26 червня 2017 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
представника ЧВК №74 ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції (дистанційного судового засідання) в залі суду в м. Одеси клопотання засудженої ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення (УДЗ) відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кам`яномостське Майкопського р-ну, Краснодарського краю, РФ, громадянки України,
засудженої 02.04.2012 року Балтським районним судом Одеської області за ст. 115 ч.1 КК України до 7 років позбавлення волі, -
До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась засуджена ОСОБА_6 зклопотанням про застосування до неї умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на невідбутий строк, посилаючись на наявність підстав, передбачених ст. 81 КК України або про заміну невідбутої частини призначеного судом покарання більш м`яким.
Засуджена ОСОБА_6 підтримала подане клопотання.
Захисник засудженої ОСОБА_6 залишила розгляд клопотання на розсуд суду.
Прокурор та представник ЧВК №74 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання.
Вислухавши думку засудженої, прокурора та представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд в межах територіальної юрисдикції якого відбуває засуджений покарання вправі вирішити питання про умовно-дострокове звільнення засудженого.
Відповідно до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Частинами 1 та 3 ст. 82 КК України встановлено: особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до ч. 2 ст. 130 КВК України засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці та навчання довели своє виправлення, можуть -бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
ОСОБА_6 засуджена 02.04.2012 року Балтським районним судом Одеської області за ст. 115 ч.1 КК України до 7 років позбавлення волі.
Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 21.01.2016 року на підставі ст. 72 ч.5 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення 5 місяців 7 днів.
Початокстроку відбування покарання 10.11.2011 р., кінець 03.06.2018 р.
Станом на день розгляду клопотання засуджена ОСОБА_6 відбула більше 2/3 строку призначеного покарання, що дає їй підставу звернутись з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Крім того, вона звернулась з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, ОСОБА_6 за період відбування покарання в Чорноморській виправній колонії №74 зарекомендувала себе посередньо, мала заохочення 13.06.2014 року і 9 стягнень у вигляді догани за період з 2013 року по 01.03.2017 року.
На день розгляду клопотання має 3 не зняті та не погашені стягнення.
За змістом ст.ст. 81, 82 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є правом, а не обов`язком суду, і повинно сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України, - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів.
Відповідно до характеристики засудженої від 14.03.2017 року, за час відбування покарання в установі неодноразово допускала порушення режиму утримання, які виражались у вчинені сварки з іншою засудженою, несумлінному ставленні до виконання змінного завдання, використанні робочого часу для особистих потреб (спала на робочому місці), порушенні форми одягу, самовільному залишені робочого місця, порушенні внутрішньоцехового режиму, нетактовній поведінці відносно цехового персоналу.
Відповідно до п.1 ч.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України
від 26 квітня 2002 р. № 2 (далі Пленум) умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.
Засуджена не довела своєю поведінкою і ставленням до праці своє виправлення.
Таким чином, суд вважає, що до засудженої ОСОБА_7 не можливо застосувати умовно-дострокове звільнення від покарання, а також відсутні підстави для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. 372, 537, 539 КПК України, суд, -
В задоволенні клопотання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування до неї умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Балтського районного суду Одеської області від 02.04.2012 року та заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.
На ухвалу протягом 7 днів може бути подана апеляційна скарга через Малиновський районний суд м. Одеси до апеляційного суду Одеської області.
Суддя ОСОБА_1