АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
представника апелянта ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу директора ТОВ "Лізінгова компанія "Авто Лайф" ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 грудня 2016 року, якою накладено арешт на майно, а саме: здійснено арешт грошових коштів на банківському рахунку ТОВ «Лізингова компанія «АВТО ЛАЙФ» () № НОМЕР_1 відкритий в АТ «Райффайзен Банк Аваль» (Код банку (МФО); 300335; ЄДРПОУ; 14305909), -

ВСТАНОВИЛА:
Згідно ухвали суду першої інстанції, слідчий СВ Черкаського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_9 здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0008891 від 12.11.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 192 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що 11.11.2016 року до чергової частини Черкаського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Черкаській області надійшли матеріали правоохоронних органів за заявою гр. ОСОБА_10 щодо шахрайських дій працівників ТОВ «Лізингова компанія Авто Лайф». (ЄО N0 61705 від 11.11.2016 року).

В ході досудового розслідування було допитано в якості свідка ОСОБА_10 , яка показала, що вона на Інтернет ресурсі ОЛХ вона знайшла об`яву про продаж трактора Білорус 82.1 вартістю 157 750 грн. В ході телефонної розмови з представниками реалізатора її було повідомлено, що зазначений трактор знаходиться на виставковому майданчику за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська 15. Приїхавши за зазначеною адресою, останніми було встановлено, що за зазначеною адресою знаходиться ТОВ «Лізингова компанія «АВТО ЛАЙФ». Представник ТОВ «Лізингова компанія «АВТО ЛАЙФ», яка представилася як ОСОБА_11 повідомила останнім, що трактор Білорус 82.1 за грошові кошти в розмірі 157 750 грн., було реалізовані, однак їм було запропоновано придбати трактор Білорус 82.1 за грошові кошти в розмірі 131 100 грн., на що ОСОБА_10 та її чоловік ОСОБА_12 погодилися. Останнім було надано договір для підписання, який ОСОБА_10 прочитала. Після цього було підписано договір фінансового лізингу №1508 від 02.11.2016 року. З метою забезпечення укладеного договору, ОСОБА_10 та ОСОБА_12 повинні були сплатити авансовий платіж в розмірі 47 тис. 500 грн. на розрахунковий рахунок ТОВ «Лізингова компанія «АВТО ЛАЙФ». Після підписання договору фінансового лізингу №1508 від 02.11.2016 року, 02.11.2016 року згідно квитанції №4 було перераховано грошові кошти на розрахунковий рахунок ТОВ «Лізингова компанія «АВТО ЛАЙФ» () № НОМЕР_1 відкритий в АТ «Райффайзен Банк Аваль» (Код банку (МФО); 300335; ЕДРПОУ; 14305909)в розмірі 47 тис. 500 грн. в якості авансового платежу. В подальшому після перепрочитання договору фінансового лізингу №1508 від 02.11.2016 року укладеного між ТОВ «Лізингова компанія «АВТО ЛАЙФ» () та ОСОБА_12 , було встановлено, що відповідно до додатку №1 визначено, що вартість предмета лізингу становить 18 339,77 дол. США. За умов договору, для отримання трактору вони повинні були сплатити грошові кошти в розмірі 50% від вартості трактору в розмірі 9169,88 дол. США. Також відповідно до зазначеного договору який вона прочитала, вони повинні були сплатити комісію в розмірі 1 833,98 дол. США., та комісію за передачу ПЛ (3%) в розмірі 550,19 дол. США. Вартість трактору в гривні становив 475 000 грн. за курсом долара 25,90 грн. за один долар, хоч відповідно до попередньої усної домовленості між працівниками ТОВ «Лізингова компанія «АВТО ЛАЙФ», ОСОБА_10 та ОСОБА_12 вартість трактора Білорус 82.1 становила 131 тис 100 грн.

