Справа № 496/1198/17
Провадження № 1-кп/496/168/17
У Х В А Л А
21 квітня 2017 року Біляївський районний суд
Одеської області
у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
представника потерпілої ОСОБА_7
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
законних представників обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12
обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Біляївка матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходиться вказане кримінальне провадження.
У судовому засіданні від прокурора надійшло клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 .
В ході досудового розслідування відносно обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 ухвалами Біляївського районного суду Одеської області від 22.11.2016 року був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Ухвалами Біляївського районного суду Одеської області строк тримання під вартою був продовжений, зокрема ухвалами суду від 20.02.2017 року до 22.04.2017 року. Таким чином, строк тримання під вартою обвинувачених, встановлений ухвалами суду, закінчується 21 квітня 2017 року о 24.00 год., однак судове провадження не закінчено.
Обвинувачений ОСОБА_14 , його захисник та законний представник у судовому засіданні просили вирішити вказане клопотання на розсуд суду.
Обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , їх захисники та законний представник ОСОБА_11 заперечували проти продовження строку тримання під вартою, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт. При цьому пояснили, що ризики, встановлені слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу, не зменшилися та не зникли.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 Кримінально-процесуального кодексу України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Згідно ч.6 ст.3 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У відповідності до п. 79 рішення в справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості».
ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, поєднаного з насильством, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна, станом на теперішній час не працюють, не одружені, дітей не мають, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, а тому, на думку суду, можуть переховуватися від суду. Крім того, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_14 раніше судимий, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення в період іспитового строку, а тому є підстави вважати, що він може вчинити інший злочин.
Будь-яких даних про зменшення ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.
Суд вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи, зокрема домашній арешт, про застосування яких просили обвинувачені ОСОБА_15 , ОСОБА_13 та їх захисники, не забезпечать належної поведінки обвинувачених під час розгляду кримінального провадження, а тому є підстави для продовження строку тримання вартою. Натомість клопотання захисників ОСОБА_10 і ОСОБА_9 та обвинувачених ОСОБА_15 та ОСОБА_13 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт задоволенню не підлягають.
Отже тримання під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу щодо обвинувачених, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і основоположних свобод. Зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції».
Враховуючи викладене, є підстави для задоволення клопотань прокурора. Натомість клопотання захисників про зміну запобіжного заходу задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. 331 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_16 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 задовольнити.
Обвинуваченим ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , продовжити строк тримання під вартою на 60 днів, а саме: по 20 червня 2017 року включно.
Клопотання захисників ОСОБА_10 і ОСОБА_9 та обвинувачених ОСОБА_15 та ОСОБА_13 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3