Справа 350/685/16-к
Номер провадження 1-кп/350/10/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 січня 2017 року смт.Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
представника потерпілих адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000048 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 08 лютого 2016 року, про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, громадянина України, у вчиненні злочину, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_7 заподіяв умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Злочин вчинено за таких обставин.

08 лютого 2016 року, приблизно о 16.00 год., обвинувачений ОСОБА_7 ,знаходячись на подвір`ї власного господарства по АДРЕСА_1 , під час конфлікту із ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , який виник на побутовому ґрунті, у результаті виниклої особистої неприязні, умисно, з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій і передбачаючи їх наслідки, та свідомо бажаючи їх настання, металевим предметом, схожим на лом, наніс декілька ударів ОСОБА_8 по голові, яка є життєво важливим органом, заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку тяжкого ступеня, крововиливами над твердою мозковою оболонкою, під тверду та м`яку мозкові оболонки, речовину головного мозку, м`які покрови голови, переломами кісток основи черепа та склепіння черепа, вдавленого перелому лобної кістки зліва з забійними ранами та синцями в ділянці голови, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент заподіяння.

Після цього ОСОБА_7 , продовжуючи свої протиправні дії, умисно, з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, тим самим металевим предметом наніс три удари по голові потерпілому ОСОБА_9 , заподівши йому тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми з вдавленим уламковим переломом скронево-тім`яної кістки зліва, забоєм головного мозку середнього ступеня тяжкості, раною, забоєм м`яких тканин з травматичним набряком та синцем тім`яно-скроневої ділянки зліва, забоєм м`яких тканин з травматичним набряком та садном скроневої ділянки справа, що викликало необхідність проведення операції (резекційна трепанація черепа в лівій скронево-тім`яній ділянці, ліквідація вдавленого перелому скронево-тім`яної кістки зліва), які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент заподіяння.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, суду пояснив про те, що 08 лютого 2016 року, приблизно о 16 год., знаходився в своєму будинку (літній кухні) . Приблизно в цей час почув сильний стук у двері, а коли відчинив їх то побачив потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які знаходися біля його дверей.Вони почали кричати на нього та обзивати нецензурними словами. В цей час у руках у потерпілих нічого не бачив. Коли він запитав ОСОБА_10 , що вони хочуть, у відповідь отримав удар пляшкою чверткою від горілки із зеленою етикеткою по голові.Хто з потерпілих його вдарив - не може сказати. Від удару пляшка розбилася об його голову або шию, а він втік в середину будинку і закрився на ключ. Почувши, що потерпілі продовжують гримати у двері і навіть розбили скло в дверях, він, будучи розлюченим, маючи на меті вийти зясувати причини появи Завойських на його подвірї та розібратися, чому вони вдарили його пляшкою, взувся у зручне взуття, оскільки до цього був у тапочках. З цією метою він вибіг з будинку і побачив, що ОСОБА_8 , який стояв за три метри від дверей , почав бігти в його сторону з ломом і намагався його вдарити, однак він підставив руку і удар прийшовся по руці. Він відібрав у ОСОБА_8 цвяхотяг довжиною 50-60 см. і вдарив ним по голові цього потерпілого, який впав на землю. В цей момент з металевим ломом довжиною приблизно 1 м. 20 см. на нього почав бігти потерпілий ОСОБА_9 ,маючи намір вдарити його. Від удару він ухилився, відібрав лом у ОСОБА_9 та наніс йому удари. Після цього ОСОБА_9 почав тікати з подвіря, а він побіг за ним. Коли ОСОБА_9 втік до ОСОБА_11 , він повернувся на подвіря, заніс великий лом в господарську прибудову і закрив її, а сам підійшов до ОСОБА_8 і стояв біля нього. В цей час приїхали працівники поліції, яким він віддав цвяхотяг. Великий лом належить йому, але де його взяли потерпілі не може пояснити.Лом заховав в прибудову тому, що боявся, щоб потерпілі знову не скористалися ним.Не заперечує, що не передав працівникам поліції лом в день коли відбувся конфлікт. Цвяхотяг не відніс в прибудову тому, що він належав потерпілим, і він його тримав в руках для самозахисту до приїзду поліції.Не заперечує, що наніс потерпілому ОСОБА_8 декілька ударів по голові, може бути, що два або три. Вважає, що потерпілі не мали права приходити до нього на подвір`я з ломами, а він мав право і здійснив самозахист в межах необхідної оборони. Скло у дверях не могло розбитися в момент різкого відкривання ним дверей.

