Справа № 157/876/16-к
Провадження №1-кп/157/8/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2017 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

заступника керівника Маневицької місцевої прокурори ОСОБА_3 ,

обвинуваченого і цивільного відповідача ОСОБА_4 ,

його захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_6 , його представника

ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Камені-Каширському кримінальне провадження № 0000002 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Луцьк, жителя АДРЕСА_1 , освіта базова вища, одруженого, на утриманні троє дітей, не працює, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України,

в с т а н о в и в :

01 січня 2015 року біля 13 год. 30 хв. обвинувачений ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та у стомленому стані, в порушення п. 2.9 а, б Правил дорожнього руху України, керуючи автомобілем марки «Mazda 323», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись на 85 км автодороги Т-03-08 сполученням Ратне Камінь-Каширський Любешів, в с. Бузаки Камінь-Каширського району Волинської області, в порушення п. п. 1.2, 2.3 б, д, 10.1 Правил дорожнього руху, проявив безпечність та неуважність, не правильно оцінив дорожню обстановку, виїхав на зустрічну смугу руху, при цьому не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та допустив зіткнення із зустрічним автомобілем марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди потерпілі: водій ОСОБА_6 отримав тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння; пасажир ОСОБА_8 тілесні ушкодження середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я терміном більше як 21 день.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 286 ч. 2 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_9 винуватість в інкримінованому йому правопорушенні визнав та показав, що дійсно 01 січня 2015 року біля 13 год. рухаючись автодорогою в с. Бузаки Камінь-Каширського району, не правильно оцінив дорожню обстановку, відволікся, внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу руху, де зіткнувся із автомобілем марки «ВАЗ 2107» під керуванням потерпілого. Він змушений був їхати із смт. Ратне в м. Камінь-Каширський, оскільки були проблеми із матір`ю, яка тяжко хвора.

Винуватість ОСОБА_9 у вчиненому кримінальному правопорушенні доведена в судовому засіданні слідуючими доказами.

Так потерпілий ОСОБА_6 показав при розгляді справи, що 01 січня 2015 року біля 14 год. керував автомобілем марки «ВАЗ 2107», який належить ОСОБА_10 і рухався в сторону смт. Ратне. В`їжджаючи в с. Бузаки Камінь-Каширського району, він побачив зустрічний автомобіль марки «Мазда 323», який на незначній віддалі почав рух на його смугу руху, у зв`язку з чим, щоб уникнути зіткнення, він прийняв вліво, однак в останній момент водій, як виявилось пізніше обвинувачений, різко почав маневр на свою смугу руху, у зв`язку з чим сталося зіткнення і він отримав тілесні ушкодження, від яких тривалий час лікувався і лікується в даний час.

Потерпілий ОСОБА_8 показав, що 01 січня 2015 року біля 14 год. перебував в автомобілі, яким керував потерпілий ОСОБА_6 . Перед ДТП він побачив автомобіль, яким керував обвинувачений за метрів 50, який за метрів 15 зробив маневр руху на смугу руху автомобіля, в якому він перебував, внаслідок чого сталося зіткнення від якого він отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості. Обвинуваченого ОСОБА_9 вони витягували з автомобіля марки «Мазда 323», яким він керував, і він перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння.

Допитаний свідок ОСОБА_10 власник автомобіля марки «ВАЗ 2107», показав, що він їхав в автомобілі поруч із потерпілим ОСОБА_6 , який керував автомобілем. В с. Бузаки зустрічний автомобіль, яким керував обвинувачений, виїхав на їх смугу руху. ОСОБА_11 намагався уникнути зіткнення, однак сталася ДТП в результаті якого ОСОБА_6 отримав тяжкі тілесні ушкодження та ОСОБА_8 також отримав тілесні ушкодження.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала, що їхала у згаданому автомобілі разом із своїми дітьми і бачила, як на їх смугу руху виїхав автомобіль під керуванням обвинуваченого. ОСОБА_6 мав намір уникнути зіткнення, однак зробити цього не зміг. Вона бачила, що обвинувачений перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Із протоколу огляду місця події від 01 січня 2015 року, план-схеми до цього протоколу та фототаблиць вбачається, що на місці події на автодорозі навпроти будинку №35 с. Бузаки Камінь-Каширського району, є сліди скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

