ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/920/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2017 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0005311 від 18.05.2017 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, який має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого вантажником в ТОВ «Спецполімаш», раніше судимого:

-15.03.1996 Дарницьким районним судом міста Києва за ст. 140 ч.1 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців з відстрочкою виконання вироку на 1 рік 6 місяців на підставі ст. 46-1 КК України;

-23.06.1997 Харьківським районним судом міста Києва за ст. 141 ч. 2, ст. 140 ч. 2, ст. 229-6 ч.1 ст. 42,43 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяці;

-08.10.2001 Печерським районним судом міста Києва за ст. 185 ч. 2 ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки;

-27.03.2008 Дарницьким районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 185 ч. 2 ст. 309 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки;

-05.10.2010 Голосіївським районним судом міста Києва за ст. 185 ч. 2 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік;

-21.06.2013 Дарницьким районним судом міста Києва за ст. 185 ч. 2 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, звільнений 10.02.2016 з Березанської ВК Київської області по відбуттю строку покарання;

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18.05.2017 приблизно о 19 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в салоні трамваю №8 неподалік перехрестя вулиць А. Ахматової та Ревуцького в м. Києві, керуючись раптово виниклим корисливим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна повторно, переконавшись та вважаючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, підійшов до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дістав з її жіночої сумки мобільний телефон Huawei LUA-U22 imei НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з метою таємного викрадення, який у подальшому тримав в руках.
Після цього, ОСОБА_8 , знаходячись поряд з ОСОБА_5 , піднявшись з сидіння помітила, що її сумка відчинена та відсутній телефон, та виявила телефон в руках в ОСОБА_5 , який не зміг довести до кінця свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з причин, що не залежали від його волі, оскільки був виявлений та затриманий потерпілою та особами які стояли поряд.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 мав можливість завдати ОСОБА_8 матеріального збитку на суму 2199 гривень 00 копійок.
Таким чином ОСОБА_5 здійснив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю та суду пояснив, що дійсно 18.05.2017 приблизно о 19 год. 00 хв. в салоні трамваю №8 неподалік перехрестя вулиць А. Ахматової та Ревуцького в м. Києві він підійшов до потерпілої ОСОБА_7 та непомітно дістав з її жіночої сумки мобільний телефон Huawei LUA-U22, проте ОСОБА_7 помітила як він викрав її мобільний телефон та тримав його в руці. Після цього він був затриманий потерпілою разом з іншими пасажирами трамваю. Найменування та вартості телефону обвинувачений не оспорював. У скоєному щиро покаявся.
Покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.
Оскільки обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорювали обставин, які стосуються пред`явленого обвинувачення та правильно розуміють зміст цих обставин, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, наслідки якої також роз`яснені учасникам судового провадження, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, проти чого не заперечували учасники судового провадження.
При призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ч.3 ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Крім того суд враховує особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, одружений, має на утриманні малолітню доньку, 2007 р.н. та матір похилого віку, яка є інвалідом другої групи, характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, проте перебуває на обліку у лікаря нарколога з 11.06.2006 р. з діагнозом: розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів Синдром залежності.
Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, розмір шкоди, спричиненої злочином, яка відшкодована шляхом повернення потерпілій належного їй мобільного телефону, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі з урахуванням положень ч.3 ст. 68 КК України, відповідно до якої за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
У зв`язку із призначенням обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, враховуючи його особу, з метою недопущення ухилення обвинуваченого від відбування призначеного покарання та запобігання вчиненню нових злочинів, суд вважає, що запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили слід залишити без зміни.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 /три/ роки.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання в порядку виконання цього вироку.
Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18.07.2017 р., до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Речовий доказ: мобільний телефон Huawei LUA-U22, який перебуває на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 повернути останній за належністю;
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.
Головуючий суддя ОСОБА_1