В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.02.2017 Справа №607/14851/16-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження №0003719 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, розлученого, раніше судимого:

- 19.09.2016 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді двохсот годин громадських робіт;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України,-

в с т а н о в и в :
04 листопада 2016 року, близько 19.30 години, у ОСОБА_5 , який перебував за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, розпочався словесний конфлікт із матір`ю ОСОБА_4 . Під час словесного конфлікту, ОСОБА_5 , не передбачаючи травмування ОСОБА_4 , хоча повинен був та міг передбачити, діючи із більшою обачністю, підійшов до своєї матері ОСОБА_4 , яка стояла спиною до вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 , штовхнув її обома руками в ділянку грудей, в результаті чого остання впала поперековою ділянкою спини на підлогу. Внаслідок падіння, ОСОБА_4 отримала закриті переломи тіл першого і другого поперекових хребців, без порушення функцій спинного мозку, які не були небезпечними для життя та у своєму клінічному перебігу супроводжувалися тривалим (більше 21 дня) розладом здоров`я і, за цією ознакою, належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Тобто, штовхаючи ОСОБА_4 в ділянку грудей, ОСОБА_5 не передбачав можливості травмування останньої, хоча повинен був та міг передбачити, діючи з більшою обачністю в обстановці, що склалася з урахуванням характеристики прилягаючої поверхні та віку потерпілої.

Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні злочину визнав повністю, пояснив суду, що 04 листопада 2016 року, близько 19.30 години, у нього, за місцем ого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, розпочався словесний конфлікт із матір`ю ОСОБА_4 . Під час словесного конфлікту, він, не передбачаючи травмування ОСОБА_4 , підійшов до своєї матері ОСОБА_4 , яка стояла спиною до вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 , штовхнув її обома руками в ділянку грудей, в результаті чого остання впала поперековою ділянкою спини на підлогу та травмувалася.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 висловила суду свою позицію, щодо необхідності призначення обвинуваченому покарання у виді одного року обмеження волі. Крім того, пояснила суду, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого їй заподіяно матеріальну та моральну шкоди в загальному розмірі 16597,00 грн., які вона просить суд стягнути з обвинуваченого та подала на адресу суду відповідну позовну заяву.

Обвинувачений ОСОБА_5 , визнавши свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Згідно з дослідженою в судовому засіданні довідкою №1115 від 08.02.2017 року, виданою Тернопільським міськрайонним відділом з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації, встановлено, що станом на 08.02.2017 року ОСОБА_5 відбув нуль годин громадських робіт із двохсот годин громадських робіт, призначених вироком суду від 19.09.2016 року.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ст.128 КК України, тобто необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, раніше судимого, за місцем проживання характеризується негативно, визнав свою вину у скоєному, що є обставиною, що пом`якшує покарання. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено, а тому покарання йому слід визначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин у виді обмеження волі.

Крім того, по справі є заявлено цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 заподіяної матеріальної та моральної шкоди на суму 16597,00 грн. в користь потерпілої, який підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат та з урахуванням інших обставин.

Приймаючи рішення про задоволення позову потерпілої, суд враховує, - стан здоров`я потерпілої, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, ступінь зниження її авторитету, пережитий стрес, повного визнання обвинуваченим цивільного позову в частині спричинених матеріальних збитків, виходячи із засад розумності та справедливості, суд приходить до переконання про необхідність повного стягнення з обвинуваченого, в користь потерпілої суми заявленого цивільного позову.

Заявлений цивільний позов прокурора в інтересах фінансового управління Тернопільської міської ради про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 витрат на стаціонарне лікування потерпілого в розмірі 2803,61 грн. підлягає до задоволення.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, слід повністю приєднати не відбуте покарання у виді двохсот годин громадських робіт за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.09.2016 року, що згідно вимог ч.1 ст.72 КК України відповідає двадцяти п`яти дням обмеження, та призначити остаточне покарання за сукупністю вироків.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.370,374 КПК України, Суд,
з а с у д и в :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, повністю приєднати не відбуте покарання у виді двохсот годин громадських робіт за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 вересня 2016 року, що згідно вимог ч.1 ст.72 КК України відповідає двадцяти п`яти дням обмеження волі, і за сукупністю вироків призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді одного року двадцяти п`яти днів обмеження волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Заявлений цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 , в користь потерпілої ОСОБА_4 шістнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто сім гривень завданої потерпілій шкоди.

Заявлений цивільний позов прокурора в інтересах фінансового управління Тернопільської міської ради задовольнити, стягнути з ОСОБА_5 в користь фінансового управління Тернопільської міської ради витрат на стаціонарне лікування потерпілого в розмірі 2803,61 грн.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1