УХВАЛА
Справа № 453/543/17

№ провадження 1-кс/453/113/17
25.05.2017 року
Слідчий суддя Сколівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на рішення слідчого СВ Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_4 про відмову у проведенні почеркознавчої експертизи,
в с т а н о в и в:
23.05.2017 року до Сколівського районного суду Львівської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на рішення слідчого СВ Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області про відмову у проведенні почеркознавчої експертизи, в якій просить постанову слідчого СВ Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_4 в частині відмови у задоволенні клопотання про призначення почеркознавчої експертизи від 18.05.2017 року у кримінальному провадженні № 0000640 від 21.07.2016 року за ч. 1 ст. 140 КК України скасувати, зобов`язати слідчого СВ Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області призначити у кримінальному провадженні № 0000640 від 21.07.2016 року за ч. 1 ст. 140 КК України почеркознавчу експертизу з дослідження підпису та технічну експертизу документа, проведення якої доручити експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз. На вирішення експертизи просить поставити наступні запитання:

- Чи містить підпис на звороті арк. 93 в історії хвороби ОСОБА_5 ознаки підроблення?

- Чи виконаний підпис на звороті арк. 93 в історії хвороби ОСОБА_5 ОСОБА_3 .?

- Якщо даний підпис виконаний іншою особою, вказати із застосуванням яких технічних засобів або прийомів він був виконаний?

В обґрунтування внесеної скарги покликається на те, що існуючий текст консультації в історії хвороби містить відомості, відмінні від первинної консультації, яка була записана в історію хвороби безпосередньо зі слів ОСОБА_3 та підтверджена його особистим підписом, що, на думку заявника, свідчить про те, що консультація від імені лікаря анестезіолога ОСОБА_3 була переписана невстановленим особами з числі тих, що мали доступ до історії хвороби за його відсутності. Така обставина може вказувати на фальсифікацію медичної документації медперсоналом КЗ СРР «Сколівська ЦРЛ». Крім того, наголошує, що слідчим не взято до уваги пояснення ОСОБА_3 , який стверджував про те, що покази до проведення плевральної пункції були зазначені ним у консультації, записаної від його імені в історію хвороби пацієнта ОСОБА_5 , а також те, ним, ОСОБА_3 , в історії хвороби були зазначені рекомендації з метою виявлення та запобігання ускладненням після проведеної маніпуляції, до яких відноситься плевральна пунція, які підлягали обов`язковому виконанню медперсоналом відділу анестезіології та інтенсивної терапії КЗ СРР «Сколівська ЦРЛ».

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_2 - подану скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав, аналогічним наведеним у скарзі .

Слідчий в судовому засіданні зазначив, що вважає експертизу, про яку просить захисник підозрюваного, недоцільною, оскільки настання смерті пацієнта ОСОБА_5 є в причиновому зв`язку з неналежним виконанням професійних обов`язків лікарем-консультантом ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , який нефахово провів пункцію правої плевральної порожнини хворому, а не в підробці історії хвороби чи її переписуванні. На підставі наведеного, зазначив, що проведення почеркознавчої експертизи з приводу підпису лікаря анестезіолога є безпідставним та призведе до затягування досудового розслідування.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали скарги, долучену в судовому засіданні постанову слідчого СВ Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_4 від 18.05.2017 року, оглянувши в судовому засіданні матеріали кримінального провадження, в тому числі оригінал історії хвороби ОСОБА_5 , а також висновку експерта (комісійної судово-медичної експертизи) № 10 від 28.02.2017 року, суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.

Приписами статті 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно дотримуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

У відповідності до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Статтею 91 КПК України встановлено обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Частинами 1 та 2 ст. 93 КПК України передбачено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Згідно з ч. 1 ст. 243 КПК України сторона обвинувачення залучає експерта за наявності підстав для проведення експертизи, у тому числі за клопотанням сторони захисту чи потерпілого.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Беручи до уваги наведені норми чинного процесуального законодавства, слідчим суддею при розгляді скарги встановлено, що постанова слідчого СВ Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_4 від 18.05.2017 року винесена у встановлений у ч. 1 ст. 220 КПК України строк, а також відповідає передбаченим у ч. 2 вказаної статті ознакам вмотивованості в частині вимог, в задоволенні яких відмовлено.
Зокрема, слідчий суддя вважає вірним посилання слідчого СВ Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_4 на висновок комісійної судово-медичної експертизи № 10 від 28.02.2017 року, згідно з п. 13 якого настання смерті пацієнта ОСОБА_5 є в причиновому зв`язку з неналежним виконанням професійних обов`язків лікарем-консультантом ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , який нефахово провів пункцію правої плевральної порожнини хворому. Слідчий суддя наголошує, що з вжитого у п. 13 висновку експерта формулювання достовірно вбачається те, що до смерті пацієнта призвело саме нефахове проведення вказаної медичної маніпуляції лікарем-консультантом ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , а не на незазначення ним показів до проведення такої пункції, методики її проведення у консультації, записаній від його імені в історію хвороби пацієнта ОСОБА_5 (арк.. історії хвороби № 93), на фальсифікацію якої посилається захисник адвокат ОСОБА_2 у клопотанні про проведення слідчих дій від 15.05.2017 року, зареєстрованому за вхідним № 1532. Щодо посилання заявника на зазначення ОСОБА_3 у вказаній консультації, записаній від його імені в історію хвороби пацієнта ОСОБА_5 , рекомендацій з метою виявлення та запобігання ускладненням після проведеної маніпуляції, які підлягали обов`язковому проведенню медперсоналом відділу анестезіології та інтенсивної терапії КЗ СРР «Сколівська ЦРЛ», то слідчий суддя дійшов висновку, що такі посилання, з врахуванням твердження, викладеного у п. 13 висновку експерта (комісійної судово-медичної експертизи) № 10 від 28.02.2017 року, не спростовують факт проведення лікарем-консультантом ОСОБА_3 пункції правої плевральної порожнини хворому за умов невиконання медперсоналом відділу анестезіології та інтенсивної терапії КЗ СРР «Сколівська ЦРЛ» наданих ним рекомендацій, а саме за умов недостатності даних про розмір та розташування печінки, пошкодження якої під час проведення пункції і стало причиною внутрішньої кровотечі.
Зважаючи на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що обставини, на встановлення яких спрямоване клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_2 в частині проведення почеркознавчої експертизи, не мають значення для кримінального провадження № 0000640 від 21.07.2016 року за ч. 1 ст. 140 КК України та не підлягають доказуванню в межах такого, а отже, у відповідності до ст.ст. 9, 84, 91, 92, 93 КПК України, не матимуть доказового значення в кримінальному провадженні, як такі, що не відповідатимуть встановленим ст. 85 КПК України вимогам до доказів з точки зору їх належності .

Відповідно до ч. 1 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, яка згідно ч.2 цієї статі може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги.
Слідчий суддя не вбачає підстав для скасування постанови, виходячи із доводів заявника про необхідність проведення почеркознавчої експертизи, оскільки такі не впливають на законність оскаржуваної постанови, виходячи із предмету доказування та встановлених і досліджених доказів в їх сукупності, а відтак, в задоволенні скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 371, 372 КПК України, суд

у х в а л и в :
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_2 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на рішення слідчого СВ Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_4 про відмову у проведенні почеркознавчої експертизи відмовити.
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлено 26.05.2017 року.

Слідчий суддя
Сколівського районного суду ОСОБА_1