Справа № 192/3261/16-к
Провадження № 1-кп/192/32/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"30" січня 2017 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Широке Солонянського району Дніпропетровської області, громадянина України, має середню освіту, зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше судимого Солонянським районним судом Дніпропетровської області:
1)06.06.1989 року за ч.1 ст.215-1, ч.2 ст.215-3, ст.42 КК України до 2 років виправних робіт зі стягненням 20 % в прибуток держави та з позбавлення права керувати транспортними засобами на 3 роки;
2)21.03.1990 року за ч.2 ст.215-3, ч.2 ст.214-1, ст..42, ст..43 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст..25 КК України засуджений умовно з обов`язковим залученням до праці з позбавленням права керувати транспортними засобами на 5 років;
3)12.08.1992 року за ч.1 ст.89, ч.2 ст.15-3, ст..42, ст..43 КК України до 3 років 4 місяців 12 днів позбавлення волі;
4)12.12.1996 року за ч.1 ст.206 КК України до 2 місяців виправних робіт;
5)28.02.1997 року за ч.3 ст.81 КК України до 3 років позбавлення волі; звільнився31.08.1999 року на підставі ст.5 ЗУ «Про амністію» від 16.07.1999 року;
6)10.10.2001 за ч.2 ст.185, ч.3 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі; постановою від 02.03.2003 року невідбуту частину покарання 1 рік 10 місяців 11 днів замінено більш м`яким покарання обмеженням волі;
7)06.06.2008 року за ч.2 ст.185 до 4 років позбавлення волі ; звільнений 20.05.2011 року умовно-достроково на невідбуту частину покарання 1 рік 2 місяці 11 днів;
8)01.09.2014 за ч.2 ст.185, ст.75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_4 , будучи засудженим 08 вересня 2014 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ст.ст.75,76 КК України на шлях виправлення не став і повторно вчинив умисний злочин проти власності.
Так, ОСОБА_4 16 листопада 2016 року приблизно в 00 години 30 хвилин перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючись злочинним умислом, направленим на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення, з корисливих спонукань, з метою особистої наживи, прийшов до двору будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , де переліз через огорожу та проник до приміщення господарської будівлі через незамкнені двері, звідки викрав з дерев`яного ящика 100 кг зерна кукурудзи, вартістю 03 гривні 75 копійок за 1 кг на загальну суму 375 гривень.
Після цього ОСОБА_4 через незамкнені двері проник до літньої кухні, звідки викрав алюмінієву каструлю об`ємом 12 л, вартістю 225 гривень, алюмінієву каструлю об`ємом 10 л, вартістю 205 гривень та скляну банку об`ємом 10 л, вартістю 75 гривень з домашнім виноградним вином ємністю 8 л, вартістю 27 гривень 50 копійок за 1 л, вартістю 220 гривень.
Потім ОСОБА_4 з двору ОСОБА_6 викрав металевий лом довжиною 2 м, вартістю 160 гривень, 2 металевих лома довжиною по 13,5 м, вартістю 100 гривень за лом, загальною вартістю 200 гривень, металевий бідон ємкістю 40 л, вартістю 300 гривень та два колеса з мотоцикла «ИЖ», з`єднані між собою металевим ломом, вартістю 400 гривень, які знаходилися біля господарської будівлі та 100 кг зерна ячменю з металевої бочки, яка розташована біля господарської побудови, вартістю 03 гривні 50 копійок за 1 кг на загальну суму 350 гривень. Після цього ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим зник, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2510 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив вказані обставини скоєного ним злочину.
Пояснив, що 16 листопада 2016 року приблизно в 00 години 30 хвилин перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, він переліз через огорожу на потрапив на подвір`я дяді ОСОБА_7 , який проживає в АДРЕСА_1 . З приміщення літньої кухні він викрав алюмінієві каструлі та скляну банку з домашнім виноградним вином, а з приміщення господарської будівлі викрав два мішки з зерном кукурудзи, а також з подвір`я викрав метал. У скоєному розкаюється, все повернув потерплому.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми показаннями підтвердив фактичні обставини скоєного ним кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті. В скоєному розкаявся.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він прокинувся 16 листопада 2016 року та зранку побачив, що на його подвір`ї безлад, зрозумів що хтось вчинив крадіжку його майна з літньої кухні, з приміщення господарської будівлі, а також викрав його речі з двору. Деякі з викрадених речей він знайшов самостійно, оскільки вони були розкидані за межами двору, були в посадці, а інші були повернуті йому. Матеріальних претензій до обвинуваченого він немає, просив призначити йому покарання у виді позбавленні волі строком на 1 рік.
Враховуючи те, що обвинувачений, прокурор, потерпілий та захисник не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена у повному обсязі і його умисні дії органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення і його винуватість знайшла підтвердження у судовому засіданні.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає те, що обвинувачений свою вину визнав повністю, своїми показаннями сприяв встановленню істини у справі, добровільно відшкодував заподіянні збитки, щиро розкаявся у скоєному.
Обставиною, що обтяжує покарання судом визнано вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який не працевлаштований, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом психічні та поведінкові розлади у зв`язку з вживанням алкоголю, синдром залежності, за місцем мешкання характеризується задовільно.
З урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, його відношення до скоєного, суд вважає за необхідне й доцільне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.3 ст.185 КК України, вважаючи, що дане покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження нових злочинів.
В той же час суд вважає, що обвинувачений може бути виправлений і без ізоляції його від суспільства, знаходячись під контролем органів, що відають виконанням вироку. Тому, суд вважає доцільним звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, що буде необхіднимі достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.75,76 КК України, ст. ст. 349, 373, 374 КПК України, суд
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, куди періодично з`являтися на реєстрацію.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та направити потерпілій.

Головуючий суддя: ОСОБА_1