АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/56/17 Справа № 174/181/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2017 року м. Дніпро
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, який народився у м. Вільногірськ, інваліда ІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 17.10.2000 року Вільногірським судом, за ст. 94, ст. 222 ч. 3, ст. 42 КК України до 10 років позбавлення волі. Звільненого 28.07.2008 року умовно-достроково з не відбутою частиною строку 1 рік 8 місяців 13 днів;
- 06.05.2010 року Вільногірським міським судом, за ст. 307 ч. 1, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 6 років 6 місяців. 23.09.2014 року у відповідності до ухвали Ленінського районного суду, м. Дніпропетровськ, ОСОБА_7 , умовно-достроково звільнено від подальшого відбування покарання, призначеного йому вироком Вільногірського міського суду від 06.05.2010 року, на не відбутий строк 1 рік 5 місяців 5 днів;
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,-
Вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 15 липня 2016 року, ОСОБА_7 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.186 КК України та призначено йому покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до знову призначеного покарання, частково, у вигляді 3 місяців позбавлення волі, приєднано невідбуту частину покарання за вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 06.05.2010 року і остаточно до відбуття ОСОБА_7 - призначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

Вирішено долю речових доказів.
Судом першої інстанції ОСОБА_7 засуджено за те, що він 23.11.2015 року, приблизно о 19 годині 45 хвилини він, знаходячись на вул. Жовтневій (вул. Устенка) поблизу будинку № 25, м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, побачив, раніше невідому йому жінку ОСОБА_9 , яка рухалася, по вул. Жовтневій (вул.Устенка) у напрямку від вул. Леніна (вул. Центральна), м. Вільногірськ, Дніпропетровської області в результаті чого в нього виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна та розуміючи, що його дії будуть замічені, 23.11.2015 року, приблизно о 19 годині 50 хвилин, ОСОБА_7 , підбіг зі сторони спини до потерпілої ОСОБА_9 та діючи умисно, незаконно, відкрито із корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, в присутності потерпілої, яка усвідомлювала вчинене викрадення, лівою рукою, схопив її за тулуб, після чого правою рукою схопив за золоту сережку, яка знаходилася на правому вусі, та різким рухом зірвав її, тим самим завдавши ОСОБА_9 фізичного болю, тобто застосував насилля, яке не є небезпечним для життя або здоров`я потерпілої, таким чином відкрито викрав золоту сережку вагою 1,5 грами, 583 проби, вартістю 1280 гривень 60 копійок, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 , матеріальну шкоду на вказану суму, після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

28.11.2015 року, приблизно о 19 годині 30 хвилини, знаходячись на бульварі Миру поблизу будинку № 11, м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, побачив, раніше невідому йому жінку ОСОБА_10 , яка рухалася, по бульвар Миру у напрямку від вул. Леніна (вул. Центральна), до буд. № 15 по бульвар Миру, на відстані від 70 метрів від правої сторони «Свято-Успенського» храму, що розташований по вул. Леніна (вул. Центральна), 61, м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, в результаті чого в нього виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна та розуміючи, що його дії будуть помічені, 28.11.2015 року, приблизно о 19 годині 35 хвилин, ОСОБА_7 , підбіг зі сторони спини до потерпілої ОСОБА_10 та діючи умисно, повторно, незаконно, відкрито із корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, в присутності потерпілої, яка усвідомлювала вчинене викрадення, долонею лівої руки, затулив їй очі, після чого навмисно, правою рукою схопив за золоту сережку, яка знаходилася на правому вусі, та різким рухом зірвав її, тим самим завдавши ОСОБА_10 фізичного болю, тобто застосував насилля, яке не є небезпечним для життя або здоров`я потерпілої, відкрито викрав золоту сережку вагою 2,6 грами, 583 проби, вартістю 2155 гривень 37 копійок, спричинивши потерпілій ОСОБА_10 , матеріальну шкоду на вказану суму, після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати, винести нове рішення, яким його виправдати. Зазначає, що судом не встановлено достатніх доказів для доведення винуватості його в скоєнні зазначених злочинів і не доведено, що зазначені вище злочини скоєні саме ним;
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати, винести своє рішення, яким виправдати ОСОБА_7 . Зазначає, що судом не встановлено достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_7 в скоєнні зазначених злочинів і не доведено, що зазначені вище злочини скоїв саме він.
Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, думку прокурора, який просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника, колегія суддів вважає, що вони не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що висновок суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у відкритому викраденні чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, підтверджуються зібраними органами досудового розслідування та дослідженими у судовому засіданні доказами, які отримали належну правову оцінку.

Суд дав правильну оцінку доказам і дії обвинуваченого ОСОБА_7 , вірно кваліфікував за ч.2 ст.186 КК України.

