБА_5 , який рухався в напрямку вулиці Шабської. Далі, він прослідував за потерпілим ОСОБА_5 на АДРЕСА_2 та зблизившись з потерпілим ОСОБА_5 , з метою заволодіння його мобільним телефоном, він наніс удар потерпілому ОСОБА_5 в результаті чого останній упав на землю обличчям донизу. Після чого заволодів мобільним телефоном та з викраденим майном втік. У скоєному щиро розкаявся.

Оцінюючи докази у сукупності суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ст. 186 ч.2КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Стосовно призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд приходить до наступного:

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 07.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає за необхідне вирішити питання про призначення покарання обвинуваченому.

При призначенні покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, а також дані характеризуючи особу обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується позитивно, працює за трудовим договором, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину.

Враховуючи пом`якшуючі обставини, те, що обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у скоєному, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем мешкання характеризується позитивно, суд вважає можливим обрати у відношенні обвинуваченого покарання не пов`язане з позбавленням волі, із застосування до нього покарання з випробуванням, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

Речовий доказ - мобільний телефон марки «Samsung-Galaxy S2», модель 19100 чорного кольору, який повернутий потерпілому ОСОБА_5 під зберігальну розписку слід залишити йому.

Судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування обирався у вигляді особистого зобов`язання.

Керуючись ст. ст. 100, 370, 374, 392, 395, 368, 370, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий термін у 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки:

- повідомляти орган пробації про зміну місця проживання;

- періодично з`являтись для реєстрації в орган пробації.

Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування обирався - у вигляді особистого зобов`язання.

Речовий доказ - мобільний телефон марки «Samsung-Galaxy S2», модель 19100 чорного кольору, який повернутий потерпілому ОСОБА_5 під зберігальну розписку залишити йому.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1