Справа № 191/646/17
Провадження № 1-кс/191/104/17
У Х В А Л А
23 лютого 2017 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Синельниківського ВП ГУПН в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про арешт майна, а також перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження№ 0000338 від 23.02.2017 р. , у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даному матеріалу,
В С Т А Н О В И В:
В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що 22.02.2017 року до Синельниківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від майстра лісу Запорізької дистанції захисних лісонасаджень Регіональної філії "Придніпровська залізниця" про те, що на дільниці 1053 км. поблизу ст. Славгород Придніпровської залізниці в Синельниківському районі Дніпропетровської області, в захисному насадженні (лісосмуга), двоє невідомих чоловіків здійснюють незаконну порубку дерев.

В ході огляду місця події, а саме дільниці 1053 км. поблизу ст.Славгород Придніпровської залізниці в Синельниківському районі Дніпропетровської області (поблизу залізничного полотна та лісозахисної смуги) слідчим Синельниківського ВП з місця огляду було виявлено та вилучено легковий автомобіль марки АЗЛК -2140 реєстраційний номер НОМЕР_1 , помаранчевого кольору з причепом на двох колесах без реєстраційного номеру (будь яких ідентифікуючих ознак не має), в якому знаходились фрагменти розпиляних стовбурів дерев акації та бензопила марки «ТЕМП БП-45 В».

Вилучені в ході огляду легковий автомобіль марки АЗЛК -2140, реєстраційний номер НОМЕР_1 , помаранчевого кольору з причепом на двох колесах без реєстраційного номеру (будь яких ідентифікуючих ознак не має), в якому знаходились фрагменти розпиляних стовбурів дерев акації та бензопила марки «ТЕМП БП-45 В»- є предметами, що були об`єктами кримінально протиправних дій і, згідно ч. 1 ст. 98 КПК України мають значення речових доказів у кримінальному провадженні.

З метою забезпечення належного зберігання речових доказів стороною кримінального провадження та фактичного позбавлення свідкаможливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення просить накласти арешт на вилучене під час огляду майно.

Розглянувши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.94 КПК України, ст.132 КПК України, ст.173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані повинні міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно , в тому числі, є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном тощо.

Дослідженням наявних матеріалів встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст.170 КПК України, ст.171 КПК України, тому підлягає поверненню з метою усунення недоліків.

Так, подаючи клопотання до суду слідчим не зазначені зокрема: підстави для накладення арешту на майно відповідно до положень статті 170 КПК України, а є посилання лише на мету збереження речового доказу; відсутнє належне обґрунтування необхідності арешту транспортного засобу; не взято до уваги розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Подане клопотання не містить опису вилучених фрагментів розпиляних стовбурів дерев, їх розміру та ваги, не зазначено місце знаходження вилученого майна.

Невиконання зазначених вище вимог норм кримінального процесуального закону слідчим може істотно вплинути на правильність прийнятого судового рішення, а тому клопотання слідчого підлягає поверненню з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє права слідчого після усунення недоліків в строки, передбачені ст.172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.

Керуючись ст.ст.170-172 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про арешт майна повернути для усунення недоліків в строк протягом сімдесяти двох годин з моменту отримання ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1