Доводи обвинуваченого та його захисника про те, що судом першої інстанції не було встановлено достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_7 у скоєнні зазначеного злочину і не доведено, що зазначений вище злочин скоїв саме він - є необґрунтованими та безпідставними.
Матеріалами кримінального провадження з`ясовано, що судовий розгляд у ньому проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, таких порушень цього закону, котрі були б суттєвими і тягли за собою скасування вироку, у справі не допущено.

Висновки суду про винність ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, за яке його засуджено, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені розглянутими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами і, зокрема, даними, що містяться в показаннях потерпілих, свідків, а також в інших доказах, яким у вироку суд надав належну оцінку.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні у суді першої інстанції своєї вини не визнав та пояснив, що 23.11.2015 року та 28.11.2015 року, його не було в місцях вчинення даних злочинів. Так 23.11.2015року, він клеїв шпалери, знімав плитку у ванні та туалеті у дівчини ОСОБА_11 , яка проживає за адресою АДРЕСА_2 , за що вона заплатила йому 300 грн. 28-29 листопада 2015 року пішов до своєї колишньої дружини ОСОБА_12 , де і залишився ночувати.

Однак, не зважаючи на невизнання вини обвинуваченого, його вина повністю підтверджується наступними доказами:

- показами потерпілої ОСОБА_9 , яка пояснила, що 23.11.2015 року, приблизно о 19-45 хв., вона поверталась додому, по вул. Жовтневій, що у м. Вільногірськ. На розі будинку до неї ззаду підбіг незнайомий чоловік одягнений в куртку з капюшоном, лівою рукою схопив її за грудну клітку, а правою - зірвав з неї сережку. Сережка була золота у формі рифленої кульки. Після скоєного він побіг вліво, в сторону гаражів та ЗОШ № 2. Було темно, освітлення погане. Тілесних ушкоджень спричинено не було, однак був спричинений фізичний біль та вона сильно злякалася;

- показами потерпілої ОСОБА_10 , яка показала, що 28.11.2015 року, приблизно о 19-25 хв. вона поверталась від подруги, зайшла в магазин «Посейдон», коли вона йшла по алейці попри церкву, до неї ззаду хтось підбіг, закрив їй руками очі, потягнув до себе та різким рухом зірвав з неї сережку, розірвавши вухо. Вона відчула різкий біль, а коли схаменулася, то побачила кров. Сережка була золота у формі кошика, без каменю. Після скоєного, особа, яка зірвала сережку, повільно пішла в сторону магазина «Посейдон», тримаючи руки в кишенях. Освітлення не було, навкруги було темно. Це бачили двоє осіб - чоловік та жінка. Чоловік підійшов і поцікавився її самопочуттям. В лікарню вона не зверталася, експертизу по встановленню тілесних ушкоджень не проводилась, але внаслідок цієї події страждала від підвищеного тиску;

- показами свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що обвинувачений є його братом. В кінці літа 2015року, точну дату не пам`ятає, брат попросив його зважити золоті вироби, він погодився. Зустрілися з ним біля магазину «Тріумф», де останній і передав йому ці вироби, а після того як він їх зважив, повернув їх брату. Через тиждень обвинувачений знову попросив зважити золоті вироби, що він і зробив знову в магазині «Тріумф».

Восени 2015 року, ввечері, приблизно після 17.00 години, обвинувачений зателефонував йому і сказав, щоб він видав правоохоронним органам золоті прикраси, які знаходяться у квартирі їх батьків по АДРЕСА_1 . Золоті прикраси були під матрацом в його кімнаті в маленькому пакетику. ОСОБА_13 , взяв прикраси і відніс їх у міліцію. В цей час брат перебував у лікарні в м. Дніпропетровську;

- показами свідка ОСОБА_14 , яка показала, що працювала в ювелірному відділі в магазині «Тріумф», однак на даний час, більше трьох місяців там не працює . В лютому 2016 року до неї в відділ підходила жінка і цікавилась чи не здавали їй на брухт золоті сережки. Окрім того, приблизно взимку 2016 року, точну дату не пам`ятає, приходив чорнявий чоловік з проханням зважити пару сережок, вона їх зважила.

- показами свідка ОСОБА_15 , яка пояснила, що працювала з ОСОБА_14 в ювелірному відділі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». В період коли було холодно, можливо взимку 2016 року, точну дату не пам`ятає, ОСОБА_13 приходив до неї в магазин та зважував золоті вироби. Це була одна сережка в вигляді рифленої кульки. Свідка ОСОБА_13 знає, бо він був її однокласником;

- показами свідка ОСОБА_16 , яка пояснила, що працює майстром манікюру на дому. В кінці листопада 2015 р. приїжджала по роботі в м.Вільногірськ. Приблизно о 19.00 годин, була в магазині «Посейдон», коли вийшла з нього звернула увагу в бік церкви, бо там щось відбувалось. Вона побачила як сварилися чоловік і жінка. Після конфлікту чоловік швидко ішов їй на зустріч, потім збавив темп своєї ходи. Коли він порівнявся з нею, на відстані 1-1,5 м., свідок подивилась на нього та чітко розгледіла риси його обличчя, бо він був схожий на актора. Був одягнений в темний одяг. Освітлення було погане, однак вона його чітко розгледіла та вказала, що це був обвинувачений ОСОБА_7 ;

