Справа №583/647/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/149/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Клопотання слідчого, прокурора, сторони кримінального провадження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24 березня 2017 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно, вилучене 22 березня 2017 року під час огляду місця події,

з участю прокурора - ОСОБА_7

представника ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:
До Апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга ОСОБА_6 , в якій останній просить скасувати арешт з майна автомобіля ГАЗ 3302, д.н. НОМЕР_1 та іншого майна на яке накладено арешт відповідно до ухвали Охтирського міськрайонного суду по справі 583/647/17 від 24 березня 2017 року, як накладений необґрунтовано.

Ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24 березня 2017 року клопотання слідчого Охтирського відділу поліції (м. Охтирка) Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_9 задоволено частково та накладено арешт на майно: - мобільний телефон марки «Самсунг» модель GT-E1200i, ІМЕІ: НОМЕР_2 з акумуляторною батареєю; - пару рукавиць виготовлених із тканини з гумовим покриттям чорного кольору; - ліхтар налобний; - шарф синього кольору з написом літерами білого кольору «Янукович наш Президент»; - рацію чорного кольору «KENWOOD»; - автомобіль ГАЗ 3302, білого кольору, загальний вантажний бортовий-тентований, державний номерний знак НОМЕР_1 ; - рідину чорного кольору із характерним запахом нафтопродукту об`ємом близько 0,5 м куб., яке було вилучено 22 березня 2017 року під час огляду місця події.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що вилучені речі під час огляду місця події, крім документів та ключів, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому на них має бути накладено арешт.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_6 мотивовані тим, що:

- здійснюється розслідування кримінального провадження № 0000207 від 22 березня 2017 року по факту крадіжки, при цьому є незрозумілою мова йде про викрадення якого майна та на яку суму і яке відношення до даного факту має автомобіль ГАЗ 3302 д.н. НОМЕР_1 , який перебуває у його законному володінні, оскільки на час внесення відомостей до ЄРДР не існувало жодної заяви від громадян чи організацій про крадіжку з використанням його автомобіля;

- про місце де була взята рідина, виявлена працівниками поліції в кузові автомобіля, було повідомлено працівників поліції однак вказана інформація до відома не бралася;

- по кримінальному провадженню не встановлено жодних фактичних даних, що вказаний транспортний засіб відповідає обставинам, перерахованим в ст. 167 КПК України;

- слідчим суддею не дотримано вимоги ст. 173 КПК України при розгляді клопотання слідчого.

Інші учасники судового провадження апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді не подавали.

Заслухавши суддю доповідача про зміст оскарженого судового рішення, представника ОСОБА_6 який повністю підтримав подану апеляційну скаргу і вважав, що ухвала слідчого судді підлягає до скасування з постановленням нової про відмову в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту, прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, провівши судові дебати, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого у кримінальному провадженні та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Таку позицію у своїх висновках висловлює і ЄСПЛ, з якої вбачається, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі і при вирішення питання про накладення арешту на майно, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Розглядаючи клопотання слідчого, слідчий суддя не дотримався вище зазначених норм закону. Як вбачається з тексту поданого до місцевого суду клопотання слідчого про арешт майна, слідчий вважав, що виявлений автомобіль ГАЗ 3302, д.н. НОМЕР_1 має відношення до кримінального провадження № 0000207 від 22 березня 2017 року розслідуваного за ч. 1 ст. 185 КК України, по факту викрадення нафтопродуктів невстановленими особами (а.п. 2-5.

При цьому, на підтвердження зазначеного факту, слідчим до клопотання були надані:

- витяг з ЄРДР від 22.03.2017 року, щодо зупинення автомобіля «Газель», д.н. НОМЕР_1 , в причепі якого виявлена ємкість з рідиною чорного кольору, з характерним запахом нафтопродуктів, об`ємом близько 300 л., яка була викрадена невстановленими особами, тобто кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України (а.п. 6);

- лист Охтирської місцевої прокуратури від 22.03.2017 року (а.п. 5), проте, що останньою здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000207 від 22.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за фактом викрадення нафтопродуктів невстановленими особами;

- рапорт о/у ОСОБА_10 від 22 березня 2017 року (а.п. 7) про виявлення по вул. Комінтерн автомобіля «Газель», д.н. НОМЕР_1 ;

- протокол огляду місця події від 22 березня 2017 року (а.п. 8-11) з якого вбачається, що під час огляду автомобіля «Газель», д.н. НОМЕР_1 було виявлено і вилучено майно зазначене по тексту протоколу.

