Справа № 502/1028/14-к
УХВАЛА

17 липня 2017 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області
у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
клопотання обвинуваченої про зміну запобіжного заходу
у вигляді тримання під вартою на домашній арешт
у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань
за № 0000015 від 04.01.2014 р. відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
В С Т А Н О В И В :
В ході судового розгляду відповідного кримінального провадження захисником та обвинуваченою було заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. В обґрунтування вказаного клопотання захисник та обвинувачена пояснили, що за час тримання під вартою у обвинуваченої погіршився стан здоров`я і вона за встановленим діагнозом потребує лікування, яке неможливе в умовах тримання під вартою, про що надали відповідну довідку. В АДРЕСА_1 зараз живе її мати, яка доглядає за її п`ятьма неповнолітніми дітьми, молодший з який зараз переніс хірургічне втручання у зв`язку з травмою і потребує її піклування. Обвинуваченій необхідно підготувати дітей до школи, що неможливо в умовах ізоляції. В разі зміни запобіжного заходу обвинувачена буде з`являтись на судові засідання і виконувати покладені на неї обов`язки. З огляду на це обвинувачена та захисник просять змінити відповідний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт за вищенаведеною адресою.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання з огляду на надані стороною захисту відомості про стан здоров`я обвинуваченої.
Заслухавши заявлене захисником та обвинуваченою клопотання, думку прокурора, проаналізувавши відповідні положення діючого законодавства, суд дійшов наступних висновків.
Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 25.05.2017 року до обвинуваченої ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 24.07.2017 року включно. Підставою застосування відповідного запобіжного заходу стала передбачена ст. 177 КПК України та вставлена судом наявність ризиків можливості вчинення обвинуваченою іншого кримінального правопорушення, про що свідчило вчинення нею злочину в період відбування покарання за попереднім вироком суду та можливості переховуватися від суду.

Як зазначено в ч. ч. 1, 3 ст. 201 КПК України - обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України - під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 177 КПК України передбачено, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з цим ст. 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Як зазначено в ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Загальне положення щодо розумних строків тримання під вартою викладено у правовій позиції ЄСПЛ в рішенні у справі «Харченко проти України», згідно з якою «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості» (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).

Враховуючи наведені обвинуваченою та захисником в клопотанні обставини та докази на їх підтвердження, суд приходить до висновку, що подальше утримання під вартою багатодітної матері, яка потребує лікування, не є виправданим для конкретного суспільного інтересу в контексті пред`явленого обвинувачення, особливо за умов, що потерпіла в ході судового розгляду виявила бажання взагалі не притягувати обвинувачену до кримінальної відповідальності, в зв`язку з чим відмовилась від дачі показань. Крім того, беручи до уваги, що протягом всієї тривалості даного судового провадження до суду не надходили відомості про вчинення нового злочину обвинуваченою, суд приходить до висновку, що запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде достатньо для запобігання вищенаведених ризиків.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 181, 194, 197, 201, 369-372 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,- змінити на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, а саме - до 15.09.2017 року.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- в період часу з 20 год. до 07 год. не залишати без дозволу суду місце постійного проживання будинок АДРЕСА_1 ;

- повідомляти суд про зміну місця проживання;

- утриматися від спілкування зі свідками та потерпілою в даному кримінальному провадженні;

Термін дії обов`язків визначити в два місяці.

Ухвала діє до 15.09.2017 року включно та припиняє свою дію після цієї дати.

Негайно звільнити обвинувачену з-під варти та роз`яснити їй обов`язок невідкладно прибути до місця свого проживання.

Контроль за виконанням ухвали обвинуваченим покласти на Ізмаїльський ВП ГУНП в Одеській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1