Справа № 563/377/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.05.2017 року Корецький районний суд
Рівненської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Корець кримінальне провадження №00000057 від 18 лютого 2015 року по обвинуваченню
ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Городище Корецького району Рівненської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , пенсіонерки, із середньою освітою, вдови, громадянки України, раніше не судимої,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,
в с т а н о в и в :
Згідно із обвинувального акту у даному кримінальному провадженні, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що приблизно у 2010 році, точна дата та час під час досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого використання у власних цілях, отримала від своєї покійної свекрухи ОСОБА_5 , з якою спільно проживала за вказаною адресою та всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» незаконно зберігала дані рослини на полиці кладової кімнати житлового будинку за місцем свого проживання без мети збуту.
18 лютого 2015 року під час проведення огляду житлового будинку ОСОБА_4 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками міліції було виявлено та вилучено частково пошкодженні головки без насіння та верхні частини стебел рослин коричневого кольору, що являються особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено маковою соломою, маса якої в перерахунку на суху речовину становить 65 г.
Стороною обвинувачення інкриміновані дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу без мети збуту.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 показала, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , однак фактично приблизно з 2006 року проживає у свого старшого сина в АДРЕСА_2 . Житловий будинок в с.Стовпин залишився їй після смерті свекрухи ОСОБА_5 , яка померла в 2010 році. Станом на лютий 2015 року в даному будинку проживав і проживає нині її син ОСОБА_6 , який підтримував порядок в ньому. Вона ж сама час від часу приїздила в даний будинок, іноді там прибирала. Жодного маку в кладовій або в інших кімнатах будинку не бачила, звідки він там опинився не знає. Вважає, що даний мак можливо залишився після свекрухи, яка за життя ходила до церкви святити мак, проте остання їй маку не дарувала, сама ж мак не купувала та не вирощувала. Також зазначила, що є пенсіонером, інвалідом, пересувається за допомогою трості, а тому фізично не могла положити, чи дістати даний мак з верхньої полиці, яка знаходиться на значній відстані від підлоги. Будь-якого дозволу на проведення огляду працівникам міліції не надавала. А тому просить її виправдати.
Свідок ОСОБА_7 суду показав, що два роки тому, точної дати не пам`ятає, прийшов у Стовпинську сільську раду Корецького району по особистим питанням. Сільський голова ОСОБА_8 попросив його бути понятим при поведені слідчої дії. Разом з ОСОБА_8 поїхали до господарства ОСОБА_9 . Біля будинку вже були працівники міліції та ОСОБА_6 . Обвинуваченої ОСОБА_4 не було, оскільки вона постійно проживає в сина у м.Рівне. Після чого працівники міліції, а їх було троє, зайшли разом з ним та сільським головою до хати. Працівники міліції розійшлись по кімнатах, почали щось там шукати, перевертати речі, що вони саме шукали йому не повідомляли. Натомість він за працівниками міліції не ходив, а постійно стояв в ганку. Чи ходив за міліціонерами ОСОБА_8 , вже не пам`ятає. Потім, один із працівників міліції зайшов в комору, звідки виніс 2-3 стеблини маку, яки був перев`язаний торбиною на бантик, такий який носять святити до церкви. Мак був погризений мишами, в павутинні та в смітті. По зовнішніх ознаках, як агроном за спеціальністю, зробив для себе висновок, що цьому маку більше десяти років. Працівник міліції присутнім повідомив, що даний мак знаходився на верхній полці. Вважає, що обвинувачена будучи інвалідом не могла фізично до даної полки дістатись та взагалі він міг залишитись від свекрухи обвинуваченої.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що два роки тому, точної дати не пам`ятає, в темний час доби його та ОСОБА_7 працівники міліції запросили бути понятими під час пошуку грошей у сина обвинуваченої ОСОБА_6 , який відібрав їх у односельчанина. Після чого працівники міліції зайшли разом з ним та ОСОБА_7 до хати. Працівники міліції розійшлись по кімнатах, почали шукати гроші, однак грошей не знайшли. ОСОБА_7 весь час стояв на порозі в сінях. Потім, в кладовці міліціонер знайшов кілька стебелець маку, такий як носять святити до церкви. В кладову заходив лише міліціонер. Мак був сухий, «брящяв», без насіння, погризений мишами, в павутинні та в смітті. Даний мак знаходився на верхній полці, яка була закидана всякими непотребом, про це учасникам огляду повідомив міліціонер. Та полка знаходилась на чималій висоті, без драбини чи стільця туди щось положити або звідти щось взяти не можливо. Вважає, що обвинувачена не могла фізично до даної полки дістатись. Під час огляду ОСОБА_6 повідомив, що не знає звідки цей мак та порадив міліціонерам з цього приводу звернутись до його матері ОСОБА_4 .
При проведені огляду місця події 18 лютого 2015 року житлового будинку АДРЕСА_1 в кладовій кімнаті на верхній стінній полиці серед пакетів було виявлено один пакет із пошкодженими коробочками та верхніми частинами стебел висушених рослин снотворного маку. Вказаний пакет з його вмістом було вилучено з місця події. (а.п.9-13)
Зазначений огляд проводився на підставі письмової заяви сина обвинуваченої ОСОБА_6 на проведення огляду житлового господарства. (а.п.8)
З наданих стороною обвинувачення документів витягу з кримінального провадження №00000057 від 18 лютого 2015 року, рапорту старшого слідчого СВ Корецького РВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_10 від 18 лютого 2015 року, зареєстрованого в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Корецького РВ УМВС України в Рівненській області 18 лютого 2015 року, виплаває, що 18 лютого 2015 року до ЄРДР внесено відомості про те, що працівниками Корецького РВ УМВС України в Рівненській області, під час проведення 18 лютого 2015 року огляду житлового будинку ОСОБА_6 було виявлено та вилучено частково пошкодженні головки без насіння та верхні частини стебел рослин маку, масою близько 65 г.
Згідно із висновку фізико-хімічної експертизи №167 від 10 березня 2015 року, виявлена 18 лютого 2015 року під час огляду місця події речовина рослинного походження коричневого кольору є наркотичним засобом маковою соломою, маса якої становить 65 г (в перерахунку на висушену речовину). (а.п.21-23)
Надані стороною обвинувачення докази на підтвердження винуватості ОСОБА_4 , суд оцінивши з точки зору належності, допустимості, достовірності, не знаходить такими, що можуть бути покладені в обґрунтування вини обвинуваченої.
Так, суд приходить до висновку, що огляд господарства ОСОБА_4 проведено без дотримання норм діючого законодавства, в зв`язку з чим такий доказ не може бути визнаний допустимим.
Відповідно до вимог ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після завершення огляду.
Статтею 237 КПК України передбачено, що з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.
За правилами ст.234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи.
Згідно із ч.3 ст.233 КПК України, слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.
Отже, відповідно до вищезазначених норм права, випливає, що огляд місця події (житла) повинен проводитись на підставі ухвали слідчого судді, та лише у невідкладних випадках, пов`язаних з врятуванням життя людей чи майна, або з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, без дозволу слідчого судді з наступним його отриманням.
При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що законодавцем поняття огляд, обшук, проникнення до житла, чітко розмежовані, такі не є тотожними, та стосовного кожного з них визначено чіткий порядок проведення. Крім того, законодавець чітко розмежовує і мету проведення таких заходів.
В судовому засіданні було з`ясовано, що огляд місця події житлового будинку АДРЕСА_1 проведено до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не пов`язаного із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину.
Свідок ОСОБА_7 в суді серед іншого, показав, що брав участь при проведенні огляду в житловому будинку АДРЕСА_1 в якості понятого і ствердив, що під час безпосереднього вилучення макової соломки із кладової кімнати, в цьому приміщенні перебував лише працівник міліції, який її і вилучив. Сам же свідок весь час під час огляду перебував в ганку будинку та безпосередньо не бачив звідки саме працівник міліції вилучив мак. Також вказав, що працівники міліції шукали щось, перевертаючи речі.
Звідси випливає, що слідчий фактично проводив обшук, а не огляд, до того з порушенням правил щодо їх проведення. Тобто, свідомо та грубо порушуючи вимоги чинного законодавства.
Про ігнорування прав та законних інтересів свідчать і ті факти, що в будинок АДРЕСА_1 працівники міліції потрапили під приводом перевірки причетності сина обвинуваченої ОСОБА_6 до вчинення злочину проти власності (відповідно до показань свідка ОСОБА_8 ). Інших доказів того, чому працівники проникли до даного житла, прокурор не навів. Разом з тим, син обвинуваченої ОСОБА_6 , який під час огляду повідомив міліціонерам, що з приводу маку їм необхідно звернутись до його матері ОСОБА_4 (про що суду повідомили свідки), на досудовому розслідуванні взагалі жодного разу не допитувався, питання про його допит в судовому засіданні сторонами кримінального провадження не порушувалось.
Згідно із показань свідків, під час огляду місця події, окрім слідчого, брали участь ще декілька міліціонерів, проте всупереч п.1 ч.3 ст.104 КПК України інформація про їх участь протокол огляду не містить, їх процесуальний статус не визначено.
В протоколі про огляд місця події зазначено, що було виявлено один пакет із пошкодженими коробочками та верхніми частинами стебел висушених рослин снотворного маку, проте свідки, які були понятими при даній слідчій дії, зазначили, що рослини маку були зав`язані торбиною в пучок.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що протокол огляду місця події від 18 лютого 2015 року не був отриманий в порядку встановленому законом, а тому, не може бути визнаний допустимим
З наведених вище обставин суд відхиляє висновки експерта №167 від 10 березня 2015 року щодо дослідження вилучених під час огляду господарства ОСОБА_4 об`єктів, як недопустимі докази, оскільки такі були здобуті з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.
Відповідно до пункту 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, підписаної 04 листопада 1950 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначає, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Так, у справі Barbera, Messeque and Jabardo v. Spain (Бербера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії від 6 грудня 1998р.) Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудній вчинив злочин, який йому ставиться у вину, обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного».
Отже, обвинувачення повинно довести «кожний факт», пов`язаний із злочином, щоб «не існувало жодної розумної підстави для сумнівів». Правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого по суті означає, що жодна з сумнівних обставин не може бути покладена в основу обвинувальних тез по справі, тобто воно висуває вимогу повної і безумовної доведеності обвинувачення. Ця вимога має на меті охорону законних інтересів обвинуваченого і служить гарантією досягнення істини у справі.
Таким чином, правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого виступає гарантією не тільки для обвинуваченого, воно служить також гарантією досягнення мети правосуддя. Завдяки даному правилу досягається об`єктивна істина, так як обвинувачення ґрунтується тільки на безсумнівних доказах і безспірних фактах.
Відповідно до ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно із ч.2 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Стаття 22 КПК України визначає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин передбачених ст.91 цього Кодексу покладається на прокурора. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.
Відповідно до ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору незалежності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Частиною першою статті 84 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Диспозиції ч.1 ст.309 КК України передбачає незаконне виробництво, виготовлення, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, тобто, передбачає наявність умислу конкретної особи на вчинення зазначених протиправних дій.
Стороною обвинувачення суду не надано жодного доказу про те, що у 2010 році ОСОБА_4 отримала рослину маку від своєї покійної свекрухи ОСОБА_5 , тобто не доведено факт придбання.
Переконання сторони обвинувачення у причетності та вини ОСОБА_4 до умисного вчинення інкримінованого їй злочину є сумнівними, оскільки висловлені у формі припущення, жоден із свідків не вказав, що саме обвинувачена незаконно зберігала наркотичний засіб. Сама ж обвинувачена ОСОБА_4 категорично заперечує свою причетність до інкримінованого злочину, а тому такий сумнів тлумачиться судом на її користь.
Обвинувачена ОСОБА_4 , свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 показали, що обвинувачена, дійсно, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , однак фактично приблизно з 2006 року постійно проживає в м.Рівне, в даному будинку проживав і проживає її син ОСОБА_6 . Крім того, свідки та обвинувачена ствердили, що остання фізично не могла дістатись до полки на якій виявлено макову соломку і дана макова соломка могла належати свекрусі обвинуваченої.
Доводи сторони обвинувачення про те, що житловий будинок належить обвинуваченій ОСОБА_4 , в якому виявлено макову соломку, а тому і наркотичний засіб належить саме їй, також має форму ймовірності чи припущення, оскільки зберігати макову соломку могла будь-яка інша особа з числа тих, котрі фактично проживають (син обвинуваченої) або проживали (свекруха та колишня невістка обвинуваченої) у вказаному домоволодінні. Більш того, обвинувачена з 2006 року у вказаному будинку не проживає. Матеріали кримінального провадження не містять доказів (правовстановлюючих документів) про належність даного будинку саме обвинуваченій, таких доказів прокурором в судовому засіданні не надано.
Обвинувачена є особою похилого віку (72 роки), за зареєстрованим місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягалась. (а.п.36-38)
Будь-яких інших переконливих доказів на підтвердження вини ОСОБА_4 у інкримінованому злочині не надано, у зв`язку з чим у суду існують розумні сумніви, що злочин, в якому остання обвинувачується, вчинено саме нею.
Відповідно до ст.373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 цього Кодексу. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, аналізуючи досліджені у кримінальному провадженні докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що в кримінальному провадженні не встановлено доказів, які б підтверджували того, що в діях ОСОБА_4 є склад інкримінованого їй злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.
За встановлених фактичних обставин, виходячи із закріпленого в ст.62 Конституції України принципу презумпції невинуватості, суд приходить до висновку про недоведеність вини обвинуваченої ОСОБА_4 в пред`явленому обвинуваченні, а тому її необхідно виправдати.
Речовий доказ по кримінальному провадженню необхідно знищити.
Керуючись ст.ст.349, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати невинуватою та виправдати у зв`язку з відсутністю в її діянні складу злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.
Речовий доказ по кримінальному провадженні картону коробку з-під ліків з вмістом в ній макової соломи, масою 65 г. (в перерахунку на висушену речовину) знищити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Рівненської області на протязі 30 (тридцяти) днів з моменту його оголошення через Корецький районний суд Рівненської області, а виправданій в такому ж порядку і в такий же строк, але з моменту вручення їй копії вироку.
С у д д я :