Після словесного конфлікту з потерпілими він мав можливість не виходити більше з будинку, однак вважає, що він вимушений був захищати своє майно .
Оскільки не визнає себе винуватим у вчиненні злочину, то не визнає і цивільні позови .

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю доказана показаннями потерпілих, свідків, даними, що містяться у висновках експертиз, іншими матеріалами кримінального провадження.

Потерпілий ОСОБА_8 дав в судовому засіданні показання про те,що він разом зі своїм батьком ОСОБА_9 та з ініціативи останнього вирішили встановити причини, через які ОСОБА_7 того дня, тобто 08.02.2016 року кидав камінням у його дружину ОСОБА_12 , а також ще раніше стукав по вікнах їхнього будинку. З цією метою, приблизно о 16 год. вони зайшли через ворота до господарства ОСОБА_7 . Підійшовши до дверей будівлі, де проживає ОСОБА_7 , вони постукали у двері. Обвинувачений привідкрив двері і почав кричати на них та обзивати нецензурними словами після чого закрив двері. Вони ще постукали у двері, однак обвинувачений не відкривав їх, тому вони розвернулися і вирішили йти з подвіря. Коли він відійшов від дверей приблизно 2-3 метри, почулося різке відкривання дверей, сильний удар та звук, ніби посипалося скло.Промайнула думка, що двері ОСОБА_7 відчинив, вдаривши ногою. Коли він повернувся в сторону дверей, до нього раптово підбіг ОСОБА_7 і наніс удар по голові якимось великим довгим предметом, який тримав у двох руках. Від цього удару він втратив свідомість, до якої повернувся за допомогою лікарів.

Скільки ударів наніс йому обвинувачений не може сказати. З собою до обвинуваченого він ніякі предмети не брав. У батька також не бачив жодного предмета, але тепер знає, що батько мав з собою цвяхотяг, який трамав у рукаві. Ніхто з них обвинуваченому ударів пляшкою чи якимось іншим предметом не наносив, двері не ламав.

Просить призначити обвинуваченому покарання згідно з законом. Цивільний позов задоволити в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та на підставі доданих до неї письмових доказів.

Аналогічні по суті показання дав суду потерпілий ОСОБА_9 , який крім того пояснив, що він дійсно мав з собою цвяхотяг, про який його син не знав і не бачив, оскільки він заховав його в рукав куртки. Брав його з метою самооборони, оскільки знав, що обвинувачений має неврівноважений характер. Біля будинку він також не демонстрував цей предмет і тому ОСОБА_7 також не міг його бачити.Коли вони вирішили піти з подвіря, то почув, що ОСОБА_7 не відчинив, а буквально вибив вхідні двері до свого будинку та стукнув ними так, що посипалось скло. ОСОБА_7 вибіг з будинку, при цьому тримаючи в руках довгий лом. Син в цей час знаходився спиною до ОСОБА_7 і якраз обернувся до нього обличчям, і в цей момент обвинувачений наніс йому удар, а може і декілька, по голові ломом. Від ударів син впав на землю. Він, потерпілий, в цей час стояв навпроти дверей, трохи позаду сина і коли син впав на землю, то ОСОБА_7 підбіг до нього і зразу наніс удар ломом в ліву частину голови. Він, потерпілий, випустив з рук цвяхотяг, з яким прийшов, а ОСОБА_7 наніс йому ще декілька ударів по голові та руках. Він встояв на ногах і почав втікати, а обвинувачений гнався за ним аж до сусідки, яка надала йому, потерпілому , допомогу. Обвинувачений повернувся на подвіря.Відразу він не відчував сильної болі в голові, однак вночі сильно розболілася голова, його забрали в лікарню, де діагностували перелом черепа.Через це йому робили трепанацію черепа, вставили металеву пластину. Жодного удару ні він, ні син не наносили обвинуваченому.

Просив суд задовольнити цивільний позов, стягнути витрати на лікування та моральну шкоду з підстав, викладених в позовній заяві.

Свідок ОСОБА_13 суду дала показання про те, що 08 лютого 2016 року вона була на роботі в Рожнятівській ЦРЛ. Приблизно о 16 год. їй зателефонувала невістка ОСОБА_12 та сказала, що її син ОСОБА_8 та її чоловік ОСОБА_9 пішли до ОСОБА_7 поговорити, щоб він не кидав більше камінням в неї і зразу виключила мобільний телефон .Через деякий час невістка зателефонувала знову і сказала, що ОСОБА_7 вдарив її сина, який лежить на його подвір`ї. Вона відразу попутнім автомобілем приїхала до будинку де проживає ОСОБА_7 і побачила на подвір`ї біля будинку ОСОБА_7 свого сина, який лежав на землі. В нього з голови текла кров, а навколо лежачого ходив ОСОБА_7 і бив його металевим предметом по ногах та інших ділянках тіла.Вона думала, що обвинувачений вбив її сина.Вона хотіла зайти на подвір`я і підійти до сина, але ОСОБА_7 зразу кинувся до неї, у зв"язку з чим вона не наважилася зайти на подвір`я. Пізніше приїхав автомобіль з працівниками поліції, а за ним машина швидкої медичної допомоги. Ще пізніше вона дізналася про конфлікт від свого чоловіка , якому вночі стало погано. Його відвезли в лікарню, де виявили перелом черепа, у звязку з чим йому робили трепанацію черепа.

