06.03.2017
Провадження № 1-кп/760/139/17

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.03.2017 року Солом`янський районний суд м. Києва
В складі: головуючого- судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду м. Києва питання про доцільність продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 186 КК України, -

за участю прокурора : ОСОБА_4
захисника : ОСОБА_5
обвинуваченого : ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Солом`янського районного суду м. Києва знаходиться кримінальне провадження № 1-кп/760/139/17, що зареєстроване в ЄРДР 19.08.2015 року за № 0008055 та 30.11.2015 року за № 0011654 за фактом вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 186 КК України.
В ході судового розгляду кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 судом поставлено питання про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання останнього під вартою, оскільки строк дії ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 10.01.2017 року, якою було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченого закінчується 10.03.2017 року о 18 год. 20 хв., однак по провадженню на даний час ще триває судове слідство та не прийнято остаточного рішення.
Прокурор вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою необхідно продовжити до 60 днів, т.я. не відпали ризики, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки він раніше судимий і має не зняті та не погашені судимості, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, з яких ч. 2 ст. 186 КК України віднесено до тяжких злочинів відповідно до ст. 12 КК України; може ухилятися від явки до суду; незаконно впливати на потерпілу та свідка, які не допитані судом у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Захисник вважає, що прокурором не доведено, що не відпали ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому заперечує проти продовження запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою і заявила клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на те, що обвинувачений не буде ухилятись від явки до суду, оскільки має постійне місце проживання, в умовах СІЗО погіршився стан його здоров`я.
Обвинувачений ОСОБА_3 приєднався до думки свого захисника.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку, що доцільно продовжити запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою до 40 днів, виходячи з наступного.
Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Оскільки судове слідство по кримінальному провадженню не завершено, не відпали ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, т.я. ОСОБА_3 , який неодноразово судимий, має не зняті та не погашені судимості у встановленому законом порядку, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, з яких ч. 2 ст. 186 КК України віднесено до тяжких злочинів відповідно до ст. 12 КК України; може ухилятися від явки до суду, оскільки неодноразово не з`являвся до суду з 30.09.2015 року до його затримання, а саме: 17.02.2016 року; також може незаконно впливати на потерпілу та свідка, які не допитані судом у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Таким чином, наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому це дає підстави для продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 40 днів, тобто до 14.04.2017 року до 18 год. 20 хв. і продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Захисником та обвинуваченим ОСОБА_3 не доведено, що відпали ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому суд не вбачає підстав для зміни йому запобіжного заходу більш м`який, ніж утримання під вартою, в т.ч. і на домашній арешт.
Захисником не представлено будь яких доказів на підтвердження того, що стан здоровя обвинуваченого погіршився в умовах СІЗО і хвороба, на яку страждає ОСОБА_3 (хроничений панкреотит) перешкоджає перебуванню обвинуваченого в умовах СІЗО, а тому клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 на домашній арешт не півдлягає задоволенню.
Керуючись ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ст.ст. 177, 178, 331 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою до 40 днів, тобто до 14.04.2017 року до 18 год. 20 хв..
Строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 закінчується 14.04.2017 року о 18 год. 20 хв..
Клопотання захисника-адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 на домашній арешт залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1