23.03.2017 до суду надійшло клопотання слідчого Охтирського відділу поліції (м. Охтирка) Головного управління Національної поліції в Сумській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Охтирської місцевої прокуратури юристом 2 класу ОСОБА_11 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000207 від 22.03.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яким просить накласти арешт на майно, вилучене 22.03.2017 в ході огляду місця події, а саме: мобільний телефон марки «Самсунг» модель GT- Е1200і, ІМЕІ: НОМЕР_2 з акумуляторною батареєю; пару рукавиць виготовлених із тканини з гумовим покриттям чорного кольору; ліхтар налобний; шарф синього кольору з написом літерами білого кольору «Янукович наш Президент»; документи, а саме: поліс № АЕ/5864887 на ім`я ОСОБА_12 , поліс № АС/6987484 та поліс № АІ/4119060 на ім`я ОСОБА_13 , договір на розміщення тимчасової споруди у м. Охтирка за адресою вул. Армійська, 76, договір на розміщення тимчасової споруди у АДРЕСА_1 , договір на розміщення тимчасової споруди у м. Охтирка за адресою вул. Батюка та Мешечкіна, договір № 74 на виконання робіт по прибиранню території, договір № 76 на виконання робіт по прибиранню території, договір № 75 на виконання робіт по прибиранню території; рацію чорного кольору «KENWOOD»; три зв`язки ключів у двох із яких по два ключа, а на третій шість ключів з брелоком у вигляді цуценяти Далматинець; автомобіль ГАЗ 3302, білого кольору, загальний вантажний бортовий-тентований, державний номерний знак НОМЕР_1 ; рідину чорного кольору із характерним запахом нафтопродукту об`ємом близько 0,5 м куб. Інших матеріалів, на підтвердження обґрунтування клопотання - матеріали судової справи не містять.

Приймаючи рішення про часткове задоволення клопотання слідчого, крім документів та ключів, слідчий суддя погодився з доводами слідчого та зазначив в оскаржуваній ухвалі, що вказане в клопотанні слідчого майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

В судовому засіданні було заслухано свідка ОСОБА_12 (а.п. 23), який пояснив, що вказаний автомобіль належить його дідусеві, який передав автомобіль йому в користування. Також, вказаним автомобілем інколи користується його брат. 22 березня 2017 року він приїхав до озера з «відробкою» нафтопродуктів, що знаходиться за м`ясокомбінатом, та набрав у ємкість зазначену рідину для господарських потреб. Близько 22.00 год. він припаркував автомобіль між гаражами, оскільки вважав, що там безпечно залишити автомобіль, та пішов до своєї знайомої, у якої залишився ночувати. Вранці виявив відсутність автомобіля.

Вище зазначені показання свідка не спростовуються іншими матеріалами кримінального провадження, якими обґрунтовувалося клопотання слідчого.

Однією із ознакою злочинів проти власності є те, що право на майно належить певному власнику на законній підставі, для суб`єкта злочину воно є чужим. При цьому крадіжка ст. 185 КК України є злочином з матеріальним складом, для об`єктивної сторони якого необхідна наявність як діяння (дії або бездіяльності), так і настання або створення небезпеки (загрози) суспільно небезпечних наслідків. Крадіжка закінчена з моменту заподіяння майнової (матеріальної шкоди) власності.

Разом з тим, долучені до матеріалів кримінального провадження документи, а саме: витяг з ЄРДР від 22.03.2017 року; лист Охтирської місцевої прокуратури від 22.03.2017 року; рапорт о/у ОСОБА_10 від 22 березня 2017 року; протокол огляду місця події від 22 березня 2017 року не містять фактів, що можуть вказувати на те, що відбулося таємне викрадення рідини виявленої в кузові ГАЗ 3302, державний номерний знак НОМЕР_1 , з використанням вказаного автомобіля.

Заяви від фізичної чи юридичної особи про викрадення рідини схожої на нафтопродукти також матеріали кримінального провадження не містять.

Проте слідчий суддя розглядаючи клопотання про арешт майна не дав належної оцінки вище зазначеним обставинам та дійшов до висновків, які не відповідають фактичним обставини провадження.

Аналіз клопотання слідчого про накладення арешту на майно та долучені до нього матеріали кримінального провадження дають підстави для висновку, що клопотання не відповідає вимогам закону. Зокрема, в ньому не наведені підстави, якими слідчий обґрунтовує необхідність арешту майна, які, в свою чергу, не відповідають матеріалам кримінального провадження.

Так, зазначаючи в клопотанні про накладення арешту на майно, слідчий послався на те, що вказане майно має значення речового доказу. Разом з цим, ці доводи слідчого спростовуються матеріалами, долученими до клопотання слідчого, а також показаннями свідка допитаного слідчим суддею.

Апеляційний суд, з урахуванням встановлених в судовому засіданні фактів вважає, що такий підхід органу досудового розслідування щодо ініціювання питання про накладення арешту на майно, яке не є речовим доказом, оскільки матеріали кримінального провадження взагалі не містять будь яких даних які б свідчили, що подія крадіжка майна (виявленого і вилученого у кузові автомобіля) мала місце, не відповідає положенням Конституції України, кримінального процесуального закону та практиці Європейського суду з прав людини.

Такі висновки суду апеляційної інстанції не спростовуються і листом в.о. начальника НГВУ «Охтирканафтогаз» від 05.04.2017 року, наданим прокурором у суді апеляційної інстанції, про те, що за визначеними фізико- хімічними характеристиками ця нафта може бути сумішшю нафт видобутих НГВУ «Охтирканафтогаз», що транспортуються по відповідних нафтопроводах. Колегія суддів не може прийняти такий лист як доказ на підтвердження наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, оскільки як зазначено вище відсутні будь-які заяви потерпілої сторони з цього приводу, а дані про внесення до реєстру відомостей щодо вчинення злочину передбаченого ст. 292 КК України (пошкодження об`єктів магістральних або промислових нафто-, газо-, конденсатопроводів та нафтопродуктопроводів) у матеріалах даного кримінального провадження відсутні.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що під час розгляду клопотання слідчого про арешт майна, зазначеного в резолютивній частині оскаржуваної ухвали та при винесенні ухвали про часктове задоволення зазначеного клопотання, слідчим суддею були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, які потягли за собою передчасне та необґрунтоване рішення слідчого судді.

З огляду на зазначене, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з прийняттям нової ухвали, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, про відмову в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, оскільки клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК України та в ньому не міститься обставин, які обґрунтовують підстави та необхідність накладення арешту на майно, у зв`язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

Керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити. Ухвалу слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24 березня 2017 року, якою клопотання слідчого Охтирського відділу поліції (м. Охтирка) Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_9 задоволено частково та накладено арешт на майно: - мобільний телефон марки «Самсунг» модель GT-E1200i, ІМЕІ: НОМЕР_2 з акумуляторною батареєю; - пару рукавиць виготовлених із тканини з гумовим покриттям чорного кольору; - ліхтар налобний; - шарф синього кольору з написом літерами білого кольору «Янукович наш Президент»; - рацію чорного кольору «KENWOOD»; - автомобіль ГАЗ 3302, білого кольору, загальний вантажний бортовий-тентований, державний номерний знак НОМЕР_1 ; - рідину чорного кольору із характерним запахом нафтопродукту об`ємом близько 0,5 м куб., яке було вилучено 22 березня 2017 року під час огляду місця події скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволення клопотання слідчого Охтирського відділу поліції (м. Охтирка) Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно, яке вилученого 22 березня 2017 року під час огляду місця події відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно суддя

Апеляційного суду Сумської області ОСОБА_2