Аналогічні по суті показання дала суду свідок ОСОБА_12 , яка крім того доповнила, що подвіря ОСОБА_7 проглядається з її подвіря.08 лютого 2016 вона поверталась додому і коли проходила повз його ворота то почула удар об недобудований будинок , а після цього мимо неї пролетів камінь, мало її не зачепивши. Зрозумівши, що це ОСОБА_7 кидає каміння, вона швидко пішла додому. Будучи вдома, вона по телефону повідомила ОСОБА_8 який доводиться їй чоловіком, що ОСОБА_7 в черговий раз кидав в неї камінням. Цього ж дня, приблизно о 16 год., після того, як вона пожалілася ОСОБА_8 , він та його батько ОСОБА_9 пішли на подвіря до ОСОБА_7 маючи на меті попросити, щоб він більше не чіпав її.Вона бачила, що хлопці постукали у двері, але в цей момент задзвонив телефон. Наступне що вона почула і побачила, це те, що різко, з грюкотом відчинилися двері , ОСОБА_7 вдарив якимось великим предметом, який тримав у двох руках, чоловіка по голові і відразу побіг до батька.Чоловік упав на землю, а обвинувачений побіг за батьком. Чоловік переніс дві важкі операції голови і продовжує лікуватися по даний час. Такі самі показання вона давала під час проведення слідчого експерименту. Стверджує, що потерпілі не били обвинуваченого, не ламали двері та не намагалися проникнути в житло.

Свідок ОСОБА_14 суду дала показання про те, що по сусідству з нею проживає ОСОБА_7 , який є неадекватною людиною та поводить себе дуже агресивно.Всі сусіди на вулиці його бояться. Він проживає якраз навпроти її подвір`я. 08 лютого 2016 року приблизно о 16 год. вона розвішувала на подвір"ї попраний одяг. В цей час побачила, що на подвір`я до ОСОБА_7 зайшли ОСОБА_8 та його батько ОСОБА_9 . Жодних предметів в їхніх руках вона не бачила. Потерпілі підійшли до будинку обвинуваченого та постукали у вхідні двері, однак не ламали їх,не намагалися проникнути в житло. Обвинувачений відчинив двері , щось сказав хлопцям і відразу зачинив двері. Потім почула, що двері відчинилися з грюкотом , почувся звук, ніби посипалось скло. Вона глянула у бік подвір`я ОСОБА_7 і побачила, що двері до його будинку відчинені, а ОСОБА_7 вибігає з будинку, тримаючи в руках великий предмет, подібний на палицю або лом. Далі вона побачила, що він замахнувся цим предметом і наніс удар по голові ОСОБА_8 . Від удару потерпілий впав на землю а вона злякалася, що його вбили, і побігла в будинок і зателефонувала в лікарню та поліцію. Більше з будинку не виходила і тільки через вікно бачила, що ОСОБА_7 погнався за втікаючим ОСОБА_9 . Після цього вона бачила, що ОСОБА_7 ходив по своєму подвір`ї, тримаючи в рукам менший предмет, а ОСОБА_8 в цей час лежав на землі неподалік від його будинку. Те, що вона бачила в той день, вона підтвердила під час проведення слідчого експерименту.
Свідок ОСОБА_15 суду дав показання про те, що раніше мав місце випадок , коли ОСОБА_7 підходив до його подвіря і робив зауваження з приводу стуку, який відбувався у звязку з ремонтом машини.Також був випадок, коли він безпричнно затівав сварку з його дружиною, тобто чіплявся до неї.
Свідок ОСОБА_11 суду дала показання про те, що по сусідству з нею проживає ОСОБА_7 08 лютого 2016 року приблизно о 16 год. вона була в своєму будинку і її чоловік сказав, до них на подвіря йде залитий кровю ОСОБА_9 , який дійсно забіг на їхнє подвіря, а з голови у нього текла кров. Він кричав, що ОСОБА_7 вдарив трубою по голові сина і вбив його. В цей час в сторону її подвіря з якимось предметом йшов ОСОБА_7 , якому вона сказала: ОСОБА_16 , у мене четверо дітей, дивися не напудь їх. Вона зрозуміла, що ушкодження на голові ОСОБА_9 -це справа рук обвинуваченого.Після цього ОСОБА_8 забрали на носилках в лікарню.Раніше ОСОБА_7 безпричинно вдарив її чоловіка.

