У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 квітня 2017 року Черкаський районний суд у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

представника скаржника ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Чигиринського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 28.10.2016 про закриття кримінального провадження №0000365,-

встановив:

03 березня 2017 року представником скаржника ОСОБА_3 до суду подано скаргу на постанову слідчого від 28.10.2016 року про закриття кримінального провадження, яка обґрунтована тим що слідчим всупереч вимогам ч. 2 ст. 9 та ч. 5 ст. 110 КПК України не проведено в повному обсязі досудове розслідування кримінального провадження за заявою ОСОБА_6 та не обґрунтовано прийнято рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно ухвали апеляційного суду Черкаської області від 20 березня 2017 року за Черкаським районним судом визначено підсудність для розгляду указаної скарги.

Представник заявника у судовому засіданні обґрунтував належними доказами, що ним не пропущено процесуальний строк звернення з указаною скаргою до суду та в обґрунтування своєї позиції щодо вимог скарги представник скаржника посилався на обставини наведені у ній та підтримав вимоги повністю.

Слідча ОСОБА_4 у судовому засіданні повністю заперечувала щодо вимог скарги зазначаючи що нею були проведені всі необхідні слідчі дії та прийнято обґрунтоване процесуальне рішення про закриття провадження у даному провадженні і копія рішення направлялася скаржнику простою кореспонденцію за місце проживання.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні також вважав, що розслідування проведено об`єктивно та вважав, що відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення слідчого.

Суд заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши наявні в матеріалах справи докази дійшов до наступного.

Згідно матеріалів кримінального провадження наданих слідчим вбачається, що ОСОБА_6 06.09.2016 року подано заяву про вчинення злочину ОСОБА_7 за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, а саме повідомлення слідчому та суду інформації, що він був свідком злочину у вчинення кого обвинувачується заявник. Слідчим указана заява внесена до ЄРДР 06.09.2016 року. В ході досудового розслідування слідчим здійснено допит свідка ОСОБА_7 про обставини подій в якому останній підтвердив правдивість свої свідчень наданих як слідчому так і суду. Після чого слідчим винесено постанову про закриття провадження від 29.09.2016 року яка 29.09.2016 року була скасована прокурором через неповноту досудового розслідування та непроведенням необхідних слідчих дій. На виконання указаної постанови прокурора слідчим здійснено допит в якості свідка ОСОБА_6 та відмовлено у визнанні ОСОБА_6 потерпілою. Після чого знову прийнято рішення про закриття кримінального провадження від 28.10.2016 року.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
З огляду на викладене судом встановлено, що слідчим після скасування постанови про закриття провадження вимоги прокурора виконано частково, лише допитано в якості свідка ОСОБА_6 , проте не перевірено належним чином відомості викладені у її допиті, не допитано свідка ОСОБА_8 про обставини які навела ОСОБА_6 та не проведено взагалі будь-яких інших слідчих дій, що свідчить про неповноту проведеного досудового розслідування, що є безумовною підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Згідно пп. 3 п. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
У відповідності до п. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно п. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до п 1 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Згідно п. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином з огляду на наведені вище обставини та з урахуванням норм КПК України, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог скарги, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 303 - 307, 371-372 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

Скаргу задовольнити повністю.

Скасувати постанову слідчого СВ Чигиринського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 28.10.2016 про закриття кримінального провадження №0000365.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Чигиринський відділ Смілянської місцевої прокуратури.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1