Справа № 344/6975/17
Провадження № 1-кс/344/1917/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2017 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого - заступника начальника відділу СУ ГУНП в Івано-Франківській області майора поліції ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором у кримінальному провадженні - прокурор відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000024 від 20.01.2016р.,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликався на те, що 18.01.2016 з Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області до Яремчанського відділення поліції Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області надійшло письмове повідомлення громадянки ОСОБА_5 від 25.12.2015 в якому вказано про те, що 19.09.2015 ОСОБА_6 разом з депутатами Татарівської сільської ради самовільно, всупереч установленому законом порядку заволоділи приміщенням ресторану-готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: с. Татарів Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, що оспорюється ОСОБА_5 , інтересам якої заподіяна значна шкода. Встановлено, що ОСОБА_6 19.09.2016 одноосібно скликав загальні збори учасників ТзОВ «Готель Піги», до проведення яких залучив місцевих депутатів Татарівської сільської та Яремчанської міської рад, без будь-яких повноважень для цього. Маючи на меті заволодіти нежитловими будівлями ресторан - готелю за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 прийняв рішення про перехід частки у розмірі 70 відсотків ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , як до одноосібного власника ТзОВ «Готель Піги», статутною вартістю 1418986 грн. Однак, державним реєстратором такі зміни до установчих документів не внесено, оскільки подані документи не відповідали вимогам Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», а господарським судом Івано-Франківської області 05.04.2016 такі дії ОСОБА_6 визнано незаконними.

Встановлено, що 19.09.2015 ОСОБА_6 здійснив незаконне захоплення приміщення готелю-ресторану " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", шляхом заміни замків та примусової зміни керівника та персоналу закладу, і по даний час здійснює протидію законній господарській діяльністі ОСОБА_5 , що заподіяло останній велику шкоду.

Допитана як свідок у кримінальному провадженні державний реєстратор відділу державної реєстрації Яремчанської міської ради ОСОБА_7 показала, що за результатами судових розглядів, діючим залишився статут ТОВ «ГОТЕЛЬ ПІГИ» від 25.12.2007, де засновниками товариства є ОСОБА_8 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 6831, свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_1 ), що володіє часткою в статутному капіталі в розмірі 70 відсотків та ОСОБА_6 , що володіє часткою в розмірі 30 відсотків статутного капіталу Товариства.

Спадкоємцем ОСОБА_8 є його дружина ОСОБА_5 , яку і визнано потерпілою у кримінальному провадженні.

Матеріалами клопотання зазначено, що 22.05.2017 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні нежитлові будівлі ресторан - готелю за адресою АДРЕСА_1 , оскільки вказаний майновий комплекс був об`єктом кримінально-протиправних дій і набутий ОСОБА_6 кримніально-протиправним шляхом внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суду подав заяву про слухання клопотання без його участі. Клопотання підтримав, покликаючись на викладені в ньому обставини, просив таке задоволити.

Адвокат володільця (власник) майна подав суду заяву про слухання клопотання без їхньої участі, щодо задоволення даного клоптання не заперечили.

Дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а згідно з ч. 2 - документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч. 1 цієї статті.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В той же час стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що у відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК, 22.05.2017 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні нежитлові будівлі ресторан - готелю за адресою АДРЕСА_1 , оскільки вказаний майновий комплекс був об`єктом кримінально-протиправних дій і набутий ОСОБА_6 кримніально-протиправним шляхом внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже з метою збереження речових доказів вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задоволити.

Накласти арешт на нежитлові будівлі ресторан - готелю за адресою АДРЕСА_1 та заборонити вчиняти дії щодо його відчуження.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1