Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/430/16-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2016 року м. Олевськ
Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду кримінальне провадження № 0000703 від 02.11.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, не працюючого, не депутата, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.240 КК України,

з участю сторін

кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :
13 серпня 2016 року, ОСОБА_3 , разом із ОСОБА_5 , (матеріали стосовно якого, органом досудового розслідування виділені в окреме провадження), з корисливих мотивів, в порушення п.2-5 Порядку «Про надання спеціальних дозволів на користування надрами», затвердженого Постановою КМУ від 30 травня 2011 року № 615, п.3-4 Положення «Про порядок надання гірничих відводів», затвердженого постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 59, не маючи спеціального дозволу користування надрами та відповідного гірничого відводу, необхідність яких передбачена ст.19 Кодексу України «Про надра», прибули, об 13 годині 00 хвилин до ділянки лісового масиву, яка розташована на відстані трьох кілометрів від с.Обище Олевського району Житомирської області, де реалізуючи свій умисел, спрямований на незаконне видобування бурштину із вказаної вище ділянки лісового масиву, без оформлення в установленому порядку документів, що посвідчують право на земельну ділянку, самовільно, за допомогою мотопомпи, марки «АР 1888 F», моделі «SCWP 100с», яку привезли із собою, шляхом гідророзмиву ґрунту намагалися незаконно видобути каміння бурштину-сирцю, який відповідно до Закону України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ним» від 18.11.1997 року, постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення» від 12 грудня 1994 року № 827 (у редакції Кабінету Міністрів України від 13 січня 2012 року) відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення, є дорогоцінним камінням органогенного утворення, проте не довели свій злочинний намір до кінця з причин, які не залежали від їхньої волі, оскільки безпосередньо під час спроби незаконного видобування каміння бурштину-сирцю, цього ж дня, тобто 13.08.2016 року, об 15 годині 00 хвилин, у вказаному місці були затримані працівниками поліції Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області, якими в ході огляду місця вчинення кримінального правопорпушення було вилучено: мотопомпу, марки «АР 1888 F», моделі «SCWP 100с», заводського виробництва, чорного кольору; шланг забірник; шрайбер; 3 пожежні рукави довжиною по 20 метрів кожен; 2 сачки; металеву палицю - тичку.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, свою провину у вчиненому спільно з ОСОБА_5 , (матеріали стосовно якого, органом досудового розслідування виділені в окреме провадження),кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.15 ч.2 ст.240 КК України визнав повністю. В ході судового розгляду кримінального провадження надав суду показання, що викладені у письмовій формі, які є послідовними, і повністю підтверджують обставини вчинення злочину, що викладені в обвинувальному акті, погодився на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту щодо тих обставин, які ніким, у тому числі і ним не оспорюються та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу, пояснивши, що рішення його є добровільним, наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України йому зрозумілі. У вчиненому щиро розкаюється, розуміючи протиправність своїх дій, що були вчинені ним спільно з ОСОБА_5 ,запевнив суд, що вже зробив для себе відповідні висновки. Просить суд, зважаючи на його вік, має багатодітну сім`ю, на утриманні троє неповнолітніх дітей, вперше вчинив кримінальне правопорушення, повне визнання ним своєї провини у вчиненому кримінальному правопорушенні, його каяття у вчиненому, всебічне сприяння працівникам поліції у розкритті злочину, застосувати до нього при призначенні кримінального покарання за вчинене кримінальне правопорушення ст.69 КК України та призначити більш м`яке покарання.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , повністю визнав свою винність у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.240 КК України, та у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч.3 ст.349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , надані ним під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї винності у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, суд допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.240 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч.2 ст.15 ч.2 ст.240 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних правопорушень середньої тяжкості, вчинене проти довкілля, що виразилося у закінченому замаху на незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчиненому злочині та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує також і те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України відноситься до кримінальних правопорушень середньої тяжкості. По місцю проживання характеризується виключно позитивно, його вік, має багатодітну сім`ю, на утриманні троє неповнолітніх дітей 2002, 2003 та 2008 років народження, є потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС третьої категорії, запевнив суд, що вже зробив для себе відповідні висновки та зрозумів караність своїх дій. Суд з врахуванням вказаних вище декількох обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину та повне визнання своєї провини у вчиненому кримінальному правопорушенні, оскільки ОСОБА_3 , надав показання у судовому засіданні щодо обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, показання його були логічними, послідовними і незміненими, що свідчить про його не байдужість щодо вчиненого і наслідків. Співпрацюючи із працівниками поліції особисто, добровільно надавав допомогу органам досудового розслідування у з`ясуванні тих обставин вчинення замаху на злочин, що мають істотне значення для повного його розкриття, як то: показав на місці де мали намір вчинити незаконний видобуток корисних копалин і добровільно розповів на місці про свої наміри. У своїй сукупності ці пом`якшуючі обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та зменшують ступінь його суспільної небезпеки до такого рівня, які дають підстави суду при призначенні покараннязастосувати більш м`який вид покарання, нижчий від найнижчої межі.

Таким чином, враховуючі зазначені обставини, а також разом із конкретними обставинами справи, відсутністю обтяжуючих обставин, що свідчить про те, що ОСОБА_3 , як особа не являє собою підвищено суспільно-небезпечною особою, що також істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину і впливають на помякшення покарання, з врахуванням особи винного та думки прокурора щодо застосування до ОСОБА_3 , ст.69 КК України, суд, приходить до висновку, що зазначені дані в їх сукупності дають можливість прийти до висновку про доцільність призначення ОСОБА_3 , кримінального покарання на підставі ч.1 ст.69 КК України та призначення йому більш м`якого виду покарання, нижчого від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті за якою він притягується до відповідальності.

Відповідно до ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу або перейти до іншого більш мякого виду основного покарання не зазначеного в санкції статті особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Відповідно до п.2 Постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» роз`яснено судам, що призначаючи покарання у виді штрафу або виправних робіт і визначаючи розмір та строки відповідного покарання, суди мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо.

В п.8 зазначеної Постанови вказано, що призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст.69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.
Відтак, зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є необхідною і цілком достатньою для виправлення ОСОБА_3 , та попередження вчинення нових злочинів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Речові докази: мотопомпу, марки «АР 1888 F», моделі «SCWP 100с», заводського виробництва, чорного кольору; шланг забірник; шрайбер; 3 пожежні рукави довжиною по 20 метрів кожен; 2 сачки; металеву палицю тичку, що згідно до ухвали Олевського районного суду Житомирської області від 16.08.2016 року належать ОСОБА_5 залишити на зберіганні, на території Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській областідо вирішення кримінального провадження № 0000531 від 13.08.2016 року стосовно ОСОБА_5 .
Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не обиралися.

На підставі наведеного та, керуючись ст.8 Конституції України, ст.ст.95, 100, 179, 314-318, 349, 368, 370, 373-376, 392, 393, 395 КПК України, ст.ст.50-51, 53, 65-67, 69, ч.2 ст.15 ч.2 ст.240 КК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.240 КК України та призначити йому за ч.2 ст.15 ч.2 ст.240 КК України покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді штрафу, у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., 00 коп.
Після набуття вироку законної сили речові докази по кримінальному провадженню, які за постановою «Про визнання та долучення до справи речових доказів» від 15.08.2016 року у кримінальному провадженні № 0000531 від 13.08.2016 року перебувають на зберіганні, на території Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області, а саме:мотопомпу, марки «АР 1888 F», моделі «SCWP 100с», заводського виробництва, чорного кольору; шланг забірник; шрайбер; 3 пожежні рукави довжиною по 20 метрів кожен; 2 сачки; металеву палицю тичку, що належать ОСОБА_5 залишити на зберіганні, у тому ж місці до вирішення кримінальному провадженні № 0000531 від 13.08.2016 року стосовно ОСОБА_5 .
Матеріали кримінального провадження № 0000703 залишити при обвинувальному акті, з подальшим їх зберіганні при кримінальному провадженні № 287/430/16-к.

До набрання вироком суду законної сили, обрати засудженому ОСОБА_3 , запобіжний захід - особисте зобов`язання з`являтися за кожною вимогою до суду.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області на протязі 30 днів з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_3 , в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку у суді.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1