Дата документу Справа № 333/6005/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/709/17
Єдиний унікальний № 333/6005/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
обвинуваченогоОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000054, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_9 захисника обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, не одруженого, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та який не має визначеного місця проживання, раніше судимого:

1) 21.09.2005 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, із застосуванням ст. 75, ст. 76 КК України з іспитовим строком 1 рік;

2) 28.09.2006 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, із застосуванням ст. 71 КК України частково приєднати за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.09.2005 року за ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення волі 1 рік 8 місяців;

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1, 3 ст. 185 КК України і призначено покарання по ч. 1 ст. 162 КК України - 1 рік обмеження волі; по ч. 1 ст. 185 КК України - 2 роки позбавлення волі; по ч. 3 ст. 185 КК України - 3 роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання 3 роки позбавлення волі. Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою. Строк відбуття покарання обвинуваченого ОСОБА_8 обчислюється з моменту його фактичного затримання з 28 жовтня 2016 року. У відповідності до ч. 5 ст.72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_8 зараховано строк його попереднього ув`язнення з 28.10.2016 року по 25.01.2017 року включно, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Вирішена доля речових доказів.

Згідно зі змістом вироку, 02 січня 2016 року в період часу з 15 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишаються непоміченими для оточуючих, знаходячись за місцем тимчасового проживання, в квартирі АДРЕСА_2 , з метою особистого збагачення, з сумки, яка знаходилась в одній із кімнат викрав грошові кошти у сумі 5500 грн., які належать ОСОБА_7 та в подальшому розпорядився ними на власний розсуд.

Крім того, 27 серпня 2016 року приблизно о 21 год. 00 хв., ОСОБА_8 , маючи умисел на проникнення до житла, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переконавшись, що власник квартири відсутній, всупереч волі та відома останнього, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, з метою переночувати у вказаній квартирі, за допомогою принесеної з собою викрутки пошкодив стіну та незаконно проник до квартири АДРЕСА_3 та яка належить ОСОБА_10 , чим порушив недоторканість володіння останнього.

Крім того, в період часу з 21 год. 00 хв. 28 серпня 2016 року до 10 год. 00 хв. 29 серпня 2016 року, ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишаються непоміченими для оточуючих, за допомогою принесеної з собою викрутки повторно пошкодив стіну та проник до квартири АДРЕСА_3 . Знаходячись на кухні вищевказаної квартири, розібрав холодильник «Донбасс», який належить ОСОБА_10 та таємно викрав його запчастини, вартістю 500 гривень 00 копійок, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім того, 02 вересня 2016 року приблизно о 21 год. 00 хв., ОСОБА_8 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишаються непоміченими для оточуючих, просунув руку через отвір, раніше пошкодженої ним стіни та відкрив замок, після чого проник до квартири АДРЕСА_3 , звідки таємно шляхом демонтажу, викрав ванну білого кольору, вартістю 1680 гривень 66 копійок, яка належить ОСОБА_10 та в подальшому розпорядився їй на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 не оспорюючи висновків суду першої інстанції щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, однак вважає, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції врахував всі обставини, які характеризують особу винного, але все одно призначив йому занадто суворе покарання. На думку захисника обвинуваченого, перевиховання останнього можливе без ізоляції від суспільства. Крім того, при призначенні ОСОБА_8 покарання з випробуванням, у нього буде можливість відшкодовувати потерпілим завдану матеріальну шкоду. На підставі викладеного, адвокат ОСОБА_9 просить змінити вирок суду першої інстанції та призначити ОСОБА_8 покарання з випробуванням із застосуванням ст.75 КК України.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарг; в судових дебатах: обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили вирок змінити та призначити покарання з випробуванням, потерпілу, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, прокурора, який вважав, що вирок є законним і обґрунтованим, його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_9 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Доведеність вини обвинуваченогоОСОБА_8 у вчинені злочинівпри обставинах, наведених у вироку, в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України перевірці в апеляційному порядку не підлягає.

Дії обвинуваченогоОСОБА_8 вірно кваліфіковані місцевим судом за ч. 1 ст. 162, ч. 1, 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Суд першої інстанції, обираючи вид і міру покаранняОСОБА_8 , належним чином врахував обставини, передбачені законом і, зазначивши у вироку, що ОСОБА_8 раніше судимий за корисливі злочини, скоїв тяжкі злочини, не відшкодував потерпілій завданих збитків, але у скоєному щиро покаявся та визнав свою провину повністю. Приймаючи до уваги зазначені обставини, а також наявність обставини, що обтяжує покарання, суд першої інстанції призначив ОСОБА_8 мінімальне покарання, передбачене санкцією статті обвинувачення. За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обрав обвинуваченому мінімально можливе покарання, яке відповідає тяжкості скоєних злочинів і особі винного і не вбачає достатніх підстав для його пом`якшення.

Суд апеляційної інстанції не вбачає достатніх підстав для задоволення апеляційної скарги і призначення ОСОБА_8 покарання з випробуванням, оскільки в апеляційній скарзі не наведено обставин, які б переконали колегію суддів у можливості виправлення ОСОБА_8 без відбування покарання. Окрім того, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції ані обвинувачений, ані захисник не надали відомостей про наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, місця роботи, сталих родинних зв`язків, тобто обставин, які створюють умови для виправлення.

Колегія суддів вважає за необхідне виключити із вступної частини вироку вказівки на попередні судимості ОСОБА_8 від 21.09.2005 року і від 28.09.2006 року, оскільки відповідно до положень ст.89 КК України вони є погашеними.

Відповідно до вимог ст.72 ч.5 КК України суд апеляційної інстанції зараховує в строк покарання ОСОБА_8 термін його попереднього ув`язнення з 26.01.2017 року по 05.04.2017 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 захисника обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2017 року відносно ОСОБА_8 змінити, виключивши із вступної частини вироку вказівки на попередні судимості, які є погашеними.

Відповідно до вимог ст.72 ч.5 КК України зарахувати в строк покарання ОСОБА_8 термін його попереднього ув`язнення з 26.01.2017 року по 05.04.2017 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4