В ході досудового розслідування було допитано в якості свідка ОСОБА_12 , який показав, що його дружина ОСОБА_10 на Інтернет ресурсі ОЛХ знайшла об`яву про продаж трактора Білорус 82.1 вартістю 157 750 грн. В ході телефонної розмови з представниками реалізатора її було повідомлено, що зазначений трактор знаходиться на виставковому майданчику за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська 15. Приїхавши за зазначеною адресою разом з ОСОБА_10 , ними було встановлено, що за зазначеною адресою знаходиться ТОВ «Лізингова компанія «АВТО ЛАЙФ». Представник ТОВ «Лізингова компанія «АВТО ЛАЙФ», яка представилася як ОСОБА_11 повідомила останнім, що трактор Білорус 82.1 за грошові кошти в розмірі 157 750 грн., було реалізовані, однак їм було запропоновано придбати трактор Білорус 82.1 за грошові кошти в розмірі 131 100 грн., на що ОСОБА_10 та її чоловік ОСОБА_12 погодилися. Після чого їм було надано договір для підписання, який ОСОБА_10 прочитала. Після цього було підписано договір фінансового лізингу №1508 від 02.11.2016 року. З метою забезпечення укладеного договору, ОСОБА_10 та ОСОБА_12 повинні були сплатити авансовий платіж в розмірі 47 тис. 500 грн. на розрахунковий рахунок ТОВ «Лізингова компанія «АВТО ЛАЙФ». Після підписання договору фінансового лізингу №1508 від 02.11.2016 року, 02.11.2016 року згідно квитанції №4 ним було перераховано грошові кошти на розрахунковий рахунок ТОВ «Лізингова компанія «АВТО ЛАЙФ» () № НОМЕР_1 відкритий в АТ «Райффайзен Банк Аваль» (Код банку (МФО); 300335; ЕДРПОУ; 14305909)в розмірі 47 тис. 500 грн. в якості авансового платежу. В подальшому після перепрочитання договору фінансового лізингу №1508 від 02.11.2016 року укладеного між ТОВ «Лізингова компанія «АВТО ЛАЙФ» () та ОСОБА_12 , було встановлено, що відповідно до додатку №1 визначено, що вартість предмета лізингу становить 18 339,77 дол. США. За умов договору, для отримання трактору вони повинні були сплатити грошові кошти в розмирі 50% від вартості трактору в розмірі 9169,88 дол. США. Також відповідно до зазначеного договору який вона прочитала вони повинні були сплатити комісію в розмірі 1 833,98 дол. США., та комісію за передачу ПЛ (3%) в розмірі 550,19 дол. США. Вартість трактора в гривні становив 475 000 грн. за курсом долара 25,90 грн. за один долар, хоч відповідно до попередньої усної домовленості між працівниками ТОВ «Лізингова компанія «АВТО ЛАЙФ», ОСОБА_10 та ОСОБА_12 вартість трактора Білорус 82.1 становила 131 тис 100 грн.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 грудня 2016 року накладено арешт на майно, а саме: здійснено арешт грошових коштів на банківському рахунку ТОВ «Лізингова компанія «АВТО ЛАЙФ» () № НОМЕР_1 відкритий в АТ «Райффайзен Банк Аваль» (Код банку (МФО); 300335; ЄДРПОУ; 14305909).

Не погоджуючись з даною ухвалою суду першої інстанції директор ТОВ "Лізінгова компанія "Авто Лайф" ОСОБА_8 , подав апеляцію, в якій вказує, що слідчий суддя не надавав належної правової оцінки дотриманню вимог закону при постановленні ухвали від 12.12.2016 року про арешт майна та її законності, а тому ухвала суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою, та така, що підлягає до скасування. Просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, скасувати її та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого Черкаського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Черкаській області. Зняти арешт коштів, накладений 12.12.2016 року ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду міста Черкаси у справі № 712/13872/16-к, Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Авто Лайф» (), які знаходяться на розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ТОВ «Лізингова компанія «Авто Лайф» в АТ «Райффайзен Банк Аваль (МФО 300335). З урахуванням положень ст. 417 КПК України закрити кримінальне провадження № 0008891 на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України в зв`язку зі встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважає, що ухвала слідчого судді є законною, а обставини на які посилаються апелянт у своїй апеляції є необґрунтованими, думку представника апелянта ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляцію та просив її задоволити з наведених в ній підстав, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція директора ТОВ "Лізінгова компанія "Авто Лайф" ОСОБА_8 підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Однак вказаних вимог судом першої інстанції не було дотримано.

Як вбачається з матеріалів справи в судовому засіданні, під час винесення оскаржуваної ухвали, представник ТОВ "Лізінгова компанія "Авто Лайф" присутній не був, та не отримував вказану ухвалу. Відомостей про те, що оскаржувана ухвала направлялася на адресу ТОВ "Лізінгова компанія "Авто Лайф", в матеріалах справи також немає.

