справа №474/23/17-к
провадження №1-кп/474/9/17
В И Р О К
Іменем України
23.01.17 року Врадіївський районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Врадіївка кримінальне провадження (зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000399 від 21.10.2016р.) по обвинувальному акту щодо
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Катеринка Первомайського р-ну Миколаївської області, громадянки України, освіта середня, не працюючої, проживаючої однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 , с. Адамівка Врадіївського району Миколаївської області, раніше не судимої,-
у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 213 КК України.

з участю сторін та інших осіб які беруть участь у кримінальному провадженні:
прокурора ОСОБА_5

обвинуваченої - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :
В період з січня по 17 листопада 2016 року ОСОБА_3 будучи фізичною особою, з корисливих мотивів (одержання незаконного прибутку) та з метою здійснення прийому металобрухту чорних металів, умисно, організувала незаконний пункт прийому та схову брухту ломів чорних металів по місцю свого проживання АДРЕСА_1 , прийнявши за вказаний період у жителів с. Адамівка 506 кг. металобрухту на загальну суму 2024 грн.

Обвинувачена ОСОБА_3 вину визнала повністю, щиро розкаялася, показала, що з січня 2016 року до моменту вилучення металобрухту 17.11.2016р.. вона займалася прийомом брухту чорного металу по місцю свого проживання АДРЕСА_1 . До зайняття вказаним видом діяльності її спонукав вкрай важкий матеріальний стан. Вирішила займатися прийомом металобрухту, з пропозиції невідомих їй осіб на заготівлю металобрухту з подальшим викупом металу ними. Через вилучення металобрухту в ході обшуку не встигла його продати вказаним особам. За вказаний період встигла заготовити 506 кг. металобрухту, який зважувала на вагах, що були позичені та які вона згодом повернула власнику. Для прийому та зберігання металобрухту використовувала власні кошти, позичила ваги та виділила частину двору, де і зберігала придбаний металобрухт. Здавав металобрухт ОСОБА_6 , в жовтні 2016р., - труби, запчастини, жестяні вироби непридатні до використання, всього вагою 168 кг./ 420 грн. Також 100 кг. у ІІ декаді жовтня 2016р. здав ОСОБА_7 (труби, прути), всього на суму 250 грн., та ОСОБА_8 за тиждень до вилучення металу поліцією здав 238 кг. на суму 595 грн. Приймала метал також у ОСОБА_9 на протязі року до вилучення на суму 400 грн., та у ОСОБА_10 .

Крім визнання вини обвинуваченою, її вина у вчиненні інкримінованого їй діянні, обставини що пом`якшують, обтяжують покарання, характеризують її особу, підтверджуються наступними дослідженими по справі доказами:

Витягом з кримінального провадження № 0000399 про внесення, 21.10.2016р., до ЄРДР відомостей на підставі матеріалів правоохоронних органів, про виявлення фактів функціонування пунктів прийому металобрухту по АДРЕСА_1 .

Протоколами огляду від 17.11.2016р., ухвалою №474/789/16-к від 11.11.20216р. про надання дозволу на обшук, згідно яких, в ході проведення санкціонованого обшуку території домоволодіння ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 , нею добровільно було видано брухт чорного металу у виді іржавих металевих частин, труб, вага якого при зважуванні склала 506 кг.

Постановою від 18.11.2016р. про визнання речовими доказами по справі брухту чорного металу загальною вагою 506 кг., квитанцією №60 про прийняття речових доказів на зберігання до КРД Врадіївського ВП ОСОБА_11 .

Довідкою ГУ ДФС у Миколаївській області №1339/10/14-17-13-759 від 05.12.2015р. що ОСОБА_3 не перебуває та не перебувала на обліку в ДФС як приватний підприємець.

Довідкою ТОВ «Мінерал» від 18.11.2016р., що вартість 1 кілограма брухту чорного металу станом на 18.11.2016р. складає 4 грн. ;

Довідкою ОСК УМВД про судимість № 6-18112016/48012 від 18.11.2016р., довідкою про склад сім`ї №798 від 18.11.2016р., характеристикою від 18.11.2016р., довідкою ЦРЛ №857 від 21.11.2016р., відповідно до яких ОСОБА_3 є особою раніше не судимою, має утриманні неповнолітнього сина та матір, 1938 р.н., по місцю проживання до вчинення кримінального правопорушення характеризувалася позитивно, стан здоров`я задовільний, на обліку у лікарів психіатра, - нарколога не перебуває.

