Провадження 1-кс/127/5279/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до оригіналів документів ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », адреса: АДРЕСА_1 , за відсутності клопотання про застосування технічних засобів фіксації судового процесу, -
ВСТАНОВИВ:
22.06.2017, слідчий ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до документів.

Клопотання мотивовано тим, що у слідчого в провадженні знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00011251 від 10.11.2016, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1ст. 366 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у отриманні дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів.

Під час судового розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що 28.04.2011 між Спільним українсько-російським підприємством у формі Приватного акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (Україна, м. Вінниця), правонаступником якого згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є Товариство з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та ІНФОРМАЦІЯ_3 ( НОМЕР_1 ) (Кіпр, м. Лімассол) був укладений договір позики № 6, згідно якого ІНФОРМАЦІЯ_3 , як позикодавець, перерахувало на рахунок ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », як позичальнику, позику в загальній сумі 1 954 987,00 доларів США, що підтверджується випискою по рахунку ІНФОРМАЦІЯ_3 від 09.9.2016 за період з 01.05.2011 по 31.08.2011, а ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з урахуванням додаткової угоди від 30.07.2012 до договору позики, укладеної між сторонами, зобов`язалось повернути отриману позику у строк не пізніше 31.12.2015, зі сплатою відсотків в розмірі 9,6% річних на суму отриманої та неповерненої позики згідно пп. (С) п. 3 договору позики.

В подальшому, один із засновників ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_5 , запевняв представників ІНФОРМАЦІЯ_3 в тому, що до 01.06.2016 буде повернуто всі кошти, які були отримані в якості позики з відсотками, а у випадку відсутності можливості повернення коштів, буде передано нерухоме майно, яке належить на праві власності ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а саме: земельну ділянку, площею 0,447 га, кадастровий номер :02:029:0014, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та об`єкт нежитлової нерухомості, загальною площею 1463,9 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак посадові особи ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по теперішній час свої зобов`язання не виконали від виконання покладених на них зобов`язань ухиляються та з метою недопущення стягнення заборгованості у судовому порядку, відчужили частину належного їм майна.

У зв`язку з вище викладеним, виникла необхідність у встановленні факту перерахування коштів ІНФОРМАЦІЯ_3 ( НОМЕР_1 ) на розрахунковий рахунок Спільного українсько-російського підприємства у формі ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », правонаступником якого є ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Розрахунковий рахунок Спільного українсько-російського підприємства у формі ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » № НОМЕР_2 , що відкритий у ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », адреса: АДРЕСА_1 з 28.04.2011 по 24.07.2015.

З метою всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження, керуючись ст. 40, 93, 131, 160 КПК України, слідчий просив суд клопотання задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримала за обставин викладених у ньому.

Представник ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », адреса: АДРЕСА_1 , в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Слідчий суддя заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, оцінивши докази в їх сукупності, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються:

1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Пунктом 1 ч. 5 ст. 163 КПК України передбачено, що ухвала про надання тимчасового доступу до речей і документів постановляється, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність підстав вважати, що ці речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної юридичної особи.

Відповідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Всупереч наведених норм дане клопотання не містить ні чіткого викладу обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким воно подається, достатнього для здійснення слідчим суддею у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, ні обґрунтування значення речей, які нібито перебувають у володінні ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », адреса: АДРЕСА_1 , а також неможливості іншим способам довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей.

Крім того, відповідно до п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходами забезпечення кримінального провадження є тимчасовий доступ до речей та документів, тимчасове вилучення майна.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

В даному конкретному випадку слідчим не доведено в клопотанні, що вказана ступінь втручання в права та свободи осіб, вилучення оригіналів документів, може виправдати потреби досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що старший слідчий в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_3 , неналежним чином оформила подане клопотання та не довела підстав для його задоволення, у зв`язку з чим дане клопотання є формальним, необґрунтованим, невмотивованим та не доведеним, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 159, 160, 161, 162, 163, 164, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до оригіналів документів ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », адреса: АДРЕСА_1 відмовити.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя