Справа №480/176/17 22.03.2017

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
за апеляційною скаргою прокурора Миколаївського районного відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 лютого 2017 року.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6
захисник ОСОБА_7 .
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Прокурор просить ухвалу про повернення прокурору обвинувального акта стосовно ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Прокурор вважає, що ухвала підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.
На думку апелянта, висновок суду про відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення є невірним. Посилається на те, що в обвинувальному акті зазначений чіткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, його правова кваліфікація та формулювання обвинувачення, наявне твердження про вчинення ОСОБА_8 діяння, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, яке висунуте в порядку встановленому КПК України.
Як вважає апелянт, в ухвалі про повернення обвинувального акта висновок про відсутність обвинувачення не мотивований. Залишено поза увагою те, що обвинувачений та захисник погоджувалися з прокурором про можливість призначення обвинувального акту для розгляду по суті.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції зазначив, що в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення, що позбавляє суд можливості вирішити питання про призначення обвинувального акта до судового розгляду.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, прокурора на підтримку апеляційної скарги, захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційній суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Повертаючи обвинувальний акт прокурору через невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України, для виконання вимог ст. 291 КПК України, суд першої інстанції зазначив, що в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення.
З цими висновками апеляційний суд не погоджується, з огляду на наступне.
Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні відповідає зазначеним вимогам закону, оскільки в ньому наведені обставини, які, відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, викладено чітко і конкретно. Також наведені усі обов`язкові ознаки інкримінованого злочину.
За своїм змістом обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_8 є достатньо зрозумілим і конкретним. Конкретність викладення фактичних обставин у даному провадженні, а отже, і обвинувачення ОСОБА_8 не викликає сумнівів.
Зважаючи на наведене, немає підстав стверджувати, що в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення, про що зазначив суд першої інстанції.
При прийнятті рішення суд першої інстанції не врахував висновки Верховного Суду України, які висловлені у постанові по справі № 5-328 кс16 від 24 листопада 2016 року, які відповідно до ч. 1 ст. 458 КПК України є обов`язковими для всіх судів України.
Хоча обвинувальний акт містить вказівку на те, що ОСОБА_8 повідомлений про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, але формальне недотримання вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке тягне прийняття рішення про повернення обвинувального акта прокурору.
Як зазначено у п. 7 зазначеної постанови Верховного Суду України, суду належить встановити, чи має таке недотримання вимог кримінального процесуального закону наслідок у вигляді істотного впливу на права учасників кримінального провадження щодо забезпечення права на справедливий суд.
В суді обвинувачений та його захисник вважали за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.
За таких обставин, прийняте судом рішення про повернення обвинувального акта прокурору в порядку, передбаченому п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, є безпідставним. Тому, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 409, 415 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу прокурора Миколаївського районного відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3