АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/961/17 Справа № 201/9273/17 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

скаржника (в режимі

відео конференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відео конференції матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2017 року,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2017 року було залишено без задоволення скаргу ОСОБА_8 на постанову слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 від 23 травня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000818.

В обґрунтування ухвали слідчий суддя вказав, що проаналізувавши та оцінивши зібрані в ході досудового розслідування докази, суд погоджується з висновком слідчого щодо відсутності в діях працівників МВС та СБУ в Дніпропетровській області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, оскільки дійсно в ході досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні № 0000818 від 19.11.2015р. слідчим були перевірені всі показання потерпілого ОСОБА_8 , який не надав конкретні і точні відомості про обставини вчинення щодо нього фізичного та психологічного насильства. Виявлені у нього тілесні ушкодження в області правої гомілки, не узгоджуються з показаннями ОСОБА_8 щодо механізму та локалізації нанесення йому тілесних ушкоджень, а також його поясненнями експерту під час проведення судово-медичного огляду, крім того, як встановлено з допиту свідків та дослідження письмових доказів, відсутні будь-які дані, які б свідчили про доставку ОСОБА_8 до управління карного розшуку у м. Дніпрі для проведення з ним слідчих або інших дій та застосування до нього фізичного та психічного насильства, в тому числі після поміщення його до режимних об`єктів, у зв`язку із чим, постанова слідчого про закриття даного кримінального провадження є законною, обґрунтованою та такою, що прийнята на підставі допустимих та належних доказів, які здобуті без будь-яких порушень чинного кримінального процесуального законодавства, що в свою чергу дозволяє покласти їх в основу постанови про закриття кримінального провадження. Також слідчий суддя зазначив, що слідчим під час досудового розслідування було здійснено всі процесуальні та слідчі дії, проведення яких є можливим для об`єктивного, всебічного та неупередженого розслідування даного кримінального провадження, що дозволяє прийняти законне рішення за результатами проведеного досудового розслідування.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу районного суду та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що розгляд його скарги повинен був здійснюватися за обов`язкової його участі. У зв`язку з тим, що він перебуває в слідчому ізоляторі, у своїй скарзі просив суд забезпечити його участь в судовому засіданні під час розгляду його скарги. Втім, розгляд скарги відбувся без його участі, при цьому в ухвалі слідчий суддя зазначила, що його не було доставлено до суду з технічних причин, а саме за відсутності отримання Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська електронного повідомлення з проханням надати дозвіл на доставку до суду скаржника, а в подальшому неможливо було надати дозвіл на доставку, у зв`язку із відпусткою головуючого судді, що розглядає справу за його обвинуваченням. Вважає, що ухваливши рішення по суті справи, без його участі, його було фактично позбавлено права на справедливий суд, судом було порушено принцип змагальності, слідчим суддею належним чином не перевірено всі його доводи, він не мав фізичної можливості надати пояснення по суті справи, а також доказів в підтвердження своєї позиції з метою прийняття справедливого рішення. Звертає увагу на те, що слідчий суддя мав провести судовий розгляд дистанційно або залишити скаргу без розгляду, тим самим не позбавляючи його повторного права на звернення до суду, проте судом було відмовлено в задоволені скарги та розглянуто її в односторонньому порядку.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляцію та просили її задовольнити за викладених в ній підстав, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000818, відомості про розслідуване кримінальне правопорушення за ч.2 ст. 365 КК України були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.11.2015 року на підставі показань обвинуваченого ОСОБА_8 про застосування до нього недозволених методів ведення досудового розслідування. Об`єктивна сторона даного злочину полягає в тому, що відповідно до вищезазначених показань, 31 травня 2012 року приблизно о 13 годині працівники ГУМВС України у Дніпропетровській області під час проведення слідчих дій у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_10 та ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 258, ч. 2 ст. 15 та ч. 2 ст. 258 КК України,застосували до нього заборонені методи ведення слідства, які виразилися у фізичному та психологічному тиску.

23 травня 2017 року слідчим в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0000818 від 19.11.2015 року у зв`язку з відсутністю у діях працівників МВС та СБУ в Дніпропетровській області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 356 КК України. Обґрунтовуючи підстави для закриття кримінального провадження, слідчий зазначив про те, що в ході досудового розслідування у кримінальному проваджені не було здобуто будь-яких доказів, що свідчать про вчинення неправомірних дій співробітниками МВС та СБУ в Дніпропетровській обл. відносно ОСОБА_8 .

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого, ОСОБА_8 в порядку ст.303 КПК України, звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою, в якій просив скасувати постанову про закриття кримінального провадження.

Розглядаючи скаргу, слідчий суддя заслухав думку прокурора, дослідив матеріали кримінального провадження і дійшов висновку, що постанова про закриття кримінального провадження є законною, вмотивованою та обґрунтованою, а тому відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_8 .

Колегія суддів погоджується із рішенням слідчого судді, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. ст. 306, 307 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. ст. 318-380 КПК України, за результатами яких постановлюється одна з таких ухвал про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

З матеріалів судового провадження вбачається, що при розгляді скарги ОСОБА_8 ці вимоги закону слідчим суддею були дотримані.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялось про підозру.

Як вбачається з постановленої ухвали слідчого судді та матеріалів кримінального провадження, в ході досудового розслідування даного провадження слідчим було проведено повну та всебічну перевірку фактів, які стосувалися заяв ОСОБА_8 про застосування до нього заходів фізичного та психологічного впливу під час затримання та проведення за його участі слідчих дій, за результатами якої не було встановлено будь-яких достатніх та достовірних даних про вчинення співробітниками МВС та СБУ в Дніпропетровській області кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Так, з досліджених судом матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування слідчим був двічі, повторно, допитаний у якості потерпілого ОСОБА_8 , досліджені копії документів з матеріалів кримінальної справи № 755 за обвинуваченням ОСОБА_10 та ОСОБА_8 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 258, ч. 2 ст. 15 та ч. 2 ст. 258 КК України, ОСОБА_11 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 та ч. 2 ст. 258 КК України, ОСОБА_12 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 та ч. 2 ст. 258 КК України, зокрема, витяг з протоколу судового засідання в частині показань ОСОБА_8 в ході судового розгляду, у яких останній повідомляв про застосування до нього співробітниками СБУ та міліції фізичного та психологічного насильства з метою надання ним викривальних показань щодо себе; постанову про проведення судово-медичного освідування від 31.05.2012 року, висновок судово-медичного експерта № 1886е від 01.06.2012 року, відповідно до якого у ОСОБА_8 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна лінійної форми на передній поверхні правої гомілки у середній третині, садна лінійної форми на нігтьовій фаланзі 2-го пальця правої кисті по тильній поверхні, двох синців округлої форми на задньо-внутрішній поверхні правої гомілки, на межі середньої та нижньої третини, які відносяться до легких тілесних ушкоджень,що мають незначні скороминущі наслідки, при цьому, садно на передній поверхні правої гомілки та синці на задньо-внутрішній поверхні правої гомілки могли виникнути в термін, на якій вказує обстежуваний, однак при зверненні до експерта ОСОБА_8 пояснив, що ніхто йому тілесних ушкоджень не спричиняв, а отримав він їх під час затримання; додатки до протоколу обшуку житла ОСОБА_8 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 від 31.05.2012 року. Також 24.04.2017 року слідчим з ОВС першого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 у присутності потерпілого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_13 було оглянуто та відтворено відеозапис обшуків домоволодіння ОСОБА_8 31.05.2012 року за адресою: АДРЕСА_1 з метою виявлення на відеозапису осіб, які згідно показань потерпілого застосовували до нього недозволені методи досудового розслідування, якими виявилися співробітники УКР ГУМВС в Дніпропетровській області ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які були допитані слідчим 05.05.2017 року, та ОСОБА_16 , допитаний 23.05.2017 року.

