справа №619/1731/17
провадження №1-в/619/146/17
УХВАЛА
іменем України
« 29 » червня 2017 року Дергачівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря судового
засідання - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі Харківської області клопотання засудженого:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Баку, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживавшого в АДРЕСА_2 , вірмена, громадянина України, розлученого, з повною загальною середньою освітою, раніше судимого: 1). 10.07.2002 року Балаклійським місцевим судом Харківської області за ст. 185ч.1; 185ч.2; 289ч.3, 69; 70 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 69 КК України. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк встановлено на 2 роки. Звільнений за відбуттям строку покарання за постановою від 26.07.2004 року Балаклійського районного суду Харківської області, відповідно до вимог ст. 408.1 КПК України; 2). 04.09.2006 року Балаклійським районним судом Харківської області за ст. 296ч.1 КК України до 3 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк встановлено на 2 роки; 3). 11.06.2008 року Балаклійським районним судом Харківської області за ст. 296ч.3, 71, 72 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 03.06.2010 року умовно-достроково на невідбутий строк 5 місяців 4 дні за постановою від 26.05.2010 року Первомайського міськрайонного суду Харківської області, відповідно до вимог ст. 81 КК України, з а с у д ж е н о г о : 17 березня 2014 року Балаклійським районним судом Харківської області за ст. 186ч.2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Ухвалою від 09.02.2016 Орджонікідзевського районного суду міста Харкова, керуючись ст. ст. 7, 9, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України на підставі Закону України «Про внесення зміни до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26.11.2015 року зараховано ОСОБА_4 в строк покарання, призначеного вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 17.03.2014 року, строк попереднього ув`язнення з 17 березня 2014 року по 13 серпня 2014 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

початок строку 17 березня 2014 року,

кінець строку 21 квітня 2018 року,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

встановив:
До Дергачівського районного суду Харківської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
До судового засідання представник адміністрації Державної установи «Дергачівська виправна колонія (№ 109)» та засуджений ОСОБА_4 не з`явилися, надавши заяви про розгляд подання за їх відсутності, не заперечують визнання такої дії і результатів її здійснення чинними.
Згідно ст. 539 КПК України у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.
З матеріалів особової справи вбачається, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, відповідно до ст. 81 КК України, могло бути застосовано до засудженого ОСОБА_4 за відбуттям не менше двох третин призначеного строку покарання, а саме 18.10.2016 року. Рішенням комісії Дергачівської виправної колонії (№ 109) від 19.10.2016 року в направленні матеріалів до суду відмовлено як особі, яка не довела свого виправлення. Засуджений зарекомендував себе добре, за час перебування у виправній колонії стягнень не мав, один раз був заохочений начальником колонії.

У судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення заяви засудженого.
Розглянувши надані суду матеріали, суд приходить до висновку про задоволення клопотання з наступних мотивів.
Засуджений ОСОБА_4 у місцях позбавлення волі знаходиться з 18.03.2014 року.
Під час перебування у Харківському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.
З 26.08.2014 року відбував покарання в Харківській виправній колонії (№ 43). За час відбування покарання в установі характеризувався позитивно, раніше допускав порушення вимог режиму відбування покарання, за що мав три стягнення, які виразились у спробі створення конфліктної ситуації та у сні в невідведений час, на даний момент стягнення погашені у встановленому законом порядку, під впливом заходів виховного характеру переглянув свою поведінку на кращу і змінив своє ставлення до вимог режиму відбування покарання. Дотримувався норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за сумлінну поведінку і ставлення до праці заохочувався два рази.

За поданням управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області 19.09.2016 року Апеляційною комісією Державної пенітенціарної служби України відповідно до статті 100 Кримінально-виконавчого кодексу України прийнято рішення про переведення засудженого до виправної колонії мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання для подальшого відбування покарання.

Рішенням комісії адміністрації Дергачівської виправної колонії УДПтС України в Харківській області (№ 109) та спостережної комісії при Дергачівській райдержадміністрації Харківської області від 19.10.2016 року відмовлено у поданні матеріалів в районний суд на умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 як особі, яка не довела свого виправлення.

Засуджений ОСОБА_4 відбуває призначену судом міру покарання в Державній установі «Дергачівська виправна колонія (№ 109)» з 23.09.2016 року, куди прибув з Харківської виправної колонії УДПтС України в Харківській області (№ 43).

На теперішній час працевлаштований сторожем. До праці ставиться добре.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Сумління поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна форма його поведінки, тобто активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин та інше.
Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь у суспільно-корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання тощо.
Пленум Верховного Суду України у п. 17 своєї постанови «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року роз`яснив судам, що слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці тощо.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 відбув понад 2/3 частини строку покарання, позитивно характеризується адміністрацією колонії. Стягнень не мав. Має одне заохочення за сумлінну поведінку і ставлення до праці. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Під час відбування покарання на профілактичному обліку не перебував.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що засуджений ОСОБА_4 під час відбування покарання довів своє виправлення, в зв`язку із чим до нього може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно ч. 7 ст. 154 КВК України, у разі відмови суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким повторне подання в цьому питанні щодо осіб, засуджених за тяжкі і особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може бути внесено не раніше як через один рік з дня винесення постанови про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених не раніше як через шість місяців.

Матеріали справи не містять даних про те, що засудженому ОСОБА_4 судом було відмовлено в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання.

Керуючись ст. 81 КК України та ст. ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд,
ухвалив:
Клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити.
Засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити умовно-достроково від подальшого відбування покарання, визначеного вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 17 березня 2014 року, на невідбутий строк 9 місяців 23 дні.
Ухвалу направити в Державну установу «Дергачівська виправна колонія (№ 109)» для виконання.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Дергачівській районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення. У разі подання прокурором апеляції виконання зазначеної ухвали зупиняється.

Суддя ОСОБА_1