Ухвала
іменем україни
25 липня2017 рокум. Київ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі колегії:

головуючоїОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурораОСОБА_5 ,
захисникаОСОБА_6 ,
виправданоїОСОБА_7 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження № 0000186 за обвинуваченням
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживаючого на АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК;
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Києва, зареєстрованої та проживаючої на АДРЕСА_2 , такої, що не має судимості,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК; за касаційною скаргою заступника прокурора Київської області ОСОБА_9 на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 14 березня 2017 року,

в с т а н о в и в:

Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 грудня 2016 року ОСОБА_8 та ОСОБА_7 визнано невинуватими у пред`явленому їм обвинуваченні та виправдано.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 14 березня 2017 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Київської області ОСОБА_10 на вказаний вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 і ОСОБА_7 закрито у зв`язку з подачею апеляційної скарги неналежною особою, а апеляційну скаргу повернуто.

У касаційній скарзі заступник прокурора Київської області ОСОБА_9 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу апеляційного суду скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Вказує, що прокурор ОСОБА_10 , який оскаржив вирок місцевого суду щодо ОСОБА_8 і ОСОБА_7 в апеляційному порядку, на підставі постанови заступника прокурора Київської області від 26 грудня 2017 року був включений в групу прокурорів у даному кримінальному провадженні, а тому висновок апеляційного суду про те, що апеляційну скаргу подано неналежною особою є безпідставним. Крім того, зазначає, що всупереч положенням КПК відповідне рішення апеляційний суд прийняв на стадії апеляційного розгляду, тобто вже після перевірки апеляційної скарги на предмет її відповідності вимогам статей 392-396 КПК, в тому числі й щодо повноважень особи, яка подала апеляційну скаргу.
Виправданий ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах виправданої ОСОБА_7 , подали заперечення на касаційну скаргу прокурора, в яких, посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали апеляційного суду, просять залишити її без зміни.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_5 на підтримку касаційної скарги, захисника ОСОБА_6 та виправданої ОСОБА_7 , які заперечили проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційній скарзі й запереченнях доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга прокурора не підлягає задоволенню на таких підставах.

У ст. 393 КПК закріплено коло суб`єктів апеляційного оскарження судових рішень, одним з яких визначено прокурора.
При цьому згідно з ч. 4 ст. 36 КПК право на подання апеляційної чи касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення Верховним Судом України чи за нововиявленими обставинами мають також незалежно від їх участі в судовому провадженні прокурори вищого рівня: Генеральний прокурор, його перший заступник та заступники, керівник регіональної прокуратури, його перший заступник та заступники.
Тобто, виходячи з положень наведених норм процесуального закону, право на подачу апеляційної скарги зі сторони обвинувачення має прокурор, який був учасником судового провадження, а також службові особи органів прокуратури вищого рівня.
Як видно з матеріалів провадження, в межах кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 і ОСОБА_7 зі сторони обвинувачення під час судового провадження в суді першої інстанції брала участь прокурор прокуратури Київської області ОСОБА_11 .
Натомість прокурор прокуратури Київської області ОСОБА_10 , який подав апеляційну скаргу, хоча і включений до групи прокурорів у даному кримінальному провадженні, проте не брав участі в судовому провадженні суду першої інстанції та не є прокурором вищого рівня за змістом ч. 4 ст. 36 КПК.

При цьому наявність у кримінальному провадженні групи прокурорів, до якої вже після постановлення місцевим судом вироку було включено прокурора ОСОБА_10 , жодним чином не впливає на обсяг його повноважень в процесі судового провадження, оскільки перелік осіб, визначених ч. 4 ст. 36 КПК є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Така позиція узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові від 23 червня 2016 року, щодо права прокурора на подання апеляційної чи касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення Верховним Судом України чи за нововиявленими обставинами.
Таким чином, оскільки прокурор ОСОБА_10 не був учасником судового провадження і не належить до кола службових осіб органів прокуратури вищого рівня, тому колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду про те, що вказаний прокурор не має права на апеляційне оскарження вироку місцевого суду у даному кримінальному провадженні.
Крім того, колегія суддів вважає неспроможними й доводи прокурора про істотне порушення апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону при поверненні апеляційної скарги прокурору та закритті у зв`язку з цим апеляційного провадження під час апеляційного розгляду.
Так, згідно приписів ст. 403 КПК апеляційний суд закриває апеляційне провадження у випадку відмови від апеляційної скарги особи, яка її подала, за відсутності при цьому апеляційних скарг інших осіб або відсутності заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги.
Випадків закриття апеляційного провадження у разі відсутності відповідних повноважень у особи, яка подала апеляційну скаргу, процесуальний закон не регулює.
Разом з цим, згідно практики Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.
Згідно ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, підтримання публічного обвинувачення в суді.
Прокурор є стороною кримінального провадження з боку обвинувачення та виконує свої повноваження відповідно до вимог КПК.
Незважаючи на те, що згідно з ч. 4 ст. 36 КПК окрім прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, правом на апеляційне оскарження вироку наділені також прокурори вищого рівня, однак жоден з зазначених осіб наданими їм повноваженнями в межах строку на апеляційне оскарження не скористався, натомість з апеляційною скаргою звернувся прокурор, який не має права на апеляційне оскарження, про що суду стало відомо вже після відкриття апеляційного провадження на стадії апеляційного розгляду.
Таким чином, встановивши на стадії апеляційного розгляду, що апеляційну скаргу подано неналежною особою, а також враховуючи, що прокуратура в Україні здійснює свої повноваження відповідно до вимог КПК, апеляційний суд правильно закрив апеляційне провадження та повернув апеляційну скаргу особі, яка її подала.
І хоча прийняття такого рішення прямо не передбачено процесуальним законом, проте за своєю суттю воно відповідає загальним засадам кримінального провадження змагальності й диспозитивності, вимогам розумності й справедливості, а тому не може бути визнане таким, що прийняте з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення касаційної скарги прокурора.

Керуючись п. 6 розділу XII «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів»,статтями 434, 436, 441, 442 КПК, суд
п о с т а н о в и в:

Ухвалу Апеляційного суду Київської області від 14 березня 2017 року щодо ОСОБА_8 і ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу заступника прокурора Київської області ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3