При проведенні слідчого експерименту 15 липня 2015 року свідок ОСОБА_10 показав при яких обставинах сталася дорожньо-транспортна пригода, зокрема, пояснив, що потерпілий ОСОБА_6 , з метою уникнення зіткнення із автомобілем, який рухався в зустрічному напрямку і виїхав на їхню смугу руху, повернув ліворуч, однак уникнути ДТП не зміг.

Згідно висновку експерта від 29 лютого 2016 року № 33 в заданій дорожній ситуації з технічної точки зору, водій автомобіля марки «Мазда 323», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 повинен діяти у відповідності до вимог пункту 10.1 ПДР України, тобто повинен був перед будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху.

Згідно висновку експерта № 14 від 10 березня 2015 року в момент первинного контакту взаємодіяли передня частина автомобіля Мазда-323, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 та передня частина автомобіля ВАЗ-2107, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 .

В момент первинного контакту поздовжня вісь автомобіля марки Мазда-323 розміщувалася під кутом приблизно 170 +5 градусів (проти руху годинникової стрілки) відносно поздовжньої вісі автомобіля марки ВАЗ-2107.

Зіткнення вказаних автомобілів відбулося в районі осьової лінії розмітки в місця осипу скла та полімерних частин, що підтверджує показання потерпілого.

Як убачається із висновку судово-медичного експерта №49 від 12 травня 2015 року в потерпілого ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої травми шиї з пошкодженням гортані та шийного відділу трахеї, з відривом гортані від трахеї, ускладнених стенозом гортані, набряком м`яких тканин навкруги, підшкірною емфіземою, забійної рани в ділянці лівого колінного суглобу, забої правої нирки.

Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупого предмету (предметів) без відображення контактуючих поверхонь останніх, терміном утворення можуть відповідати даним вказаним в медичній документації, можливо при обставинах вказаних в постанові, характерні для дорожньо-транспортної пригоди при знаходженні потерпілого за кермом автомобіля.

Тілесні ушкодження в ОСОБА_6 у вигляді закритої травми шиї з пошкодженням гортані та шийного відділу трахеї з відривом гортані від трахей, ускладнених стенозом гортані, набряком м`яких тканин, підшкірною емфіземою, забійної рани в ділянці лівого колінного суглобу, забою правої нирки, по ступеню тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Згідно висновку судово-медичного експерта №30 від 11 лютого 2015 року в потерпілого ОСОБА_8 виявлено середньої тяжкості тілесні ушкодження у виді переломів основи нігтевої фаланги і головки проксимальної фаланг 1 пальця правої стопи.

Як убачається із акту №1 медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01 січня 2015 року ОСОБА_4 в мемонт скоєння дорожньо-транспортної пригоди перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Порушення обвинуваченим ОСОБА_9 , як водієм транспортного засобу, п. п. п. п. 2.9а, б, 1.2, 2.3 б, д, 10.1 Правил дорожнього руху України, знаходиться в прямому причинному зв`язку з отриманням тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Оцінюючи досліджені під час судового розгляду докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 286 ч. 2 КК України, оскільки, керуючи транспортним засобом, порушив правил безпеки дорожнього руху, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує вчинення злочину, яким заподіяно тяжкі та середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Як особа, ОСОБА_9 вперше притягується до кримінальної відповідальності, на утримання має троє неповнолітніх дітей, із яких одна інвалід, думку потерпілого, зокрема ОСОБА_6 , який наполягає на суворому покаранні, оскільки ОСОБА_4 не відшкодував завданих збитків.

Як обставину, що обтяжує відповідальність, суд враховує те, що злочин вчинено у стані алкогольного сп`яніння і це було основною причиною скоєння даного злочину.

Із урахуванням всіх обставин, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, чого буде достатнім для його виправлення.

При призначенні строку позбавлення волі, суд враховує часткове відшкодування завданих збитків обвинуваченим.

Підстав для застосування до ОСОБА_4 ст. ст. 75, 76 КК України, суд не знаходить враховуючи те, що він керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз в сумі 2457,60 грн. та 491,04 грн., що підтверджуються довідкою про витрати на проведення експертизи, а всього 2948,64 грн., слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речовий доказ автомобіль марки «Мазда 323», номерний знак НОМЕР_1 , що знаходиться на зберіганні ОСОБА_4 , слід залишити в його користуванні.

Вирішуючи цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_6 суд вважає, що він підлягає до часткового задоволення.

Згідно ст. 22 ч. 1 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 1166 ч. 1 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В поданій до суду позовній заяві потерпілий як цивільний позивач, просить стягнути на відшкодування матеріальної шкоди 42196 грн. та 180000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні встановлено, що після ДТП ОСОБА_4 було відшкодовано ОСОБА_6 200 доларів США та 9000 грн.

Згідно курсу Національного Банку України 1 долар США становить 26,47 грн., тоді 200 доларів буде становити 5294 грн.

Сторони погодилися, що обвинуваченим було сплачено добровільно ще 9000 грн., а тому сума відшкодування становить 14294 грн. (5294 грн. + 9000 грн.), однак потерпілий вважає, що їх не слід включати в заявлений позов.

Із поданих до позовної заяви розрахунків убачається, що збитки становлять 42196 грн.

Суд вважає, що на сплачену добровільно суму слід зменшити розмір відшкодування, який буде становити 27902 грн., оскільки крім розрахунків, будь-яких документів про витрати цивільним позивачем не подано, хоча встановлено, що він, як потерпілий, проходив тривале лікування в м. Києві і переніс складну операцію.

Допитана в судовому засіданні як свідок мати потерпілого ОСОБА_13 показала, що вона весь час перебувала із сином в лікарні, за свої кошти придбавала лікарські препарати, оплачувала проживання і ці витрати значно перевищують заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків, оскільки вона не могла взяти всі документи про розмір витрат.

Вирішуючи питання про страхове відшкодування, суд вважає, що воно не підлягає до задоволення, оскільки із заперечення ПАТ «Страхова компанія «Провідна» вбачається, що строк дії полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів наступав з 02 січня 2015 року, а автопригода сталася 01 січня 2015 року.

Обвинувачений під час розгляду справи оригіналу страхового полісу не подав, так як з копії полісу №АІ/2566776 убачається, що він складений 01 січня 2015 року.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

В силу ст. 1167 ч. 1 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Суд вважає, що моральна шкода в розмірі 150000 грн., яка визначена з урахуванням роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 та підлягає до стягнення в користь потерпілого із обвинуваченого, є обґрунтованою і достатньою. Такий розмір визначений із врахуванням втрат немайнового характеру внаслідок отримання тяжких тілесних ушкоджень, обсягу страждань (фізичних, душевних та психічних) яких зазнав ОСОБА_6 , оскільки він тривалий час був відірваний від професійної діяльності, відчував і відчуває дискомфорт у зв`язку із зміною голосу внаслідок травм, продовжує лікування та реабілітацію.

При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості, справедливості та враховує те, що обвинувачений має на утримання троє дітей, із них одна є інвалідом, яка потребує систематичного лікування, а також доглядає тяжко хвору матір.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 286 ч. 2 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 27902 (двадцять сім тисяч дев`ятсот дві) гривні матеріальних збитків та 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень моральної шкоди.

Процесуальні витрати на проведення судових експертиз в сумі 2948 (дві тисячі дев`ятсот сорок вісім) гривень 64 копійки стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Речовий доказ автомобіль марки «Мазда-323», номерний знак НОМЕР_1 , що знаходиться на зберіганні ОСОБА_4 , залишити в його користуванні.

Вирок може бути оскаржений до палати в кримінальних справах Апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги через Камінь-Каширський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_1