Копію оскаржуваної ухвали представник ТОВ "Лізінгова компанія "Авто Лайф" ОСОБА_7 отримав лише 19 січня 2017 року, про що свідчить його розписка (а.с. 17).

За таких обставин, на думку колегії суддів, строк на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду підлягає поновленню, так як пропущений з поважних причин.

Відповідно до ч.3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Суд першої інстанції в обґрунтування накладення арешту, посилається на те, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (арешт майна) з забороною розпоряджатися ним може привести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.1 ст. 192 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Колегією суддів встановлено, що на момент розгляду справи апеляційним судом, а ні прокурором, а ні слідчим, суду не надано жодного документу, який підтверджував факт пред`явлення підозри по даному кримінальному провадженню, також не надано жодного підтверджуючого документу з приводу визнання грошових коштів речовим доказом.
Крім того, відповідно до додатку №1 до договору фінансового лізингу №1508 від 02.11.2016 року (а.с. 7), вартість транспортного засобу Беларус 82,1, який є предметом вказаного договору, складає 18 339,77 $, а вартість в гривневому еквіваленті на дату підписання договору складає 475 000, 00 грн., що суперечить доводам ОСОБА_12 , викладених в протоколі допиту потерпілого (а.с. 9), відповідно до якого останній вказує, що вартість транспортного засобу Беларус 82,1 складала 131 100 грн..
Також, колегія суддів бере до уваги той факт, що відповідно до витягу з кримінального провадження №0008891 (а.с. 4), відомості до ЄРДР внесені за ч.1 ст. 192 КК України, санкція якої передбачає штраф до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців. Тобто санкція вказаної статті, взагалі не передбачає такого виду покарання як конфіскація майна.
Крім того, колегією суддів, в ході розгляду справи встановлено, що в Смілянському міськрайонному суді Черкаської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_12 до Товариства з Обмеженою Відповідальністю "ЛІЗИНОГОВА КОМПАНІЯ "АВТО ЛАЙФ" про захист прав споживача, визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів.
Відповідно до ухвали Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 06 січня 2017 року, вжито заходи забезпечення позову та накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «Лізінгова компанія «АВТО ЛАЙФ» (), відкритих в АТ «Райффайзен банк Аваль» (, МФО 380805): р/ НОМЕР_2 та р/р НОМЕР_1 , заборонивши АТ «Райффайзен банк Аваль» та ТОВ «Лізінгова компанія «АВТО ЛАЙФ» проводити будь-які операції по зняттю з зазначених рахунків коштів на загальну суму 90894,63 грн.
Відповідно до ч.3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра, щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч.1 ст.173 КПК, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, зокрема запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з частиною другою цієї статті КПК, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя зокрема повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3,4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За приписами ч.4 ст. 173 КПК, слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

На підставі вище викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції про накладення арешту на майно, а саме грошові кошти на банківському рахунку ТОВ «Лізингова компанія «АВТО ЛАЙФ» () № НОМЕР_1 відкритий в АТ «Райффайзен Банк Аваль» (Код банку (МФО); 300335; ЄДРПОУ; 14305909) підлягає безумовному скасування, як незаконна, а в задоволенні клопотання про накладення арешту слід відмовити за його безпідставності.

Що стосується вимог апелянта з приводу зняття арешту коштів, та з урахуванням положень ст. 417 КПК України закриття кримінального провадження № 0008891 на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України в зв`язку зі встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, то на думку колегії суддів, апеляційний суд не наділений такими повноваженнями, оскільки відповідно до ч.3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін; скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
На підставі наведеного та керуючись ст. 170, 309, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 грудня 2016 року.

Апеляційну скаргу директора ТОВ "Лізінгова компанія "Авто Лайф" ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 грудня 2016 року задоволити частково.
Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 грудня 2016 року, якою накладено арешт на майно, а саме: здійснено арешт грошових коштів на банківському рахунку ТОВ «Лізингова компанія «АВТО ЛАЙФ» () № НОМЕР_1 відкритий в АТ «Райффайзен Банк Аваль» (Код банку (МФО); 300335; ЄДРПОУ; 14305909) скасувати.
В задоволенні клопотання слідчого СВ Черкаського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_9 про арешт банківського рахунку ТОВ «Лізингова компанія «АВТО ЛАЙФ» () № НОМЕР_1 відкритий в АТ «Райффайзен Банк Аваль» (Код банку (МФО); 300335; ЄДРПОУ; 14305909) відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :