Справа № № 585/2032/17
Номер провадження 1-в/585/242/17
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И
20 липня 2017 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд сумської області в складі: головуючого -судді: ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , представника Роменської ВК 56 ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Ромни поданняня начальника Роменської ВК на засудженого ОСОБА_6 , 1979 р.н., про його умовно дострокове звільнення, -

В С Т А Н О В И В:
07 червня 2017 року начальник Роменської ВК № 56 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , обґрунтовуючи його тим, що останній був засуджений вироком Краснорлиманського міського суду Донецької області від 16.11.2007 року до 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. Ставленням до праці довів своє виправлення. Відбув ? призначеного покарання.

В судовому засіданні представник Роменської ВК 56 подання підтримав та просив його задовольнити. Зазначив, що на даний час ОСОБА_6 не відбув 1 рік 4 місяці. Пояснив, що рік тому колонія заперечувала звільнення ОСОБА_6 по УДО оскільки не були переконані в тому, що він виправився, а на даний час вважають, що він заслуговує на УДЗ.

В судовому засіданні ОСОБА_6 також подання начальника Роменської ВК 56 підтримав та просив його задовольнити і звільнити його від покарання достроково. Додатково пояснив , що він відбув необхідну частину призначеного судом покарання , встановленого режиму відбування покарання не порушує, постійно (з 2009 року) працевлаштований, бере участь в житті та облаштуванню установи в якій відбуває покарання, пояснив, що він має ряд заохочень.

В судовому засідання адвокат ОСОБА_7 подання підтримав і просив його задовольнити з підстав викладених у ньому. Вважав, що є підстави для звільнення ОСОБА_6 умовно-достроково, оскільки з матеріалів особової справи вбачається, що засуджений дійсно став на шлях виправлення.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 проти подання начальника Роменської ВК 56 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 заперечував. Зазначив, що він хоч і характеризується колонією позитивно, але цивільний позов не відшкодував, був раніше засуджений і під час відбуття покарання звільнявся умовно-достроково, але в період УДЗ вчиняв нові злочини, які були тяжчі від попередніх.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та особової справи, суд приходить до наступних висновків.

07 червня 2017 року Роменська ВК 56 звернулась до суду з подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 , 1979 р.н. ( а.с.2-3)

05 січня 2017 року ухвалою Роменського міськрайонного суду було відмовлено у задовленні клопотання ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення.

Порядок дострокового звільнення від відбування покарання регламентується положеннями ст. 154 Кримінально-виконавчого кодексу України, частиною 3 якої визначено: стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш мяким, орган, або установа виконання покарання у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінально-процесуальним законодавством.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м»яким» від 26.04.2002р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Судовий розгляд клопотань (подань) про вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку, здійснюється за правилами судового розгляду, визначеного статтями 318-380 КПК, з чого випливає обов`язковість дотримання судом принципу змагальності сторін та свободи в поданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ст..22 КПК).

В сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах особової справи інформацією щодо особи засудженого суд бере до уваги, що засуджений має ряд заохочень, що свідчить про бажання стати на шлях виправлення, однак у зв`язку з тим, що засуджений неодноразово судимий за вчинення умисних тяжких злочинів, вину свою, до відмови судом в умовно достроковому звільненні в 2016 році, визнавав частково, двічі до нього застосовувалось умовно-дострокове звільнення від покарання, та в період УДО він вчиняв нові злочини, які є тяжчими від попередніх, відбуває покарання за вчинення злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, в матеріалах особової справи засудженого міститься психологічна довідка (а.о.с.51) згідно якої антисуспільні погляди та асоціальні установки є стійкі і змінились в гіршу сторону, а клопотання захисника про допит психолога засуджений не підтримав, то суд вважає, що не надано переконливих доказів того, що засуджений виправився і відбутий ним строк покарання є достатнім за вчинений ним злочин в розумінні ст..50 КК України, з огляду на кількість епізодів злочинної діяльності та не відбутий ним строк покарання 1 рік 4 місяці. Характеристики ОСОБА_6 від 14.11.2015 року та від 27.01.2017 року є майже ідентичними за своїм змістом, засуджений характеризується однаково, але висновки установи ВК є різними : за одним - йому не можливо навіть пом`якшити покарання, за іншим можливо звільнити умовно-достроково. З огляду на викладене суд вважає, що представником колонії не надано переконливих доказів того, що до засудженого необхідно застосувати умовно-дострокове звільнення, а тому приходить до висновку про відмову в задоволенні подання про умовно - дострокове звільнення.

На підставі ст.81 КК України, керуючись ст. 154 КВК України, ст.ст.537, 539 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Відмовити в задоволенні подання Роменської ВК 56 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , 1979 р.н.

Копію ухвали негайно надіслати засудженому, РВК (№56).

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Сумської області протягом семи днів з дня її оголошення, а особами, які не були присутні під час проголошення - протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя - підпис-
Копія вірна:
СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1