Свідок ОСОБА_17 суду дав показання про те, що він не бачив конфлікту між потерпілими та обвинуваченим. Він був запрошений працівниками поліції, які показували йому металевий ломик, щось писали в протоколі, в якому він розписався, як понятий.

Свідок ОСОБА_18 суду дала показання про те,що 08.02.2016 року, приблизно о 16 год.вона бачила, що на подвіря ОСОБА_7 заходило двоє чоловіків і, як вона дізналася пізніше, це були потерпілі. Один з потерпілих тримав в руці якусь паличку.Потім почулися крики з подвіря ОСОБА_7 . ІІ чоловік сказав, що там бються. Що там відбувалося вона не бачила, однак вона викликала машину швидкої медичної допомоги, яка приїхала і забрала з подвіря потерпілого ОСОБА_8 , а сусідка ОСОБА_11 на своєму подвірї надавала допомогу ще одному потерпілому. Вважає, що потерпілі самі напали на обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_19 суду дав показання про те, що він доводиться чоловіком свідкові ОСОБА_18 08.02.2016 року він бачив, що на подвіря ОСОБА_7 зайшли двоє чоловіків.Старший Завойський йшов з паличкою і підпирався нею, а може ніс її в руках. Через деякий час Завойський вибіг з подвіря із криком побіг до ОСОБА_11 .Його дружина в цей час була в стайні і не могла бачити , як заходили Завойські на подвіря.

Крім показань потерпілих та свідків, винуватість обвинуваченого у вчинені інкримінованого йому злочину доказана:

-даними, що містяться в протокол- заяві про скоєний злочин, з якого вбачається, що ОСОБА_12 звернулася в правоохоронні органи із заявою, про вчинення 08 лютого 2016 року щодо її чоловіка неправомірних дій (т.1,а.к.п.166-167);

-даними, що містяться в журналі обліку викликів машини швидкої медичної допомоги та карті виїзду швидкої медичної допомоги , з яких вбачається, що виклик поступив у пункт ШМД 08.02.2016 року о 16 год.09.хв., потерпілого ОСОБА_8 з ЧМТ було доставлено в приймальне відділення Рожнятівської ЦРЛ о 16 год.25 хв. ( т.2,а.к.п.65-66);

-даними, що містяться в протоколі огляду місця події від 08.02.2016 року та фототаблиці до нього, якими підтверджено, що на траві біля будинку АДРЕСА_1 , на відстані 1 м від вікна виявлено пляму найбільшими розмірами 14 х 12 см з речовиною темно бурого кольору, а також на землі на відстані 2 м від будинку виявлено металевий цвяхотяг ( т.1,а.к.п.154-162);

-даними, що містяться в протоколі огляду місця події від 11.02.2016 року, яким підтверджено, що з прибудови до літньої кухні, в якій проживає обвинувачений ОСОБА_7 , виявлено та вилучено металевий лом ,один кінець якого загнутий гачкоподібно, а інший конусоподібний ( т.1,а.к.п.191-193);

-даними, що містяться в протоколі слідчого експерименту від 27.05.2016 року та на оптичному носії інформації СД-диску із відео-та аудіозаписом цього слідчого експерименту, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_9 , в ході якого потерпілий показав де, коли, і за яких обставин щодо нього вчинив злочин ОСОБА_7 ( т.2.а.к.п.219-222).

-даними, що містяться в протоколі слідчого експерименту від 27.05.2016 року та на оптичному носії інформації СД-диску із відео- та аудізаписом цього слідчого експерименту, за участю потерпілого ОСОБА_8 , в ході якого цей потерпілий також показав де, коли, і за яких обставин щодо нього вчинив злочин обвинувачений ОСОБА_7 ( т.2, а.к.п.223-225).

-даними, що містяться в протоколах слідчих експериментів від 27.05.2016 року та від 08.12.2016 року і на оптичних носіях інформації СД-диску із відео -та аудізаписом цих слідчих експериментів, за участю свідка ОСОБА_12 , в ході яких свідок розповіла та на місці показала про відомі їй обставини вчинення ОСОБА_7 злочину ( т.1,а.к.п.226-228; т.2,а.к.п.70-72).

