Cправа № 750/7981/17
Провадження № 1-кс/750/1924/17

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 серпня 2017 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Чернігова ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на неправомірні дії слідчого Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_3 , -
в с т а н о в и в:
21.08.2017 року до Деснянського районного суду м. Чернігова, засобами поштового зв`язку, надійшла скарга ОСОБА_2 , котру він означив, як «Скарга на неправомірні дії слідчого ОСОБА_3 , Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Чернігівській області», в якій, пославшись на ст. 303-307 КПК, просить визнати протиправною діяльність слідчого ЧВ поліції ОСОБА_3 та надіслати йому відповідні документи для ознайомлення, т.ч. постанови про порушення кримінальної справи, назначення експертиз; признати дії майора поліції, старшого інспектора УПП ОСОБА_4 незаконними та викликати його на судове засідання».
Вивчивши скаргу з доданими до неї документами, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду.
Разом з тим, діюче законодавство, а саме глава 26 КПК України у ч. 1 ст. 303 КПК розмежовує 8 конкретно визначених позицій щодо можливого, абсолютно різного за правовим змістом, оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, де у пунктах 1-8 цієї норми закону перераховані наступні, такі як:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - що може бути оскаржено заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Зазначене передбачає окремий специфічний вид їх розгляду у судових засіданнях, котрі відрізняються колом учасників процесу, порядком розгляду, строком того, а крім того, відповідно до положень ч.1 ст. 304 КПК України передбачається і строк, протягом якого можливе подання такої скарги щодо названих рішень, дій чи бездіяльності (протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії, або бездіяльності). Але особа, яка подала скаргу, взагалі не посилається на конкретний вид оскарження, визначений ч.1 ст. 303 КПК України, а просить визнати протиправною діяльність слідчого. Тобто, на жодну із інституцій, перерахованих у ст. 303 КПК України, скарга посилань не містить.
Крім того, у скарзі зазначена така вимога, як «признати дії майора поліції, старшого інспектора УПП ОСОБА_4 незаконними та викликати його на судове засідання», однак вказані питання не належать до компетенції слідчого судді загального місцевого суду та взагалі не відносяться до питань, регламентованих главою 26 КПК України.
Щодо вимоги ОСОБА_2 стосовно надсилання йому відповідних документів для ознайомлення щодо визнання протиправною діяльності слідчого ЧВ поліції ОСОБА_3 , т.ч. постанови про порушення кримінальної справи, слід зазначити наступне.
Стаття 214 КПК України регламентує початок досудового розслідування, де частиною 2 вищевказаної статті передбачено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а статтею 215 КПК України визначено, що досудове розслідування злочинів здійснюється у формі досудового слідства.
Тобто вимога ОСОБА_2 щодо надання, надсилання йому постанови про порушення кримінальної справи не ґрунтується на Законі, оскільки діючими нормами КПК, не передбачено винесення такої постанови.
Також, суд звертає увагу й на те, що вимога ОСОБА_2 щодо надсилання йому відповідних документів для ознайомлення стосовно визнання протиправною діяльності слідчого ЧВ поліції ОСОБА_3 , т.ч. назначення експертиз, не підлягає задоволенню також і з огляду на ст. 40 КПК України, якою передбачено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, а положення ст. 242 КПК України не передбачають строк, в який слідчий зобов`язаний звернутись до експерта для проведення експертизи..
Законом не передбачені інші форми реагування суду на таку ситуацію, як усунення недоліків, тощо, в зв`язку з тим, що це не є компетенцією суду і не може бути виконане тим, оскільки є предметом волевиявлення саме особи, яка подала скаргу і не перешкоджає її праву на подальший судовий захист у встановленому законом порядку.
Відтак, враховуючи те, що особа, яка подала скаргу, не оскаржує бездіяльність слідчого, яка відповідно до ст. 303 КПК України може бути оскаржена, та й суд не наділений правом самостійно визначити вид скарги та обрати вид процесу, у зв`язку з чим у відкритті провадження за скаргою слід відмовити.

Зазначена ухвала не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді або в іншому судовому порядку та не перешкоджає захисту прав особи, яка подала скаргу, в порядку, передбаченому КПК України.
Керуючись ст. ст. 303, 304 КПК України,
у х в а л и в:
У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на неправомірні дії слідчого Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_3 - відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до апеляційного суду Чернігівської області протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1