Дата документу Справа № 1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-сс/778/75/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 335/488/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2017 року частково задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Покладено на ОСОБА_7 обов`язки не залишати з 20-00 год. по 07-00 год. житло, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; прибувати за першою вимогою слідчого у кримінальному провадженні №0000301 від 07.08.2015 року, або за визначеною черговістю.

Згідно зі змістом судового рішення, до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 313, ч.1 ст. 311, ч. 3 ст. 311, ч. 1 ст. 263 КК України, відомості щодо яких внесено до ЄРДР під №0000301 від 07.08.2015 року. Слідчий зазначав, що вина підозрюваного, незважаючи на визнання вини, повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами. Також слідчий вважав, що існують ризики можливості переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, суду, можливості вчинення нового злочину.

Частково задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов висновку, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід менш суворий, ніж запрошений стороною обвинувачення, зважаючи на обставини, встановлені у судовому засіданні, зокрема, вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, міцності соціальних зв`язків підозрюваного, наявності постійного місця проживання, його репутацію та майновий стан, беручи до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів, що передбачені ст. 177 КПК України. Тому вважав за можливе застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, оскільки саме такий запобіжний захід в достатній мірі може гарантувати усунення або ж суттєве зменшення встановленого ризику.

В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, оскільки при прийнятті рішення про відмову у застосуванні відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею не надано оцінки доказам сторони обвинувачення. Вважає, що ОСОБА_7 розуміючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 311, ч. 3 ст. 311, ч. 1 ст. 313 КК України, покарання за які передбачено у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, може почати переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Також слідчим суддею при відмові в застосуванні відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не взято до уваги те, що ОСОБА_7 не має постійного стабільного доходу, що свідчить про наявність ризику вчинення ОСОБА_7 нового кримінального правопорушення. Крім того, підозрюваний є особою, яка систематично вживає психотропні речовини, про що свідчить висновок освідування ОСОБА_7 від 12.07.2016 року.

У зв`язку з чим вважає, що застосований відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту не забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та не дасть можливості запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КК України.

Враховуючи викладене, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, відповідно до якої клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити та застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; підозрюваного та його захисника, які просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, у зв`язку з наступним.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

В оскаржуваній ухвалі слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_7 відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України враховано наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також оцінено сукупність обставин, а саме: тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 ; суворість можливого покарання; наявність достатніх підстав вважати, що має місце ризик пов`язаний із можливістю переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду. Однак, слідчим суддею враховано, що зазначений ризик суттєво зменшений, оскільки після викриття підозрюваного та до моменту обрання запобіжного заходу останній не ухилявся, не вживав заходів для переховування від органу досудового розслідування, хоча мав таку можливість, самостійно з`явився і на вимогу слідчого для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Вирішуючи питання поставлене слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_10 , слідчий суддя врахував вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінальною провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінальною

правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Зважаючи на обставини, встановлені у судовому засіданні, зокрема, вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, міцності соціальних зв`язків підозрюваного, наявності постійного місця проживання, його репутацію та майновий стан, беручи до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів, що передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про застосування до підозрюваного запобіжного заходу менш суворого, ніж утримання під вартою, ніж прохала сторона обвинувачення у виді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, що може в достатній мірі гарантувати усунення або ж суттєве зменшення встановленого ризику.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_11 , слідчий суддя прийшов до висновків, які колегія суддів вважає обґрунтованими і такими що узгоджуються з вимогами кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідають практиці Європейського суду з прав людини.

Таким чином, частково задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя, з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178 КПК України на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінив всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення, вказавши в ухвалі про наявність ризиків вказаних в клопотанні.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.

При цьому слід зауважити, що суд на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що слідчій у своєму клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не довів слідчому судді обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_10 на свободу.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу прокурора прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2017 року залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2017 року про застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді домашнього арешту залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4