-даними, що містяться в протоколах слідчих експериментів від 22.05.2016 року та 08.12.2016 року і на оптичних носіях інформації СД-дисках із відео- та аудіозаписом цих слідчих експериментів, за участю свідка ОСОБА_14 , в ході яких остання розповіла та на місці показала про відомі їй обставини вчинення ОСОБА_7 злочину щодо потерпілих ( т.2.а.к.п.8-10,73-75).

-даними, що містяться в протоколі слідчого експерименту від 31.05.2016 року та на оптичному носії інформації СД-диску із відео- та аудіозаписом цього слідчого експерименту, за участю обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_4 , в ході якого обвинувачений показав де, коли, і за яких обставин вчинив неправомірні дії щодо потерпілих ( т.1.а.к.п.229-233).
Обставини, викладені обвинуваченим під час проведення слідчого експерименту, по суті відповідають обставинам, які він давав в своїх поясненнях під час судового розгляду провадження.
-даними, що містяться у висновку судово-медичної експертизи № 86/37 Д від 06.05.2016 року, згідно з яким у ОСОБА_9 мались тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма з вдавленим уламковим переломом скронево-тім`яної кісток зліва, забоєм головного мозку середнього ступеня тяжкості, раною, забоєм м`яких тканин з травматичним набряком та синцем тім`яно -скроневої ділянки зліва, забоєм м`яких тканин з травматичним набряком та садном скроневої ділянки справа, що викликало необхідність проведення операції. Резекційна трепанація черепа в лівій скронево-тім`яній ділянці, ліквідація вдавленого перелому скронево-тім`яної кістки зліва відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що є небезпечними для життя в момент спричинення.Забій м`яких тканин з травматичним набряком верхньої третини лівого передпліччя; синець в ділянці лівої руки; синець та садно в ділянці правої руки, які можуть відповідати терміну, вказаному в постанові, відносяться до легких тілесних ушкоджень ( т.1,а.к.п.178-182);

-даними, що містяться у висновку судово-медичної експертизи № 88 від 12.04.2016 року, згідно з яким у ОСОБА_8 малися тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма з забоєм говного мозку тяжкого ступеня, крововиливами над твердою мозковою оболонкою, під тверду та м`яку мозкові оболони, речовину головного мозку, м`які покриви голови, переломами кісток основи та склепіння черепа, вдавленим переломом лобної кістки зліва, з забійними ранами та синцями в ділянці голови, синці в ділянці лівої руки та правого стегна, які утворилися від дії тупих твердих предметів та можуть відповідати терміну, вказаному у постанові. Відкрита черепно-мозкова травма з забоєм головного мозку тяжкого ступеня, крововиливами над твердою мозковою оболонкою, під тверду та м`яку мозкові оболони, речовину головного мозку, м`які покриви голови, переломами кісток основи та склепіння черепа, вдавленим переломом лобної кістки зліва, з забійними ранами та синцями в ділянці голови відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення, а решта тілесних ушкоджень відносяться до легких (т.1.а.к.п.184-187);

- даними, що містяться у висновку експерта № 49 від 10.03.2016 року, згідно з яким на цвяхотязі знайдено мікросліди крові, видова і статева приналежність якої не встановлена про причині відсутності клітинних елементів крові та негативних результатів реакції визначення видової приналежності крові, що не дозволяє подальше встановлення групової належності крові ( т.1.а.к.п.189-190);

Експерт ОСОБА_20 -завідувачка Калуським районним відділом СМЕ - суду дала показання про те, що при дослідженні медичних документів потерпілого ОСОБА_9 нею було встановлено, що цьому потерпілому заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, перелік яких викладено нею у висновку експерта. Кількість тілесних ушкоджень свідчить про те, що потерпілому було заподіяно не менше трьох ударів в ділянку голови, а також декілька ударів в інші ділянки тіла. Не виключається, що всі тілесні ушкодження могли бути спричинені металевими предметами, якими є визнані речовими доказами лом та цвяхотяг.

ОСОБА_21 -судово-медичний експерт Калуського районного відділу СМЕ суду дала показання про те, що проведення експертизи тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_8 здійснювалося на підставі його медичних документів. Експертизою встановлено , що в потерпілого ОСОБА_8 малися тілесні ушкодження, які відображені у висновку. Деякі тілесні ушкодження відносяться до тяжких, а деякі до легких.Кількість тілесних ушкоджень, які відносяться до тяжких , дає підстави припускати, що потерпілому було заподіяно не менше двох-трьох ударів в ділянку голови. Інші тілесні ушкодження спричнені іншими ударами. Не виключається, що всі удари могли бути заподіяні металевими предметами. Тілесні ушкодження, які малися на шиї в ОСОБА_7 , могли бути отримані від удару пляшкою, якщо вона розбилася від удару по тілу, від удару цвяхотягом, який міг залишити подряпини на шиї ОСОБА_7 . Такі тілесні ушкодження могли бути спричинені іншими тупими твердими предметами та предметами з обмеженою поверхнею.

Доводи обвинуваченого та його захисників про те, що тілесні ушкодження потерпілим були спричинені ОСОБА_7 в стані необхідної оборони не знайшли свого підтвердження .
Стаття 36 ч.1 КК України дає визначення необхідної оборони, за яким необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Отже, суд враховує, що стан необхідної оборони виникає за умови невідкладної необхідності у того, хто захищається, в заподіянні шкоди тому, хто посягає, для негайного відвернення або припинення його суспільно небезпечного посягання. Суспільно небезпечним посяганням в такому разі є будь-які дії, які безпосередньо спрямовані на заподіяння негайної і невідворотної істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам особи.
Пункт 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 26.04.2002 року"Про судову практику у справах про необхідну оборону" визначає, що стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.
Суд оцінює критично показання обвинуваченого щодо обставин злочину, зокрема, що хтось з потерпілих вдарив його пляшкою, що вони розбили скло у дверях та ламали їх, намагалися вдарити- ОСОБА_8 - цвяхотягом, а ОСОБА_9 -великим ломом, оскільки його показання суперечать іншим дослідженим в судовому засіданні доказам.
Зокрема показанням потерпілих про те, що вони не ламали двері, не проникали в житло і не заподіювали тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , а саме обвинувачений наносив їм удари, від яких вони отримали тяжкі тілесні ушкодження. Дані показання є послідовними, несуперечливими, такими, що не викликають в суду жодного сумніву щодо їх правдивості.

Показання потерпілих об"єктивно узгоджуються з вищенаведеними показаннями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_14 про те, що діями чи виглядом потерпілих не створювалася будь-яка реальна загроза майну, життю чи здоров`ю обвинуваченому або в обвинуваченого були б підстави побоюватись заподіяння шкоди з боку потерпілих.
Показання цих свідків узгоджуються між собою та з іншими письмовими вищенаведеними судом доказами, а тому також не викликають жодного сумніву у суду щодо їх достовірності.
Твердження обвинуваченого та його захисників про те, що потерпілі вибили скло в дверях, наносили удари по дверному полотну і таким чином намагалися проникнути в житло, у зв"язку з чим він вимушений був захищати своє житло від вторгнення потерпілих, суд також розцінює як захисну версію, мета якої допомогти ОСОБА_7 уникнути кримінальної відповідальності за скоєне.

Аналогічно суд розцінює і намагання захисту довести, що дірки в пластику, яким оббитий фасад будинку біля його вхідних дверей, утворилися внаслідок неправомірних дій потерпілих, які ніби-то умисно пошкодили його , у зв`язку з чим, обвинувачений вимушений був захищати ще й своє житло, не відповідають дійсності. Ні під час досудового слідства, ні під час судового розгляду провадження обвинувачений не давав показань про те, що потерпілі вчинили пошкодження.
Про пошкодження пластику захист дізнався при відтворенні відеозапису слідчого експерименту і взяв для себе за одну із версій для захисту інтересів підзахисного, який по суті не заперечив, що таке пошкодження мало місце ще до 08.02.2016 року.
Потерпілі та вищенаведені свідки стверджують, що скло у дверях розбилося через те, що обвинувачений буквально вискочив з будинку і, різко відкривши двері, вдарив ними об стіну, через що і посипалося скло.

Факт нанесення сильних ударів по дверях, внаслідок яких вони були пошкоджені, як про це стверджує ОСОБА_7 та сторона захисту, також спростовується показаннями потерпілих, а також відсутністю характерних пошкоджень на дверях. Виявлені пошкодження у вигляді відлущування фарби є наслідком природніх процесів. Твердження захисників про те,що потерпілі наносили удари по дверному полотну металевим ломом, у зв"язку з чим на ньому залишилася фарба від дверей, не відповідає дійсності , оскільки під час огляду цього речового доказу судом встановлено, що нашарування фарби на ньому це залишок фарби, якою його було пофарбовано суцільно задовго до скоєння злочину. Ніяких ковзань, частин нашарувань, які б за кольором чи способом нанесення відрізнялись від основного фарбового покриття лома, не виявлено.

