Справа № 296/1238/17
У Х В А Л А

01 березня 2017 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши матеріали скарги захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на постанову від 31.01.2017 року про відмову у задоволенні клопотання,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 зі скаргою на постанову старшого слідчого військової прокуратури Житомирського гарнізону лейтенанта юстиції ОСОБА_8 від 31.01.2017 року про відмову в задоволенні клопотання.

В обгрунтування скарги зазначає, що 26.01.2017 року слідчому подано клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0000052 від 16.03.2016 року в порядку ст.220 КПК України та 10.02.2017 року отримано постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання, яку вважає необґрунтованою та незаконною.

Зазначає, що 12.11.2016 року за місцем проживання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і у військовій частині проводились обшуки, під час якого було вилучене особисте майно підзахисних, на яке у подальшому накладено арешт. Крім того, у засобах масової інформації неодноразово заявлялось про причетність ОСОБА_7 і ОСОБА_6 до вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.410 КК України, стосовно них проводилися негласні слідчі (розшукові) дії, що свідчить про те, що ОСОБА_7 і ОСОБА_6 мають статус підозрюваних.

Просить постанову старшого слідчого військової прокуратури Житомирського гарнізону лейтенанта юстиції ОСОБА_8 від 31.01.2017 року про відмову в задоволенні клопотання скасувати та зобов`язати слідчого надати матеріали кримінального провадження №0000052 від 16.03.2016 року для ознайомлення.

Адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні скаргу підтримав з викладених в ній підстав і уточнив, що оскаржується як постанова про відмову в задоволенні клопотання, так і бездіяльність слідчого, яка полягає у ненаданні матеріалів кримінального провадження для ознайомлення.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, оскільки слідчим за наслідками розгляду клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання, оскільки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не є стороною захисту, вони не затримані, допитані лише як свідки та статусу підозрюваних не мають.

Заслухавши пояснення адвоката, прокурора, дослідивши матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Встановлено, що у провадженні військової прокуратури Житомирського гарнізону Центрального регіону України перебуває кримінальне провадження №0000052 від 16.03.2016 року за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.410 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР, в якому згідно наданого прокурором Витягу з кримінального провадження від 01.03.2017 року жодній особі не повідомлено про підозру.

26.01.2017 року адвокатом ОСОБА_5 подано клопотання старшому слідчому військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_8 в порядку ст.220 КПК України про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0000052.

Постановою старшого слідчого військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_8 від 31.01.2017 року в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 від 26.01.2017 року про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000052 відмовлено.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Частиною 1 статті 303 КПК України встановлено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Згідно положень ст.303 КПК України не передбачено оскарження рішення слідчого про відмову у наданні матеріалів кримінального провадження на ознайомлення. При цьому, ознайомлення з матеріалами кримінального провадження не є слідчою (розшуковою) дією або негласною слідчою (розшуковою) дією у розумінні Глав 20, 21 КПК України, тому не підпадають під дію п.7 ч.1 ст.303 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, яка полягає, у тому числі, у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно ст.221 КПК України слідчий, прокурор зобов`язаний надати матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню, за клопотанням саме сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Статтею 42 КПК України визначено, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно положень ст.ст.209, 210 КПК особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою. Уповноважена службова особа зобов`язана доставити затриману особу до найближчого підрозділу органу досудового розслідування, в якому негайно реєструються дата, точний час (година і хвилини) доставлення затриманого та інші відомості, передбачені законодавством.

Як вбачається з постанови старшого слідчого військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_8 від 31.01.2017 року в задоволенні клопотання про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000052 відмовлено у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 і ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні не затримувались, при всіх слідчих діях вони приймали участь як свідки, про підозру їм в порядку ст.ст.276-279 КПК України не повідомлялось, повідомлення про підозру не складались, тому підстав вважати їх підозрюваними у кримінальному провадженні немає. Крім того, ОСОБА_7 і ОСОБА_6 повернуто майно, вилучене під час проведення обшуків, у зв`язку зі скасуванням ухвал про арешт майна.

Враховуючи, що ст.303 КПК України не передбачено оскарження саме рішення слідчого про відмову у наданні матеріалів кримінального провадження на ознайомлення; клопотання адвоката ОСОБА_5 від 26.01.2017 року про надання матеріалів для ознайомлення розглянуто, вирішено постановою слідчого та в його задоволенні відмовлено з підстави, передбаченої ст.221 КПК України, а саме тому, що ОСОБА_7 і ОСОБА_6 не мають статус підозрюваних у кримінальному провадженні №0000052, тому підстави вважати, що слідчим вчинено бездіяльність, яка полягає у нездійсненні процесуальної дії, яку він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, відсутні, як відсутні і підстави для зобов`язання слідчого вчинити процесуальну дію.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.26, 303, 304, 309 КПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги відмовити.

Слідчий суддя ОСОБА_1