Справа № 576/465/17-к
Провадження № 1-кс/576/279/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2017 року м. Глухів

Слідчий суддя Глухівського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глухів клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Романівське Пологівського району Запорізької області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не перебуваючого у офіційних трудових відносинах, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, -

встановив:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням, узгодженим з прокурором, про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке мотивував тим, що ним проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000219.
По даному провадженню 15.03.2017 р. ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України та 16.03.2017 р. повідомлено про підозру у незаконному переправленні осіб через державний кордон за попередньою змовою групою осіб за ч. 2 ст. 332 КК України.
Оскільки підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та впливати на свідків, слідчий, просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засідання слідчий та прокурор клопотання підтримали.

Підозрюваний та його захисник заперечили проти клопотання та просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною покидати житло у нічний час.

Заслухавши думку прокурора, слідчого і адвоката, пояснення підозрюваного, дослідивши надані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що Глухівським відділом поліції за ч. 2 ст. 332 КК України розслідується кримінальне провадження № 0000219 від 15.03.2017 р. за фактом незаконного переправлення осіб через державний кордон.
15.03.2017 р. ОСОБА_6 по зазначеному кримінальному провадженню затримано та 16.03.2017 р. пред`явлено підозру за ч. 2 ст. 332 КК України, у тому що 15.03.2017 р. ОСОБА_6 за попередньою змовою у групі з ОСОБА_7 , зустрівши на території РФ ОСОБА_8 та іншу невстановлену особу, переправили їх через Державний кордон України поза пунктом пропуску, після чого були затримані прикордонниками.

Вирішуючи питання про обґрунтованість підозри, слідчий суддя визнає, що підозра у вчиненні злочину є обґрунтованою, оскільки надана до суду інформація може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення, і такі факти є досить переконливими.

Зокрема з досліджених у суді показів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 вбачається, що вони під час проведення оперативно-розшукових заходів з протидії нелегальній міграції на кордоні затримали ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та громадянина Узбекистану ОСОБА_8 , які прямували з території РФ до України через лінію державного кордону в обхід пункту пропуску.

Допитаний же як свідок ОСОБА_12 під час допиту також ствердив, що йому неофіційно допомогли переправитись через кордон з РФ в Україну двоє осіб.

Сам же ОСОБА_6 не заперечує обставин, викладених у повідомленні про підозру.

Доведеним слідчий суддя вважає й ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років. Усвідомлюючи ризик бути засудженим до тривалого терміну ув`язнення, він може переховуватися від органів досудового слідства та суду. Крім того, під час виявлення прикордонниками, ОСОБА_6 намагався втекти.

З огляду на особу підозрюваного, відсутність у нього будь-яких важелів для тиску на свідків, його визнавальну позицію у ході досудового розслідування, а також кількість свідків у цій справі, переважна кількість яких є працівниками правоохоронного органу, яким можливо у разі необхідності забезпечити безпеку, а також враховуючи те, що для допиту основного свідка слідчий звернувся із клопотанням про допит у порядку ст. 224 КПК України, а інший невстановлений свідок залишився у РФ, вважаю, що прокурором не доведено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обґрунтовуючи неможливість застосування менш суворих запобіжних заходів, слідчий і прокурор послалися на суворість покарання, яке загрожує підозрюваному та на суспільний інтерес.

Проте, з такими доводами слідчого і прокурора погодитись неможливо, в зв`язку з наступним.

Слідчий суддя наголошує на тому, що небезпека ухилення від правосуддя не може вимірюватися тільки залежно від суворості можливого покарання; вона повинна визначатися з урахуванням ряду інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки ухилення від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що це не може служити виправданням утримання під вартою При цьому необхідно врахувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, в якій він переслідувався за законом, і його міжнародні контакти (п. 33 рішення Європейського суду з прав людини у справі «W. проти Швейцарії», від 26.01.1993 р., заява № 14379/88).

З матеріалів справи вбачається, що підозрюваний є особою молодого віку, не має історії попередньої кримінальної діяльності, має постійне місце проживання, де проживає разом з матір`ю та характеризується позитивно, офіційно не працевлаштований, проте заробляє за рахунок підробітків, утримання домашнього господарства. Будь-яких доказів, які б свідчили про якусь негативну поведінку підозрюваного, відсутність міцності соціальних зв`язків, прокурор не надав.

За таких обставин слідчий суддя не може врахувати лише одну суворість можливого покарання як виправдання тримання під вартою підозрюваного.

Зважаючи на це, ніщо не вимагає у цій справі такого інтересу, який не зважаючи на існування презумпції невинуватості переважав би правило про забезпечення права на свободу, закріпленого в ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Таким чином на думку слідчого судді, прокурором не доведено, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти заявленим ризикам, а отже прокурором не доведено обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Вважаючи наявним один з заявлених ризиків, а також не доведеними прокурором обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, та виконуючи вимоги ч. 4 ст. 194 КПК України, на думку слідчого судді обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 на цій стадії досудового слідства є необхідним, але належним та достатнім буде застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням окремих зобов`язань, в тому числі щодо необхідності носити електронний засіб контролю, що дає змогу поліції відстежувати не лише його місце перебування у певний час, але й пересування територією району і держави взагалі, а ризики втечі зводяться до мінімуму.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183-184, 193-197 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:
Клопотання слідчого задовольнити частково.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_6 цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням необхідності з`явитись до слідчого, прокурора або суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого (прокурора), слідчого судді, суду (залежно від стадії кримінального провадження) по першому виклику;

2) не відлучатися за межі визначеного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання чи роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт, або інший документ, що дає підозрюваному право на виїзд за межі України;

5) утриматись від спілкування з ОСОБА_13 ;

6) носити електронний засіб контролю.

Визначити строк дії ухвали до 15.05.2017 р. включно.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1