Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/112/17-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2017 р.

Слідчий суддя Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олевськ клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0000235 від 25.04.2017 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 240 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

До суду звернувся з клопотанням ОСОБА_4 про скасування арешту на майно, а саме автомобіль марки «УАЗ-31512», д.н.з. НОМЕР_1 , а також мотопомпи заводського виробництва «FP 40 HP», 4 пожежних рукавів, 3 металевих палиць, насадки «Шрайбер», 3 сачків та водозабірного шлангу у кримінальному провадженні № 0000235 та зобов`язати слідчого Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 негайно повернути зазначене майно заявнику як володільцю на відповідальне зберігання.

ОСОБА_4 вважає, що порушено його право власності на майно володільцем якого він є, оскільки під час досудового розслідування не встановлено його причетності до вчинення кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 240 КК України, повернення вилученого майна володільцю не може завдати шкоди кримінальному провадженню, транспортний засіб зберігається не на спеціальному майданчику та стоянці, а тому в подальшому застосуванні такого заходу як арешт майна відпала потреба.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, його захисник ОСОБА_3 в судовому засіданні просив скасувати арешт шляхом передачі вище зазначеного майна на відповідальне зберігання володільцю.

Слідчий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просить розглядати клопотання без його участі.

Суд, заслухавши в судовому засіданні захисника, перевіривши матеріали клопотання та кримінальне провадження яке надано суду за № 0000235 від 25.04.2017 року, вважає що дане клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що працівниками поліції під час огляду місця події 24.04.2017 поблизу с. Андріївка було виявлено та вилучено автомобіль «УАЗ 31512» д.н.з. якого ( НОМЕР_1 ) в салоні якого знаходились мотопомпа заводського виробництва «FP 40 НР», 4 пожежні рукави, 3 металеві палиці, насадка «Шрайбер», 3 сачки та водозабірний шланг, які належать ОСОБА_4 .

Дана подія була 25.04.2017 року внесена до ЄРДР на підставі ч.2 ст.15, ч.2 ст.240 КК України.

28.04.2017 року ухвалою слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області, накладено арешт на зазначене майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19.11.2012 р. за № 1104.

Відповідно до п..20 зазначеного Порядку зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Однак в Олевському відділі поліції такий майданчик відсутній.

Відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Крім того, ч. 4 ст. 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод кожна фізична або юридична особа має права володіти своїм майном.

Європейський суд з прав людини також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Статтею ст. 16 КПК України передбачено, що одним з принципів кримінального провадження є недоторканність права власності, відповідно до якого позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

З положень ч. 2 ст. 9 КПК України слідує, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В той же час, слідчий суддя звертає увагу на те, що у даному випадку, вбачається, що ОСОБА_4 є добросовісним володільцем та розпорядником зазначеного автомобіля та майна, яке в ньому знаходилось, не має жодного процесуального статусу (підозрюваний, обвинувачений…).

Так по ОСОБА_4 , на даний не здобуто достатніх доказів причетності його або інших осіб до злочинів, які є предметом досудового розслідування у вказаному провадженні.

Створені умови тягнуть за собою порушення прав і законних інтересів власників майна, що суперечить положенням ст.41 Конституції України та ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

З урахуванням встановлених в судовому засіданні фактів суд вважає, що такий підхід органу досудового розслідування не відповідає діючому кримінальному процесуальному законодавству України.

В п.1 ч.6 ст. 100 КПК України, передбачено, що речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по збереженню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

З огляду на викладене, є підстави вважати, що на даній стадії досудового розслідування правові підстави для подальшого арешту вказаного майна, - відпали, а тому майно підлягає передачі володільцю на відповідальне зберігання.

Керуючись ст. 171,172,173,174,175 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0000235 від 25.04.2017 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 240 КК України - задовольнити .

Скасувати арешт на майно накладений ухвалою слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 28.04.2017 року, а саме : автомобіль «УАЗ 31512» д.н.з. якого ( НОМЕР_1 ) мотопомпу заводського виробництва «FP 40 НР», 4 пожежні рукави, 3 металеві палиці, насадку «Шрайбер», 3 сачки та водозабірний шланг, які належать ОСОБА_4 .

Зобов`язати слідчого Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області або прокурора негайно повернути ОСОБА_4 автомобіль «УАЗ 31512» д.н.з. якого ( НОМЕР_1 ) мотопомпу заводського виробництва «FP 40 НР», 4 пожежні рукави, 3 металеві палиці, насадку «Шрайбер», 3 сачки та водозабірний шланг на відповідальне зберігання.

Про виконання даної ухвали повідомити Олевський районний суд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1