Враховуючи те, що обвинувачена визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, інкримінованого їй органами досудового розслідування за обставин, викладених в обвинувальному акті (час, місце вчинення кримінального правопорушення, кількість та вартість предметів кримінального правопорушення, осіб, що здійснювали здачу металобрухту), які ніким не оспорюються, послалася, що правильно розуміє зміст цих обставин, та що вона буде позбавлена права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.. 349 КПК України, провів судовий розгляд кримінального провадження щодо даних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись лише допитом обвинуваченої та дослідженням письмових доказів, що містяться у матеріалах кримінального провадження, обвинувачена та визнав недоцільним дослідження таких доказів як показання свідків сторони обвинувачення - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та недоцільним проведення експертизи відповідно до правил п.6 ч.2 ст. 242 КПК України.

При прийнятті рішення суд керується Законом України «Про металобрухт», що операції з металобрухтом здійснюється лише спеціалізованими або спеціалізованими металургійними переробними підприємствами, а також їх приймальними пунктами (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про металобрухт»); приймання побутового металобрухту від фізичних осіб дозволяється лише при пред`явлені ними документа, який посвідчує особу, та обов`язково оформлюється актом приймання (ч. 5 ст. 4 Закону України «Про металобрухт»); приймання промислового брухту у фізичних осіб, які не є суб`єктами господарювання, забороняється (ч. 6 ст. 5 Закону України «Про металобрухт»); збирання, заготівля, переробка, реалізація промислового металобрухту фізичними особами забороняється (ч. 7 ст. 4 Закону України «Про металобрухт»); оформлення документів, що засвідчують набуття права власності на металобрухт, та актів приймання металобрухту є обов`язковим (ч. 9 ст. 4 Закону України «Про металобрухт»); оплата закупленого у населення металобрухту здійснюється через каси спеціалізованих підприємств (їх приймальних пунктів0 та спеціалізованих металургійних переробних підприємств чи через каси в банках готівкою або шляхом поштових переказів за рахунок суб`єкта господарювання, який здійснює закупівлю металобрухту. Забороняється проведення готівкових розрахунків при здійсненні операцій з промисловим металобрухтом (ч. 2 ст. 6 Закону України «Про металобрухт»); кожний приймальний пункт повинен мати вагове, брухтопереробне, вантажопідйомне, а також відповідну ділянку з твердим покриттям(п. 15 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про металобрухт»).

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 в інкримінованому їй діянні доведена повністю, та кваліфікує її дії за ч.1 ст. 213 КК України, як як порушення порядку здійснення операцій з металобрухтом,- здійснення прийому брухту кольорових та чорних металів фізичними особами, організація незаконних пунктів прийому, схову металобрухту.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченій, суд враховує обставини, які пом`якшують покарання, - щире розкаяння, вперше вчинений злочин, активне сприяння розкриттю злочину (надання органам досудового слідства допомоги у встановленні невідомих обставин справи (час на протязі якого здійснювалося приймання металобрухту, осіб які здавали металобрухт, його вагу, вартість, добровільна видача металобрухту працівникам поліції), наявність на утриманні неповнолітнього сина та матері, 1938 р.н., матеріальний стан сім`ї обвинуваченої, який знаходиться в межах прожиткового мінімуму, особу обвинуваченої, яка має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризувалася до вчинення кримінального правопорушення, вважає необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів, призначити їй покарання, у виді обмеження волі, із звільненням від його відбуття на підставі ст. 75 КК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 371, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, та призначити їй покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо вона на протязі іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України : періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази по кримінальному провадженню, - 506 кг. металобрухту, які знаходяться на зберіганні у кімнаті речових доказів Врадіївського ВП (відповідальний ОСОБА_11 ) конфіскувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Врадіївський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1