Справа № 1-в/755/272/17
02 серпня 2017 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання інспектора Дніпровського районного сектору Київського міського відділу з питань пробації ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та направлення його для відбування покарання призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 25.12.2015 року та оголошення розшуку останнього, -
Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 25.12.2015 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки та із застосуванням ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки з покладенням зобов`язань, передбачених ст. 76 КК України.
До суду надійшло клопотання інспектора Дніпровського районного сектору Київського міського відділу з питань пробації ОСОБА_4 в якому зазначається, що 01 квітня 2016 року до Дніпровського РВ КВІ м. Києва надійшло розпорядження та вирок Дніпровського районного суду м.Києва від 25 грудня 2015 року відносно ОСОБА_5 , на виконання.
ОСОБА_5 12 квітня 2016 року з`явився до Дніпровського РВ КВІ м. Києва для постановки на облік, де був ознайомлений з порядком та умовами виконання покарання, призначеного вироком суду, а також йому було роз`яснено наслідки невиконання покладених на нього судом обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Постановою Дніпровського РВ КВІ м. Києва про встановлення днів явки на реєстрацію від 12 квітня 2016 року ОСОБА_5 встановлено днем явки перший понеділок кожного місяця.
Так, засуджений ОСОБА_5 обов`язки суду виконував частково, а саме не з`явився на реєстрацію 01 серпня 2016 року, 05 вересня 2016 року, 03 жовтня 2016 року, 07 листопада 2016 року без поважних причин.
Окрім цього, за адресою реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 , тривалий час не проживає, вжитими заходами місце знаходження засудженого не встановлено.
Інспектор Дніпровського районного сектору Київського міського відділу з питань пробації ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином.
Прокурор у судовому засіданні при вирішенні даного клопотання поклався на розсуд суду.
Засуджений у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Суд, вивчивши наявні матеріали, заслухавши думку прокурора, приходить до наступного.
Як убачається з матеріалів особової справи, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 25.12.2015 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки та із застосуванням ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, з покладенням зобов`язань, передбачених ст. 76 КК України.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
При цьому, виходячи з положень п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Аналогічні правові положення містяться у п.п. 1.2 п. 1 Розділу І Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань від 19.12.2003 року № 270/1560.
У даному випадку Дніпровський районний сектор Київського міського відділу з питань пробації при подані даного клопотання до суду 19.07.2017 року вказані положення законодавства дотримано.
Однак, з матеріалів особової справи № 106/16 випливає, що вона містить вимогу про судимість відносно засудженого, яка датована 08.09.2016 року, що є неприйнятним, оскільки з цього часу минуло майже 11 місяців.
Суд, враховуючи положення ст. 62 Конституції України та відсутність вказаних відомостей даних про судимість періодом майже 11 місяців, позбавлений змоги прийти до однозначного висновку, який не ґрунтувався б на припущеннях.
Щодо посилань у клопотанні на те, що засуджений не виконує покладені на нього обов`язки передбачені ст.76 КК України, оскільки не з`явився на реєстрацію, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Частиною 2 статті 78 КК України регламентовано, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Аналогічні правові вимоги містяться і у ч. 2 ст. 166 КВК України.
При цьому, ч. 3 ст. 166 КВК України імперативно визначає, що невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.
Відповідно до ч. 4 ст. 166 КВК України, систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.
Однак, таких обставин у судовому засіданні встановлено не було, оскільки чотири неявки засудженого на реєстрацію не свідчить про те, що вони сталися не з поважних причин, враховуючи те, що спочатку відбування покарання ОСОБА_5 з`являвся на реєстрацію своєчасно.
За таких обставин, суд вважає що матеріали контрольної справи містять сумнівні відомості, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України),
Крім того, відповідності до ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням /поданням/ прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів, встановлених законом. Клопотання / подання/ розглядається протягом 10 днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 КПК України. У судове засідання викликається засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час і місце розгляду клопотання / подання/ повідомляється орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання / подання/, не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Враховуючи, що засуджений ОСОБА_5 не був належним чином повідомлений про розгляд клопотання, в судове засідання не прибув, ніяких заходів щодо його доставки в судове засідання ні органами внутрішніх справ, ні органом виконання покарання вжито не було, а тому, виходячи з вимог ст.539 КПК України, якою не передбачено можливості прийняття судом рішення щодо направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком суду у відсутності засудженого, суд вважає, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити.
Керуючись ст. ст. 369-372, 376, 537, 539 КПК України, ст. 79 КК України суд, -
п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання інспектора Дніпровського районного сектору Київського міського відділу з питань пробації ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та направлення його для відбування покарання призначеного вироком, - відмовити.
Матеріали особової справи № 106/16 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - повернути до Дніпровського районного сектору Київського міського відділу з питань пробації.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1