ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/243/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , представника Служби у справах дітей Дарницької РДА у м. Києві та законного представника неповнолітнього ОСОБА_9 - ОСОБА_10 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 ОСОБА_12 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, студента 2 курсу Київського професійного будівельного ліцею, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст. 186, ч. 2 ст.289 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, студента 1-го курсу Вищого професійно-технічного училища № 25, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, у скоєнні злочину, передбаченогоч. 2 ст.289 КК України,
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_11 , 06 червня 2016 року близько 18 години 04 хвилини, перебуваючи на подвір`ї неподалік будинку № 13-б по вул. Заслонова в м. Києві помітив наглядно знайому ОСОБА_13 , яка в цей момент тримала в своїй руці належний їй мобільний телефон «HUAWEI Н541-U02». В цей момент у ОСОБА_11 виник злочинний корисливий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна. ОСОБА_11 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, протиправно з корисливих мотивів, підійшов до потерпілої ОСОБА_13 , з якою він завів усну бесіду та користуючись проханням здійснення телефонного дзвінка, відволік увагу останньої та шляхом ривка відкрито викрав у неї з рук мобільний телефон марки «HUAWEI Н541-U02» білого кольору, вартістю 2099 гривень, з сім- карткою мобільного оператора "Лайфселл", на рахунку якої знаходились грошові кошти у сумі 40 гривень, та сім-карткою мобільного оператора "МТВ Україна", на рахунку якої знаходилися грошові кошти в сумі 40 гривень. Після чого, ОСОБА_11 разом з викраденим майном із місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши при цьому потерпілому ОСОБА_14 матеріального збитку на загальну суму 2179 гривень.
Крім того, ОСОБА_11 та ОСОБА_15 за попередньою змовою, 10 вересня 2016 року близько 01 години 00 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, 8 помітили припаркований автомобіль «ВАЗ 21013», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_16 , вартістю 18684 грн. 20 коп. Після чого, ОСОБА_11 і ОСОБА_9 , маючи прямий умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, тобто не маючи права використовувати засіб для поїздки на ньому, з метою протиправного вилучення транспортного засобу у власника всупереч його волі для того, щоб покататися на автомобілі, усвідмллючи суспільну небезпечність свого діяння, переконавшись, що за їхніми злочинними діями ніхто не спостерігає, підійшли до вищевказаного автомобіля, де ОСОБА_9 підійшов до водійських дверцят та взявшись за ручку виявив, що автомобіль незамкнений на замок, після чого, проник до салону вказаного автомобіля та сів за кермо. ОСОБА_11 , в свою чергу, відчинивши передні пасажирські дверцята автомобіля, які також не були замкнені на замок, проник до салону автомобіля на переднє пасажирське сидіння.
ОСОБА_9 з метою з`ясувати чи працює система живлення автомобіля включив перемикач світла фар та переконався і в тому, що система живлення працює, після чого, спробувавши повернути кермо автомобіля виявив, що воно заблоковано. Потім ОСОБА_11 та ОСОБА_9 взяли за кермо автомобіля з двох сторін повертаючи кермо вліво та вправо зламали блокувальний механізм керма, після чого, вийшовши з автомобіля та ставши по різні сторони, покотили автомобіль в напрямку вул. Харківське шосе в м. Києві. Під час того, коли ОСОБА_11 та ОСОБА_9 котили автомобіль останні мінялися місцями за кермом та докотовши його до вул. Кравчука в м. Києві, ОСОБА_11 зупинив проїжджаючий автомобіль марки «Dawoo Lanos», водія якого попросили відбуксирувати автомобіль ВАЗ до адреси: м. Київ, вул. Заслонова, 13-б, оскільки неподалік вказаної адреси проживали спільні друзі ОСОБА_11 та ОСОБА_9 . Після чого, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 за допомогою викрутки, відкрили запірний замок багажного відсіку викраденого ними автомобіля «ВАЗ 21013», звідки в подальшому діставши буксирувальний шнур, який зачепили за обидва вказані автомобілі, водій «Dawoo Lanos» відбуксирував автомобіль за адресою, яку останні просили, тим самим умисно, незаконно заволоділи автомобілем «ВАЗ 21013», який належить ОСОБА_16 та з місця вчинення злочину зникли. Викрадений автомобіль ОСОБА_11 разом з ОСОБА_9 заштовхали між будинками за адресою: м. Київ, вул. Заслонова, 13-б, де залишили.
У подальшому ОСОБА_11 , 12.09.2016 року знаходячись в приміщенні паркінгу по вул. Бориспільска, 6 в м. Києві, в купі сміття знайшов один державний номерний знак до автомобіля НОМЕР_2 , який забрав з собою та в подальшому причепив його на викрадений автомобіль «ВАЗ 21013».
18.09.2016 року близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_11 разом з ОСОБА_9 прийшли до автомобіля марки ВАЗ 21013 та встановили на нього акумуляторну батарею, після чого покатавшись по місту на автомобілі, залишили його біля ринку «Юність».
19.09.2016 року близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_11 разом з ОСОБА_9 заправили автомобіль бензином та знову поїхали кататися по Києву. 20.09.2016 року о 03 годині 00 хвилин ОСОБА_11 та ОСОБА_9 на перехресті вулиць Росошанської та Російської в м. Києві майже зіткнулися з автомобілем патрульної поліції, в результаті чого, співробітники поліції почали їх переслідувати та доїхавши до будинку по АДРЕСА_4 , не впоравшись з керуванням автомобіля, останній вилетів на клумбу та зупинився, після чого, ОСОБА_11 втік, а ОСОБА_9 не став тікати, а зупинився та зізнався, що автомобіль викрадений.
Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_11 вину у скоєнні злочинів визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що 06 червня 2016 року, побачив наглядно знайому ОСОБА_17 , підійшов до неї та попросив телефон, для того, щоб ніби подзвонити. Коли вона дістала телефон, він вирвав його з рук і втік з ним. Також вказав, що у вересні місяці, цього ж року разом з ОСОБА_9 на вул. Ревуцького побачили автомобіль «ВАЗ» та вирішили його викрасти. Водійські двері даного автомобіля були незачинені, тому вони проникли до автомобіля. Оскільки двигун не заводився, то вони вдвох стали штовхати його по дорозі. Він зупинив автомобіль «Ланос», що проїжджав по дорозі і вони попросили водія йього автомобіля відбуксирувати «ВАЗ» на вул. Заслонова. Біля будинку 13-б по вул. Заслонова волни залишили автомобіль. Через декілька днів він та ОСОБА_9 поставили в автомобіль акумулятор та з друзями каталися по місту допоки не закінчився бензин. Залишивши автомобіль біля ринку "Юність", вони пішли відпочивати. На наступний день увечері вони заправили автомобіль бензином і почали знову кататися, поки не зіткнулись з автомобілем патрульної поліції, які почали їх переслідувати. Він не впорався з керуванням, тому автомобіль вилетів на клумбу. Після цього він одразу вискочив з машини і втік, а Палинський залишився.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 , свою винуватість у вчиненому злочині визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що у вересні 2016 року з ОСОБА_11 , побачивши на вул. Ревуцького автомобіль «ВАЗ», вирішили його викрасти. Двері автомобіля були відчинені, тому вони без перешкод потрапили до його салону. В подальшому вдвох почали котити автомобіль. По дорозі ОСОБА_18 зупинив автомобіль та попросив водія допомогти відбуксирувати автомобіль на вул. Заслонова. Водій погодився. Через декілька днів вони разом з друзями каталися на викраденому автомобілі поки не закінчився бензин. На наступний день після цього вони заправили бензином автомобіль та знову поїхали кататися. За кермом був ОСОБА_11 . Коли вони їхали, то зустріли патруль, який почав за ними їхати. ОСОБА_18 не впорався з керуванням та виїхав на клумбу. Після цього одразу ОСОБА_11 вискочив з машини і втік, а він залишився і повідомив працівникам поліції, що автомобіль викрадений.
Інші докази по справі відповідно до ст. 349 КПК України судом не досліджувалися.

Визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченими змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд вважає вину ОСОБА_11 у вчиненні злочинів доведеною повністю і кваліфікує його дії: за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна ( грабіж) та за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно. Також, суд вважає доведеною вину ОСОБА_9 і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб.

У відповідності до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд визнає: щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім.

У відповідності до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд визнає: щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім.

У відповідності до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченим судом не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , суд враховує ступінь тяжкості скоєних ним злочинів, які законом віднесено до злочинів середньої тяжкості та тяжких, його особу, що вину визнав повністю, щиро розкаявся, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується формально позитивно, за місцем навчання характеризується негативно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, навчається, проживає у повній сім`ї, і вважає необхідним обрати йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій статтей.

Враховуючи особу обвинуваченого, що він є неповнолітнім, навчається, що внаслідок скоєння злочинів тяжких наслідків не наступило, а також його щире каяття, суд вважає можливим звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 104 КК України, що, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_11 та попередження вчинення нових злочинів.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який законом віднесено до тяжких, його особу, що вину визнав повністю, щиро розкаявся, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем навчання характеризується негативно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, навчається, сирота, і вважає необхідним обрати йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті.

Враховуючи особу обвинуваченого, що він є неповнолітнім, навчається, що внаслідок скоєння злочину тяжких наслідків не наступило, а також його щире каяття, суд вважає можливим звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 104 КК України, що, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України. Запобіжний захід не застосовувався. Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст. 366-368 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_11 визнати винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді:

За ч. 1 ст. 186 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

За ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 (п"яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_11 призначити 5 (п"ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України ОСОБА_11 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі , якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

ОСОБА_19 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п"яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України ОСОБА_19 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі , якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_11 та ОСОБА_19 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та навчання та періодично з`являтися в цей орган для реєстрації.
Речові докази: мобільний телефон «HUAWEI Н541-U02» залишити у власності потерпілого ОСОБА_14 ; автомобіль «ВАЗ 21013», червоного кольору д.н.з. НОМЕР_1 залишити у власності потерпілого ОСОБА_16 .
Стягнути з ОСОБА_11 процесуальні витрати на проведення експертизи в сумі 825грн. 36коп. на користь держави.
Стягнути з ОСОБА_9 процесуальні витрати на проведення експертизи в сумі 825грн. 36коп. на користь держави.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

СУДДЯ: