Справа №460/129/17
Провадження 1-кп/460/259/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.02.2017м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

перекладача ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засідання в залі суду у місті Яворові Львівської області матеріали кримінального провадження, внесеного в ЄРДР під №0000112 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 201 КК України ,

в с т а н о в и в :
Обвинувачений громадянин Республіки Польща ОСОБА_5 о 18 годині 31 хвилині 15.07.2016 вирушивши із м. Івано-Франківська автобусом рейсом №627, сполученням Кам`янець-Подільськ (Україна) Щецин (Республіка Польща) в напрямку митного поста «Краковець» Львівської митниці ДФС, який розміщений на території смт. Краковець Яворівського району Львівської області, з метою незаконного переміщення через митний кордон України попередньо приховав серед особистих речей ручної поклажі 84 монети, які є колекцією та становлять культурну цінність. В ході проходження митного контролю ОСОБА_5 умисно не вніс до митної декларації відомості щодо переміщення вказаних монет, які згідно п. 5 ст. 374 Митного кодексу України підлягали митному декларуванню. При проходженні митного контролю близько 24 години 15.07.2016 ОСОБА_5 був викритий працівниками митного поста «Краковець» Львівської митниці ДФС, в ході якого серед особистих речей в ручній поклажі останнього було виявлено 84 прихованих монет, які є колекцією та становлять культурну цінність.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив закінчений замах на контрабанду, тобто незаконне переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю культурних цінностей, чим скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 201 КК України.

В ході досудового розслідування між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 з участю захисника ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості від 10.01.2017, яка знаходиться в матеріалах кримінального провадження, згідно якої сторони домовилися про те, що ОСОБА_5 беззастережно визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст. 201 КК України, сприяє встановленню обставин вказаного кримінального провадження, зобов`язується у межах строків давності притягнення до кримінальної відповідальності співпрацювати з прокуратурою Івано-Франківської області та іншими правоохоронними органами у викритті та виявлені відомих йому порушень. Сторони погоджуються на призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.201 КК України із застосування ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень. В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання .

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.1 ст. 201 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Враховуючи викладене, суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та захисника, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, приходить до висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості .

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, вимогам закону України про кримінальну відповідальність за ч.2 ст.15 ч.1 ст. 201 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженого покарання у виді штрафу з врахуванням ст. 69 КК України.

Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Крім цього, обвинуваченому роз`яснено частини 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.15 - ч.1 ст. 201 КК України , оскільки він вчинив закінчений замах на контрабанду, тобто незаконне переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю культурних цінностей.

Перевіряючи покарання, узгоджене сторонами угоди, на відповідність вимогам КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу ОСОБА_5 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, на утриманні має батьків похилого віку, за станом здоров`я потребує лікування, щире каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті злочину як обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а тому за наявності вказаних обставин суд вважає за можливе із застосуванням ст. 69 КК України призначити ОСОБА_5 покарання у виді штрафу розміром 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості.

Процесуальні витрати у справі слід стягнути з обвинуваченого.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 10.01.2017, укладену між прокурором прокуратури з питань нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України та державної прикордонної служби прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000112 та ОСОБА_5 , який є обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст. 201 КК України та із застосуванням ст.69 КК України призначити покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень .

Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави витрати за проведення експертизи Волинським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром в розмірі 2646 (дві тисячі шістсот сорок шість) грн 20 коп.

Речові докази: 2 монети, одна з яких поміщена в картонну обгортку з написом «петровская кп/копейка 30», 8 металевих монет, які містяться в поліетиленову кульку з застібкою типу «ЗІП», 74 монети, які містяться в альбомі чорного кольору та знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів СВ УСБ України в Івано-Франківській області - конфіскувати;

два поліетиленові кульки з застібками типу «ЗІП», в кожному з яких містяться по одному браслету, які поміщені в поліетиленовий пакет Експертної служби МВС України №3816470; дерев`яну дощечку, на якій зображено картина релігійної тематики (ікона); рельєфний виріб з металу срібного кольору, виготовлений на релігійну тематику, які поміщені в поліетиленовий пакет Експертної служби МВС України №4092750; поліетиленовий пакет , в якому міститься два клаптики, які разом складають одну купюру номіналом «три червонца» та старовинні купюри в кількості 75 одиниць, які поміщені в поліетиленовий пакет Експертної служби МВС України №1551033; поліетиленовий пакет прозорого кольору з застібкою «ЗІП», в якому міститься 2 клаптики паперу з написами «450 грн», «350 грн» та 3 металеві хрести; поліетиленовий пакет прозорого кольору з застібкою типу «ЗІП», в якому міститься клаптик паперу з написом «900 грн», 3 металеві хрести та значок «50 років визволення України»; поліетиленовий пакет прозорого кольору з застібкою «ЗІП», в якому міститься хрест з металевою цепочкою; поліетиленовий пакет прозорого кольору з застібкою «ЗІП», в якому міститься хрест з металевою цепочкою; хрестик з металевою цепочкою, металева цепочка, цепочка з пластиковими кульками червоного кольору, до якої прикріплено 5 монет номіналом «5 злоти»; металева цепочка з прикріпленими до неї 7 монетами, які поміщені в поліетиленовий пакет Експертної служби МВС України №1551034, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів СВ УСБ України в Івано-Франківській області повернути ОСОБА_5 .

Квиток на міжнародні перевезення відправлення 15.07.2016 р. о 18:31 з м.Івано-Франківська до м. Кракова рейсу №627 сполученням Кам.Подільськ-Щеци на місце №38, придбаний 17:19 15.07.2016 р. на ім`я ОСОБА_7 , вартістю 350 грн; квиток на міжнародні перевезення відправлення 15.07.2016 р. о 18:31 з м.Івано-Франківська до м. Кракова рейсу №627 сполученням Кам.Подільськ-Щеци на місце №39, придбаний 17:19 15.07.2016 р. на ім`я ОСОБА_8 , вартістю 350 грн. залишити в матеріалах кримінального провадження.

21 аркуш від блокноту без обкладинки, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження, чоловічу сумку - барсетку, чорного кольору, жіночу сумку чорного кольору, які знаходяться в камері зберігання речових доказів - повернути ОСОБА_5 .

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; а також прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - до апеляційного суду Львівської області через Яворівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1