Усе вищезазначене цілком узгоджується і з висновком «Про результати службового розслідування за інформацією прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України щодо можливого застосування окремими працівниками УКР ГУМВС заходів впливу до громадянина ОСОБА_8 » від 12.03.2015 року, в ході якого були опитані безпосередні учасники затримання ОСОБА_8 та проведення з останнім слідчих дій, досліджені обставини доставки та перебування ОСОБА_8 в режимних умовах, а також спростовано обставини доставки ОСОБА_8 в адміністративні приміщення Управління карного розшуку ГУМВС України в Дніпропетровській області для проведення слідчих дій, у зв`язку із чим, за результатами проведеної перевірки інформації, яка б об`єктивно підтверджувала застосування до ОСОБА_8 заходів фізичного або психологічного впливу, встановлено не було.

Апеляційним переглядом встановлено, що суд першої інстанції за результатами розгляду скарги ОСОБА_8 дійшов цілком обґрунтованого висновку про те, що слідчим в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 в межах кримінального провадження № 0000818 були вжиті належні заходи щодо повного та всебічного встановлення фактичних обставин.

Так, згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається зокрема у разі встановлення відсутності у діянні складу кримінального правопорушення.

Складовими об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч.2 ст.365 КК України є діяння, яке полягає у вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, наслідки у вигляді істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам фізичних чи юридичних осіб, державним чи громадським інтересам або тяжкими наслідками, якщо вони супроводжувалися насильством або погрозою застосування насильства, застосуванням зброї чи спеціальних засобів або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування, та причинний зв`язок між вчиненим діянням та наслідками, в той час, як суб`єктивна сторона цього злочину характеризується вчиненням діяння лише з прямим умислом.

Проаналізувавши встановлені під час вищезазначеного розслідування обставини, можна зробити висновок, що дійсно в діяннях службових осіб МВС та СБУ України в Дніпропетровській області відсутні обов`язкові ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторін кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України, а отже, як постанова слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 від 23 травня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000818, так і ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2017 року є цілком обґрунтованими та вмотивованими.

Враховуючи викладене, а також те, що заявником у апеляційній скарзі не наведено інших доводів незаконності оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, колегія суддів вважає, що доводи останнього про не виконання слідчим всіх необхідних дій для повного, всебічного і неупередженого встановлення обставин кримінального правопорушення та неповноту судового розгляду його скарги слідчим суддею є необґрунтованими, оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Разом з тим, колегія суддів цілком погоджується з апеляційними вимогами ОСОБА_8 в частині порушення його права на справедливий судовий розгляд за особистої присутності в суді першої інстанції з огляду на принцип змагальності судового розгляду з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 306 КПК розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.

Окрему категорію скарг становлять скарги, які подаються особами, що на момент їх розгляду перебувають у слідчих ізоляторах. В цій категорії скарг слідчим суддям доцільно використовувати процесуальні механізми дистанційного розгляду шляхом проведення відеоконференції. Водночас за відсутності процесуальних підстав та об`єктивної можливості для проведення відеоконференції і неможливості здійснення доставки відповідних скаржників слідчим суддям доцільно залишати скарги без розгляду У випадку залишення скарги без розгляду скаржник буде мати право повторно звернутися з такою в суд.

В даному випадку слідчим суддею можливість проведення судового розгляду в режимі відео конференції з установою виконання покарань, де утримується ОСОБА_8 , за відсутності можливості доставлення останнього до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за вказаних в судовому рішенні причин, навіть не розглядалася, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду підлягає скасуванню, оскільки здійснення судового розгляду за відсутності скаржника при його обов`язковій участі з тих підстав, які наведені в оскаржуваній ухвалі, не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону, з постановленням нової ухвали судом апеляційної інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 309, 310, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2017 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 від 23 травня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000818 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 від 23 травня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000818.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _______________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3