Справа № 487/524/17
Провадження № 1-кп/487/198/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.03.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005504 від 24.11.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню доньку, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого: 16.04.2014 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст.309 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 17.06.2014 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 16.12.2015 року, не відбута частина покарання 1 рік 6 місяців 28 днів, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

18.11.2016 року о 01.00 год. ОСОБА_4 , прийшов до квартири АДРЕСА_2 , в якій він на замовлення власника квартири проводив ремонтні роботи, щоб забрати свої інструменти, які залишив у квартирі напередодні. Знаходячись у зазначений час у вказаному місці, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадання чужого майна.

Реалізуючи свій корисливий умисел, направлений на таємне викрадання чужого майна, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок обернення чужого майна на свою користь, ОСОБА_4 , діючи повторно, знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу таємно викрав майно, що належить ОСОБА_5 , а саме ноутбук « Asus Celeron» чорного кольору.

Після чого, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми навмисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 8000 гривень.

Допитаний судовому засіданні ОСОБА_4 вину визнав, покаявся. Розповів про обставини таємного викрадання ноутбуку належного ОСОБА_5 за обставин викладених у вироку. При цьому пояснив, що після викрадання ноутбуку, здав його в ломбард через знайомого.

Крім визнання вини, вина ОСОБА_4 підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив, що ОСОБА_4 здійснював в квартирі, на його замовлення ремонтні роботи, та мав ключі від квартири. Після 18.11.2016 року виявив факт зникнення ноутбуку. Стверджував, що ноутбук викрав саме ОСОБА_4 .

Дослідження інших доказів щодо тих обставин матеріалів кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 які ніким не оспорюються, судом за згодою учасників судового провадження та на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнано недоцільним. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції не має, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, тобто у таємному викраданні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, та необхідність винесення обвинувального вироку.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд, у відповідності до положень ч.1 ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України, інкримінований ОСОБА_4 злочин віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості.

Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України, обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

ОСОБА_4 раніше судимий, інкримінований злочин скоїв в період умовно-дострокового звільнення, характеризується посередньо, на обліку у НОПБ не перебуває, з 23.04.2004 року перебуває на обліку в ОНД з діагнозом зловживання опіоїдами, канабіноїдами, димедролом.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції.

Керуючись ст.ст.369-374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання в вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.71 КК України до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати не відбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 17.06.2014 року у вигляді 7 (сім) місяців позбавлення волі і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання 1 (один) рік і 7 (сім) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення у встановленому законом порядку.

Суддя Заводського районного

суду м. Миколаєва ОСОБА_1