Справа № 303/5708/15-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

03.04.2017 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Мукачівського міськрайонного суду від 30 травня 2016 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, громадянина України, раніше судимого: 27 квітня 2009 року вироком Мукачівського міськрайонного суду за ч.1 ст.186, ч.1 ст.315 КК України до 2 років позбавлення волі із застосуванням статтей 70,104 КК України; 08 лютого 2010 року вироком Мукачівського міськрайонного суду за ч.3 ст.185 КК України до 4 років шести місяців позбавлення волі із застосуванням статті 71 КК України,
засуджено за ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі; ч.2 ст.190 КК України одного року позбавлення волі; ч.1 ст.309 КК України одного року трьох місяців позбавлення волі.
Відповідно до ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбуття визначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
Відповідно до ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 лютого 2010 року у виді одного місяця позбавлення волі, ОСОБА_6 призначено остаточне покарання за сукупністю вироків три роки один місяць позбавлення волі.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_6 у строк відбуття покарання період перебування під вартою з 29 серпня 2015 року до вступу вироку в законну силу, з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у виді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , з неповною середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, громадянина України,
засуджено за ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в один рік шість місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п.п.2,3 ч.1 ст.76 КК України на період іспитового строку покладено на ОСОБА_8 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженку та мешканку АДРЕСА_3 , з середньою спеціальною освітою, непрацюючої, громадянки України, раніше не судиму,
засуджено за ч.4 ст.185 КК України до п`яти років позбавлення волі.
Відповідно до ст.79 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку в два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки. Відповідно до п.п. 2,3 ч.1 ст.76 КК України на період іспитового строку покладено на ОСОБА_9 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
Питання про речові докази вирішено у відповідності до вимог ст..100 КПК України.
Стягнуто на користь держави з ОСОБА_6 1095,26 грн. за проведення судово-товарознавчої та судово-хімічної експертиз; з ОСОБА_8 81,84 грн. - за проведення судово-товарознавчої експертизи; з ОСОБА_9 122,76 грн. - за проведення судово-товарознавчої експертизи.
Згідно вироку суду, 22 січня 2014 року близько 09-ої години ОСОБА_8 , за попередньою змовою із особою, матеріали щодо якого виділено в окреме провадження («особа 1») та ОСОБА_6 на вчинення крадіжки, шляхом надання свого транспортного засобу марки «Opel Vektra», на прохання «особи 1» відвіз їх з ОСОБА_6 до будинку АДРЕСА_4 , який належить потерпілому ОСОБА_10 .
Приїхавши до вказаного будинку потерпілого, та впевнившись, що власники відсутні, попередньо розподіливши між собою ролі кожного у вчиненні даного злочину, ОСОБА_6 , діючи умисно з корисливих спокушань, реалізовуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення майна із будинку, разом з «особа 1» через огород зайшли на подвір`я потерпілого, де, шляхом розбиття вікна на балконних дверях другого поверху вказаного будинку проникли всередину, звідки таємно викрали майно та грошові кошти останнього, на загальну суму 6845 грн. 16 коп. Після чого, викрадене майно потерпілого помістили до автомобіля ОСОБА_8 та виїхали з місяця вчинення злочину, заподіявши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім цього, 11 серпня 2015 року близько 11-ої години ОСОБА_6 , перебуваючи в АДРЕСА_5 у гостях своєї знайомої ОСОБА_11 , в якої в цей час також гостювала потерпіла ОСОБА_12 , діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, з метою шахрайського заволодіння чужим майном шляхом обману потерпілої ОСОБА_12 , з якою підтримував дружні відносини, незаконно заволодів її золотою каблучкою, 585 проби вартість якої згідно з висновком судової товарознавчої експертизи №23/259 від 14 вересня 2015 року становить 2 165,50 грн. В цей же день, 11 серпня 2015 року о 15:49 год. ОСОБА_6 здав зазначену каблучку до ломбарду «Скарбничка» в м.Мукачево по вул.Космонавта Беляєва, 1/2 , використавши паспорт громадянки ОСОБА_11 та отримав грошові кошти в сумі 979 гри., які витратив на власні потреби. Своїми умисними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_12 матеріальні збитки на суму 2 165,50 грн.
24 серпня 2015 року в період часу з 15:10 год. по 15:45 год. під час проведення працівниками міліції огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_6 , із території присадибної ділянки будинку було виявлено та вилучено суху подрібнену речовину рослинного походження, зеленого кольору, яка згідно висновку експерта НДЕКЦ при УМВС України в Закарпатській області № 18/450 від 28 серпня 2015 року є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом (марихуаною), обіг якого заборонено, загальною вагою 51,1975 грам, яку при невстановлених слідством обставинах ОСОБА_6 придбав, в подальшому висушив і подрібнив 7 рослин коноплі, та незаконно зберігав на своїй присадибній ділянці, без мети збуту, до моменту його виявлення та вилучення працівниками міліції.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок Мукачівського міськрайонного суду від 30 травня 2016 року в частині призначеного йому покарання змінити, застосувати щодо нього ст..75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк терміном один рік, з покладенням на нього обов`язків, визначених п.3 ч.1 ст.76 КК України. Зазначає, що суд першої інстанції, призначаючи покарання, не врахував як пом`якшуючі обставини те, що матеріальна шкода, заподіяна потерпілим є незначною, а правопорушення були ним вчинені в умовах фінансової кризи за відсутності законних засобів для існування. Одночасно ставить питання про зарахувати йому у строк відбування покарання, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, час попереднього ув`язнення з 29 серпня 2015 року по день ухвалення рішення апеляційним судом.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_13 в клопотанні від 02 грудня 2016 року просить також обчислювати ОСОБА_6 строк покарання з 29 серпня 2016 року та зарахувати йому у строк відбування покарання час попереднього ув`язнення, а саме: з 29 серпня 2015 року по день ухвалення рішення апеляційним судом, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, зазначаючи, що апелянт не оскаржує сам розмір покарання, визначений судом першої інстанції, але просить розглянути можливість застосування до нього ст.75 КК України.
Інші засуджені та учасники судового розгляду апеляцій у даній справі не подавали.
Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_14 про задоволення апеляційної скарги, поданої обвинуваченим, думку прокурора про законність вироку суду першої інстанції та безпідставність поданих на нього апеляцій, провівши частково судове слідство, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Оскільки висновки суду першої інстанції стосовно фактичних обставин вчинених кримінальних правопорушень та доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінальних правопорушень та правильність правової кваліфікації його дій за ч. 3 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.309 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, то вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.
Згідно вимог ст.65 КК України, при призначенні покарання, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як видно, суд першої інстанції, при визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , врахував характер та ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, одне з яких, згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином, обставини, які пом`якшують його покарання, згідно ст.66 КК України, а саме щире каяття та часткове відшкодування заподіяної матеріальної шкоди. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Як видно з вироку суду, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд врахував всі необхідні дані про його особу для призначення справедливого покарання, зокрема, позитивну характеристику за місцем проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, злочини вчиняв в силу складних сімейних обставин.
Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 з приводу зміни оскаржуваного вироку в частині призначеного йому покарання та призначення йому покарання із застосуванням ст.75 КК України, не підлягають задоволенню, так як призначене покарання обвинуваченому відповідає вимогам ст.65 КК України.
Крім того, суд вірно призначив покарання обвинуваченому за правилами ст..ст.70, 71 КК України за сукупністю злочинів, визначивши остаточно міру покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Мукачівського міськрайонного суду від 08 лютого 2010 року.
Наведені обвинуваченим в апеляційній скарзі твердження про нібито неврахування судом першої інстанції при призначенні йому покарання, як пом`якшуючих обставин те, що матеріальна шкода, заподіяна потерпілим є незначною, а правопорушення були ним вчинені в умовах фінансової кризи за відсутності законних засобів для існування, колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки, згідно вироку, обираючи міру покарання ОСОБА_6 суд врахував вищезазначені обставини в якості пом`якшуючих та при врахуванні даних про його особу.
Покарання, його вид і строк у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 визначено судом першої інстанції правильно, воно є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а тому підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України та пом`якшення призначеного йому покарання колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би підставами для скасування судового рішення не виявлено.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.
Разом з тим, у відповідності до ч.5 ст.72 КК України, клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_13 про зарахування обвинуваченому ОСОБА_6 до покарання строк попереднього ув`язнення у виді позбавлення волі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі: з 29 серпня 2015 року по день набрання законної сили вироком Мукачівського міськрайонного суду від 30 травня 2016 року, тобто до 3 квітня 2017 року, підлягає задоволенню, а ОСОБА_6 звільненню з-під варти негайноь, у зв`язку з відбуттям покарання у виді позбавлення волі, призначеного за даним вироком.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України,апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 травня 2016 року щодо нього - без змін.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_13 задовольнити. На підставі ч.5 ст.72 КК України обвинуваченому ОСОБА_6 зарахувати до покарання строк попереднього ув`язнення у виді позбавлення волі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі: з 29 серпня 2015 року по день набрання законної сили вироком Мукачівського міськрайонного суду від 30 травня 2016 року, тобто до 3 квітня 2017 року та звільнити ОСОБА_6 з-під варти у зв`язку з відбуттям покарання у виді позбавлення волі, призначеного за даним вироком.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення її апеляційним судом.

Судді: