Справа № 526/166/17
Провадження № 1-кп/526/61/2017
В И Р О К
іменем України

03 лютого 2017 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000885 від 14.10.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крилівка Ружинського району Житомирської області, працюючого ФОП ОСОБА_6 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

встановив:
14.10.2016 року, близько 17 год. 30 хв., в м. Гадяч ОСОБА_5 у стані алкогольного сп`яніння керував легковим автомобілем марки «RENAULT Kangoo» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Героїв Майдану у напрямку до вул. Вокзальної. У цей час в зустрічному йому напрямку рухався легковий автомобіль марки «AUDI -80» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 .

У цей момент під час руху по вул. Героїв Майдану м. Гадяч водій ОСОБА_5 не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням транспортного засобу, внаслідок чого допустив його виїзд на зустрічну смугу руху, з наступним зіткненням з автомобілем марки «AUDI -80» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , тим самим допустивши дорожньо-транспортну пригоду.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітини, перелому передніх відрізків 5 та 6 ребер поблизу переходу кісткової частини в хрящову зі зміщенням уламків, синця на грудній клітці, які згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 33 від 20.01.2017 року кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

За вказаних вище обставин водій ОСОБА_5 порушив правила безпеки дорожнього руху, діючи за висновком автотехнічної експертизи № 42 від 25.01.2017 у невідповідності до п.10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, відповідно до яких перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Недотримання цих вимог Правил дорожнього руху з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

27.01.2017 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 на підставі ст. ст. 468, 469, 471, 473 КПК України укладена угода про примирення. Згідно з укладеною угодою ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відповідно до цієї угоди про примирення обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язується відшкодувати збитки потерпілому ОСОБА_4 у розмірі 16 000 грн. у строк до 30 березня 2017 року.

Сторонами погоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 , буде призначене покарання за ч. 1 ст.286 КК України у вигляді штрафу у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (5100 грн.), без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступних обставин.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди.

Вимогами ч. 3 ст. 469 КПК України встановлено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину та погоджується на призначення узгодженого покарання. Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до статті 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Потерпілий ОСОБА_4 будь-яких претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, що підтверджується матеріалами кримінального провадження та потерпілий підтвердив це під час проведення підготовчого судового засідання. Отже, в даному кримінальному провадженні можливе укладання угоди про примирення.

Прокурор під час судового засідання зазначив, що укладена угода про примирення відповідає вимогам закону та може бути затверджена судом.

Суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України. Обвинувачений та потерпілий розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України. Судом встановлено, відповідно до ч. 6 ст. 474 КПК України, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд зазначає, що зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація злочину є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про примирення та примирилися, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю. Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України.

Таким чином, дії ОСОБА_5 підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений та має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.

З урахуванням того, що ОСОБА_5 постановою від 02 листопада 2016 року позбавлений права керувати транспортними засобами на один рік, суд приходить до висновку про можливість не застосовувати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, як це передбачено умовами угоди.

Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину та даним про особу обвинуваченого, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

засудив:

Затвердити угоду про примирення від 27.01.2017 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000885 від 14.10.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286 КК України укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн., без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Речові докази автомобіль «AUDI-80» з реєстраційним номером НОМЕР_2 повернути ОСОБА_4 ; автомобіль «RENAULT Kangoo» з реєстраційним номером НОМЕР_1 повернути ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення експертизи в сумі 703,68 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити (направити) прокурору, обвинуваченому та потерпілому.

Головуючий: ОСОБА_1