- показами свідка ОСОБА_17 , який показав, що через мережу Інтернет познайомився з дівчиною, через що й приїхав в кінці листопаду 2015 року, приблизно в двадцятих числах, до м. Вільногірськ. Близько 19.00 години йшов по вулиці Жовтневій м. Вільногірська в магазин. В цей час почув крик жінки «Стій!» та її нецензурну лайку, а через декілька хвилин, назустріч йому йшов швидким кроком чоловік. Звернув на нього увагу, бо чоловік виглядав схвильованим. Коли вони порівнялися, відстань між ними була приблизно два метри, свідок добре розгледів його обличчя, бо має гарний зір. Особа була одягнена в куртку в капюшоном та далі звернув за ріг будинку та вказав, що це був обвинувачений ОСОБА_7 ;

- протоколом огляду від 18.12.2015 року, який проведено за участю ОСОБА_13 , згідно якого встановлено, що ОСОБА_13 добровільно видав ювелірну прикрасу з металу жовтого кольору, а саме сережку стандартних розмірів. (т.1 а.с.36);

- протоколом огляду від 18.12.2015 року, який проведено за участю ОСОБА_13 , згідно якого встановлено, що ОСОБА_13 добровільно видав ювелірну прикрасу з металу жовтого кольору, а саме сережку стандартних розмірів. (т.1 а.с.37);

- протоколом огляду від 01.12.2015 року, проведеного за участю представника магазину - ОСОБА_15 встановлено, що учасниця добровільно видає відеозапис, який записаний на СD-диску стандартних розмірів. На момент огляду годинник пристрою для відео фіксування показує час 16 год. 44 хв., а огляд проводиться з 12.20.(т.1 а.с.39);

- протоколом огляду від 01.12.2015 року проведеного за участю представника магазину - ОСОБА_15 , згідно якого встановлено, що учасниця добровільно видає відеозапис, який записаний на СD-диску стандартних розмірів. На відеозаписі видно як невідома особа передає ОСОБА_15 для зважування ювелірний виріб. Потім забирає його та відходить від прилавку (т.1 а.с.40);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 06.01.2016 року, проведеного з потерпілою ОСОБА_9 ;

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 06.01.2016 року, проведеного з потерпілою ОСОБА_10 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотозображенням від 24 лютого 2016 року, проведеного за участю свідка ОСОБА_16 , серед зображених на фотознімках осіб свідок впізнала обличчя та вказала на фотознімок № 4, відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фото зображенням, на фото зображенні № 4 гр. ОСОБА_7 (т.1 а.с. 54,55);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотозображенням від 15 лютого 2016 р. проведеного за участю свідка ОСОБА_17 , серед зображених на фотознімках осіб вказав на фотознімок № 4, відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фото зображенням, на фотозображенні № 4 гр. ОСОБА_7 (т.1 а.с. 58,59);

- іншими доказами по справі.

Що стосується доводів обвинуваченого та захисника про те, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги покази свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_18 , які підтвердили, що в час скоєння злочинів, ОСОБА_7 знаходився не в містах злочинів, то колегія суддів підтримує висновки суду першої інстанції, який не прийняв до уваги та критично віднісся до показів вказаних свідків, так як вони не підтверджені жодним доказом та спростовуються іншими об`єктивними доказами по справі. Підстав сумніватися в їх достовірності в суду не було і він обґрунтовано визнав їх належним та допустимим джерелом доказів.

За таких обставин, позицію обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, колегія суддів розцінює як спосіб захисту від обвинувачення.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів вважає, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 в кримінальному правопорушенні, за яке його засуджено, ґрунтується на зібраних у справі доказах, які всебічно перевірені в судовому засіданні і яким суд дав належну оцінку відповідно до вимог ст.94 КПК України. Проявів упередженості щодо ОСОБА_7 з боку органів досудового розслідування і суду вивченням матеріалів кримінального провадження не виявлено.

Та обставина, що суд по-іншому оцінює наведені у вироку докази порівняно з оцінкою їх обвинуваченим та захисником в апеляційних скаргах, не свідчить про необ`єктивність чи упередженість суду. Тому доводи в скарзі обвинуваченого та його захисника про неправильну оцінку доказів судом у вироку є безпідставними.

Покарання ОСОБА_7 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ним злочину, особи винного та всіх обставин провадження. Колегія суддів вважає, що покарання, призначене обвинуваченому, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Виходячи з наведеного колегія суддів вважає, що істотних порушень кримінального чи кримінального процесуального закону, які б давали безумовні підстави для зміни чи скасування вироку, не встановлено. Тому підстав для задоволення апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника не вбачається.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , який діє в його інтересах залишити без задоволення.
Вирок Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 15 липня 2016 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Судді: