У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2017 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000397 від 15.12.2016 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балта Одеської області, громадянина України, українця, освіта повна вища, не одруженого, працювавшого інспектором патрульної поліції 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Одеса Головного управління Національної поліції в Одеській області, проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369-2 ч.2 КК України.
В С Т А Н О В И В

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт із додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000397 від 15.12.2016 року стосовно ОСОБА_3 , із угодою про визнання винуватості, укладеною 16 грудня 2016 року у приміщенні військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України за адресою: м. Одеса, вул. Армійська 18 між прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 .
Відповідно до обвинувального акту від 16.12.2016 року ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення в тому, що він, обіймаючи посаду інспектора патрульної поліції 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Одеса Головного управління Національної поліції в Одеській області, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно та протиправно за попередньою змовою групою осіб спільно з інспектором патрульної поліції 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Одеса Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_6 та іншою невстановленою досудовим розслідуванням особою, 11 серпня 2016 року, перебуваючи у м. Одеса у ході здійсненого ним телефонного дзвінку з власного номеру мобільного телефону НОМЕР_1 на мобільний телефон громадянина ОСОБА_7 НОМЕР_2 , виказав останньому обіцянку здійснити вплив в інтересах ОСОБА_7 на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме начальника відділу адміністративної практики Управлінні патрульної поліції в м. Одеса майора поліції ОСОБА_8 щодо не направлення разом з матеріалами протоколу про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_7 документів що засвідчують своєчасне калібрування спеціального приладу «Drager» № 6810, продовження строку дії тимчасового талону про право на користування транспортним засобом громадянина ОСОБА_7 і повернення останньому посвідчення водія НОМЕР_3 та суддею Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_9 щодо закриття адміністративного провадження №3/521/5400/16 за протоколом про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно громадянина ОСОБА_7 та повернення останньому посвідчення водія НОМЕР_3 , за умови надання йому, ОСОБА_3 для себе, ОСОБА_6 та іншої невстановленої досудовим розслідуванням особи неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 800 доларів США (що за офіційним курсом Національного Банку України станом на 11 серпня 2016 року складало 19 840 грн.), після чого 13 жовтня 2016 року о 15 год. 00 хв., перебуваючи на зупинці маршрутних таксі по вул. Промисловій, 36 в м. Одесі та 12 листопада 2016 року об 11 год. 25 хв., перебуваючи біля зупинки маршрутних таксі по вул. Успенська, 2 у м. Одеса, одержав від громадянина ОСОБА_7 першу частину уточненого ним розміру неправомірної вигоди у сумі 800 доларів США (що за офіційним курсом Національного Банку України станом на 13 жовтня 2016 року складало 20 640 грн.), та другу частину у сумі 200 гривень, відповідно, а загалом у сумі 20 840 грн., за обіцянку учинення в інтересах ОСОБА_7 , як того, хто надав неправомірну вигоду вищенаведених дій, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України - обіцянка здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, за надання неправомірної вигоди для себе та одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.
Прокурор у підготовчому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити покарання, зазначене в угоді.
Захисник та обвинувачений просили затвердити угоду.
Перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, вислухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд дійшов висновку, що затвердженню вона не підлягає з огляду на наступне.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходив з того, що відповідно до вимог ч.7 ст. 474 КПК України, угода не є обов`язковою для суду.
Суд перевіряє угоду на відповідність вимогам КПК України та закону і відмовляє в затвердженні угоди, якщо наявні підстави, передбачені законом.
Відповідно до ч.7 ст. 474 КПК України, суддя відмовляє в затвердження угоди, якщо:
1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладання угоди;
2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;
3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладання угоди не було добровільним або сторони не примирилися;
5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;
6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
Згідно до статті 472 КПК України, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.
Відповідно до змісту ухваленої угоди між прокурором та підозрюваним/обвинуваченим ОСОБА_3 від 16 грудня 2016 року вбачається, що за скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення було запропоновано суду призначити покарання у вигляді штрафу.
Однак, в порушення вимог чинного законодавства прокурором при складанні та затвердженні угоди про визнання винуватості не оговорені підстави призначення покарання у вигляді штрафу, розмір якого визначається залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного, що є істотним порушенням.
Жодних документів на підтвердження майнового стану ОСОБА_3 до матеріалів кримінального провадження надано не було.
Також, згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, у даному кримінальному провадженні наявні речові докази, доля яких не вирішена. Проте, суд при постановленні вироку, повинен вирішити питання щодо речових доказів.
Також, в угоді про визнання винуватості прокурор не вказав чи наявні обставини, які обтяжують покарання обвинувачених, згідно ст. 67 КК України.
Крім того, підозрюваним/обвинуваченим є ОСОБА_3 , що також зазначено у обвинувальному акті та документах, підтверджуючих особу підозрюваного/обвинуваченого, а угоду укладено між прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 .
У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 КПК України.
Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, у тому числі якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та закону і умови угоди порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 469, 472, 474 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
В затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеною 16 грудня 2016 року у приміщенні військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України за адресою: м. Одеса, вул. Армійська 18 між прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 - відмовити.
Судове провадження за обвинувальним актом із додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000397 від 15.12.2016 року - продовжити у загальному порядку.
Призначити підготовче судове засідання по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369-2 ч.2 КК України в приміщенні Малиновського районного суду м. Одеси.
У підготовче судове засідання викликати учасників судового провадження, зазначених у ч.2 ст. 314 КПК України: прокурора, обвинуваченого та захисника.
Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя ОСОБА_1