Справа № 202/5704/16-к
УХВАЛА
Іменем України
12 вересня 2016 року м. Дніпро
Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю:
Секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

Слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Індустріального відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з процесуальним керівником прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів, -
ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого СВ Індустріального відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження за № 0000917, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 квітня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
В клопотанні, що надійшло до суду, слідчий просить надати дозвіл на тимчасове вилучення (виїмку) інформації, яка знаходиться у оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ОКПО НОМЕР_1 ), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , про абонента № НОМЕР_2 яким користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - зв`язок, отримання ним телекомунікаційних послуг, тривалість, зміст, маршрути передавання у період з 26.01.2016 року по 07.09.2016 року - на паперових носіях та на оптичному носії для лазерних систем зчитування.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий вказує на те, що 19.04.2016 року до Індустріального відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_6 про те, що колишній власник квартири ОСОБА_7 шахрайським шляхом заволодів правом власності на кв. АДРЕСА_2 , яка належить на праві приватної власності її померлому свекру ОСОБА_8 , чим спричинив майнову шкоду ОСОБА_9 .

Будучи допитаним в якості потерпілого ОСОБА_9 показав, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його батько ОСОБА_8 та він у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, після чого відбув на службу у зону АТО. Спадщина на квартиру АДРЕСА_2 , належала ОСОБА_8 на підставі договору дарування від 21.06.2001 року, за яким ОСОБА_7 подарував вказану квартиру ОСОБА_8 . Однак за життя ОСОБА_8 не зареєстрував право власності в БТІ на дану квартиру з невідомих причин. На початку квітня 2016 року сусідка з буд. АДРЕСА_3 повідомила ОСОБА_6 , що у кв. АДРЕСА_2 , невідомі люди міняють замки у дверях. По приїзду на вказану квартиру там перебував родич колишнього власника вказаної квартири ОСОБА_7 , який показав довіреність та витяг з реєстру прав власності, де власником цієї квартири значиться ОСОБА_7 . Та повідомив, що вказану квартиру він виставив на продаж. Свідоцтво про право власності на квартиру при укладанні вказаного договору дарування не передавалося, оскільки ОСОБА_7 перед вказаним правочином дарування квартири ОСОБА_8 купив за договором купівлі-продажу зазначену квартиру, тому право установчим документом на той час на вказану квартиру у ОСОБА_7 був договір купівлі-продажу. А коли він дарував вказану квартиру ОСОБА_8 , то було укладено договір дарування та передано лише технічний паспорт на квартиру. Оригінали технічного паспорту та договору дарування знаходяться у ОСОБА_6 . Крім нього більше родичів та спадкоємців у ОСОБА_8 не було.

Так, згідно заяви про видачу повторного свідоцтва про смерть, вилученої під час тимчасового доступу до речей та документів, яка складена від імені ОСОБА_10 , серія та паспорт якої не відповідає дійсним даним серії та номеру паспорта ОСОБА_9 , та відповідно не відповідає даним у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян.

Слідчий під час судового розгляду клопотання підтримав та просив його задовольнити посилаючись на викладені у клопотанні обставини.
Відповідно до ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді.
Згідно з ч. 2 ст. 163 КПК України якщо сторона кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, доведе наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, клопотання може бути розглянуто слідчим суддею, судом без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться.
Відповідно до ч. 7 ст. 163 КПК України слідчий суддя в ухвалі про тимчасовий доступ до речей і документів може дати розпорядження про можливість вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей і документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
Дослідивши матеріали клопотання, кримінального провадження, вважаю, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки документи, на яких зауважує слідчий, відомості, які у них містяться, мають значення для правильного вирішення справи, з`ясування всіх обставин кримінального провадження.
Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою слідчого судді не здійснювалося, що відповідає вимогам ст. 107 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 131-132, 159-160, 162-166, 309 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ :
Клопотання слідчого задовольнити.
Надати слідчому СВ Індустріального відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 (співробітникам поліції за дорученням слідчого) дозвіл на тимчасове вилучення (виїмку) інформації, яка знаходиться у оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ОКПО НОМЕР_1 ), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , про абонента № НОМЕР_2 яким користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зв`язок, отримання ним телекомунікаційних послуг, тривалість, зміст, маршрути передавання у період з 26.01.2016 року по 07.09.2016 року на паперових носіях та на оптичному носії для лазерних систем зчитування.

Строк виконання ухвали по «11» жовтня 2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1