Показання ОСОБА_7 про те, що хтось із потерпілих ударив його пляшкою по голові, також спростовуються показаннями свідків про те, що потерпілі ударів не наносили обвинуваченому, та показаннями самих потерпілих про те, що вони не мали з собою пляшки, а тому не завдавали удару обвинуваченому.

Показання потерпілих та свідків щодо викладеного суд також вважає такими, що відповідають дійсності.

Водночас суд не виключає, що тілесні ушкодження ОСОБА_7 могли були спричинені потерпілим ОСОБА_9 уже у ході захисту потерпілого ОСОБА_8 від злочинних дій обвинуваченого шляхом нанесення удару цвяхотягом, від загостреного кінця якого на шиї ОСОБА_7 і могла утворитись подряпина. Таке походження подряпини допускає і допитана у судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_21 .

Умисне заподіяння обвинуваченим тяжких тілесних ушкоджень потерпілим підтверджено і його поведінкою після вчинення злочину, яка проявилася в тому, що він видав працівникам поліції металевий цвяхотяг, знаючи, що він належав потерпілим, і таким чином хотів продемонструвати, що це вони прийшли до нього із знаряддям злочину та вчинили напад на нього, і навпаки, великий металевий лом, який було вилучено тільки 11.02.2016 року, він заховав в прибудову, маючи умисел приховати знаряддя злочину і таким чином уникнути відповідальності. Тобто, зазначене підтверджує те, що ОСОБА_7 свідомо приховав цей предмет від поліції з метою уникнути відповідальності та створити враження, що він наносив удари тільки цвяхотягом, який принесли потерпілі, від неправомірних дій яких ніби-то захищався.

Показання свідка ОСОБА_18 про те, що потерпілі вчинили напад на обвинуваченого, що вона бачила в руках потерпілого якусь паличку є неправдивими. Оскільки вказаний свідок є сусідом обвинуваченого і не бажає бути в поганих стосунках з його мамою,та з огляду на те, що цей свідок має на меті убезпечити себе від можливих неправомірних дій обвинуваченого в майбутньому, вона дає неправдиві показання в цій частині.

ЇЇ показання спростовуються вищенаведеними показаннями потерпілих, свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , показаннями свідка ОСОБА_19 , який доводиться їй чоловіком, який ствердив, що дружина на момент, коли потерпілі заходили на подвір"я обвинуваченого та коли починався конфлікт, була в стайні, а тому не могла бачити, як і з чим заходили потерпілі на подвіря.

Показання свідка ОСОБА_19 про те, що він бачив Завойського з паличкою в руках суд також оцінює критично з мотивів, з яких вважає неправдивими показання свідка ОСОБА_18 .

Отже, відсутність будь-яких неправомірних, насильницьких дій чи погроз зі сторони потерпілих, наявність реальної можливості залишити місце конфлікту, тобто можливість залишитися в будинку і не виходити з нього і таким чином уникнути його продовження, свідчить про відсутність будь-якого посягання на майно, життя чи здоров`я обвинуваченого, яке б обумовлювало необхідність негайного заподіяння шкоди потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Пояснення ОСОБА_7 про те, що він вибіг з будинку з метою розібратися з потерпілими за насення удару пляшкою, з наступним нанесенням множинних ударів обидвом потерпілим по голові та інших ділянках тіла свідчить про те, що обвинувачений не діяв в межах або з перевищенням меж необхідної оборони.
Тому, враховуючи наведене, оцінюючи детально досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, виходячи зі змісту ст. 36 КК України та за відсутності протиправного посягання на правоохоронювані інтереси обвинуваченого, суд вважає, що дії ОСОБА_7 спрямовані на умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та є розправою, а не діями, вчиненими в межах необхідної оборони, і підлягають кваліфікації за ч. 1 ст.121 КК України як заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Згідно з довідками, що видані Рожнятівською ЦРЛ, ОСОБА_7 на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті даного лікувального закладу не перебуває (т.2, а.к.п.121), знаходиться на диспансерному обліку в психоневрологічному кабінеті (т.2,а.к.п.122).
Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 53 ОСОБА_7 психічною хворобою не страждає, виявляє ознаки шизотипового розладу, що не позбавляє його здатності у даний час усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій він хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим або іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждав, виявляв ознаки шизотипового розладу. Через наявний у нього психічний розлад він не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує ( т.1,а.к.п.209-212).

Судом встановлено, що винний не в повній мірі усвідомлював значення своїх дій, а тому вважає за можливе на підставі ст. 20 КК України визнати його обмежено осудним та врахувати дану обставину при призначенні покарання як помякшуючу його.

Інших обставин, які б впливали на помякшення покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Враховуючи особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався ( т.2.а.к.п.124-125), негативно характеризується за місцем проживання (т.2,а.к.п. 120), суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання в межах санкції інкримінованого йому злочину.

Підстав для застосування до призначеного ОСОБА_7 покарання ст.ст.69,75 КК України суд не вбачає.

Оскільки обвинуваченому призначається покарання у виді позбавлення волі, запобіжний захід у виді тримання під вартою обраний щодо ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін.

Заявлений потерпілими цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі, в сумі 11190,05 гривень, оскільки саме цю суму підтримують потерпілі і, саме така сума підтверджується зібраними по справі доказами (т.1, а.к.п.19-26).

Оскільки квитанцією та фіскальними чеками підтверджено, що ОСОБА_8 поніс матеріальні витрати повязані з лікуванням в сумі 5645.035 грн., а ОСОБА_9 в сумі 5545.025 грн., саме такі суми коштів слід стягнути на користь потерпілих з обвинуваченого.

Підлягає стягненню на користь потерпілих і витрати в сумі 6000 грн., повязані з оплатою правової допомоги адвоката, оскільки такі витрати підтверджені квитанцією без № від 03.06.2016 року ( т.1,а.к.п.18).

Вирішуючи питання про стягнення на користь потерпілих моральної шкоди, суд виходить з вимог ст.1167 ЦК України, за змістом якої моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

За змістом ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з ушкодженням здоровя, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р.№ 4Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розмір відшкодування зазначеної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру й обсягу страждань,яких зазнав позивач,характеру немайнових втрат і з урахуванням інших обставин;при цьому суд має виходити із засад розумності,виваженості та справедливості.

Позивачі висувають вимоги про стягнення на їхню користь в рахунок відшкодування моральної шкоди по 200000 гривень кожному мотивуючи її тим, що вони тривалий час лікувалися, перенесли оперативне втручання, були позбавлені звичного способу життя, їм потрібно тривалий період перебувати на реабілітації, їхній стан здоров`я незадовільний по даний час.

Суд погоджується з таким обгрунтуванням моральної шкоди та, вирішуючи питання про її відшкодування потерпілим, враховує характер, обсяг, тривалість їх фізичних і моральних страждань, характер діяння, обставини скоєння злочину, істотність і наслідки вимушених змін у життєвих стосунках потерпілих, а також майновий стан обвинуваченого.

А тому суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає за необхідне задовільнити позовні вимоги позивачів в частині стягнення моральної шкоди з ОСОБА_7 частково.

Також, до задоволення підлягає позов прокурора Рожнятівського відділу Калуської місцевої прокуратури про стягнення з ОСОБА_7 на користь Комунального закладу «Центральна районна лікарня Калуської міської і районної рад Івано-Франківської області» 12062,25 гривень затрачених витрат на стаціонарне лікування потерпілих. Такі витрати підтверджені письмовими доказами (т.1,а.к.п.52-53).

Крім того, зОСОБА_7 слід стягнути витрати за проведення експертизи у сумі 527 гривень 67 копійок.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.366-369, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком 6 (шість) років.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , до вступу вироку в законну силу залишити без змін, а строк відбування покарання обчислювати з 18 години 08 лютого 2016 року.

Час перебування ОСОБА_7 під вартою з 08 лютого 2016 року по день набрання вироком законної сили зарахувати йому в строк покарання, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Позов ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 5645.035 ( п`ять тисяч шістсот сорок п`ять грн.35 коп)

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 60000 ( шістдесят тисяч ) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 3000 ( три тисячі) грн. витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги адвоката.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 5545.025 ( п`ять тисяч п`ятсот сорок п`ять грн.25 коп.)

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 60000 ( шістдесят тисяч ) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 3000 ( три тисячі) грн. витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги адвоката.

Позов прокурора Рожнятівського відділу Калуської місцевої прокуратури в інтересах Комунального закладу «Центральна районна лікарня Калуської міської і районної рад Івано-Франківської області» до ОСОБА_7 про стягнення затрачених витрат на стаціонарне лікування потерпілих задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь Комунального закладу «Центральна районна лікарня Калуської міської і районної рад Івано-Франківської області» 12062,25 (дванадцять тисяч шістесят дві грн.25 копійок).

Стягнути з ОСОБА_7 в доход держави 527 гривень 67 копійок витрат за проведення експертиз.

Речові докази по справі - металевий лом конфіскувати в доход держави, металевий цвяхотяг повернути потерпілому ОСОБА_9 , скло від пляшки Мякуш знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Рожнятівський районний суд, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно ст.376 ч.6 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий: