У Х В А Л А
22 травня 2017 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Біла Церква скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 та прокурора Білоцерківської міської прокуратури ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В :
16.05.2017 року до Білоцерківського міськрайонного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 та прокурора Білоцерківської міської прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ст. 290 КК України за № 0000593 від 13.02.2015 р. просив визнати дії слідчого та прокурора під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні неправомірними через бездіяльність і зобов`язати прокурора ОСОБА_5 в порядку ст. 220 КПК України розглянути клопотання ОСОБА_3 про підозру ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . При цьому просив в порядку ст.144 КПК України «накласти грошове стягнення на ОСОБА_4 в розмірі 3 МЗП України за невиконання рішення суду та вказівки прокурора».

Скаржник в суді скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор прокуратури м. Біла Церква Київської області та слідчий СВ Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області до суду не з`явилися.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Суду надано матеріали кримінального провадження №0000593 від 13.02.2015 р.

Відповідно до ч.1 ст.305 КПК України подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування не зупиняє виконання рішення чи дію слідчого, прокурора.

Відповідно до вимог ст.303 КПК України На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: « бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерплим, його представником…»

Відповідно до положень ч.1,ч.2 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до вимог ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку, що скаргу слід задовольнити.

Як вбачається з долучених до скарги матеріалів - в січні 2015 р. ОСОБА_3 звернувся на ім`я міністра внутрішніх справ з заявою про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ст.ст. 190,201,290 КК України. В своїй заяві ОСОБА_3 зазначив, що мав намір придбати автомобіль «Мерседес Бенз 410-D», належний Сердюку, а ОСОБА_9 , отримавши від нього( ОСОБА_10 ) 28000 грн., сам обіцяв цей автомобіль переоформити на нього. В подальшому виявилося, що номер кузова(шасі) автомобіля марки «Мерседес Бенз 410-D», зареєстрованого на ім`я ОСОБА_11 , виготовлений в кустарних умовах.

Оскільки ОСОБА_9 не повернув йому( ОСОБА_10 ) гроші або автомобіль, просив визнати його(гри горяна потерпілим та порушити щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_6 кримінальну справу.

Вказана заява 13.02.2015 р. була внесена до ЄРДР за ознаками ст. 290 КК України.

Ст. прокурором прокуратури м. Біла ОСОБА_12 28.04.2015 р. в порядку ст. 36 ч.2 п.4 КПК України було надано вказівки слідчому з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин провадження, крім того, ряд вказівок надано начальником СВ Білоцерківського ВП №1 ГУ МВС України в Київській області, після чого слідчим складено план проведення слідчих дій.

16.01.2016 р. ОСОБА_3 звернувся до слідчого з власноручною заявою про визнання його потерпілим. Цього ж дня ОСОБА_3 був допитаний в якості потерпілого.

Згідно рішення колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 11 квітня 2013 р. із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 стягнуто борг за договором позики в розмірі 8000 гривень, безпідставно отримані кошти в сумі 20000 гривень та судові витрати в сумі 350 гривень. В решті позову відмовлено.

27.01.2016 р. ОСОБА_7 слідчим був допитаний в якості свідка.

24.02.2016 р. слідчим ОСОБА_4 винесена постанова про оголошення в розшук та встановлення місця знаходження транспортного засобу - автомобіля «Мерседес Бенз 410-D», та доручення про проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 40 КПК України, яке повторно направлено на виконання 07.04.2016 р.

06.06.2016 р. прокурором ОСОБА_13 слідчому ОСОБА_4 в черговий раз надано вказівки у даному кримінальному провадженні, серед яких: встановити місце знаходження та допитати в якості свідка ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , повторно надати доручення СКП для встановлення місця знаходження автомобіля «Мерседес Бенз 410-D», провести ретельну перевірку вказаних заявником потерпілим фактів. При необхідності виконати інші слідчі дії, необхідні для встановлення об`єктивної істини у справі.

17.06.2016 р. слідчим надано відповідне доручення працівникам Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області.

01.07.2016 р. в якості свідка слідчим був допитаний ОСОБА_8 .

20.09.2016 р. слідчим ОСОБА_4 надано доручення про забезпечення явки для допиту ОСОБА_6 , який проживає та зареєстрований в АДРЕСА_1 .

Оскільки вказівки прокурора, які 28.04.2015 р., в повній мірі не виконані, слідчим належним чином тривалий час не проводилися необхідні слідчі дії для встановлення об`єктивної істини у справі, слідчим суддею 22.09.2016 р. скаргу ОСОБА_3 було задоволено, визнано дії слідчого СВ Білоцерківського відділу поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 та прокурора ОСОБА_14 під час досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні неправомірними через бездіяльність. Зобов`язано слідчого СВ Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 виконати необхідні слідчі дії у даному кримінальному провадженні, серед яких: допитати в якості свідка ОСОБА_6 , усунути суперечності в показах ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , повторно надати доручення СКП ля встановлення місцезнаходження автомобіля «Мерседес Бенз 410-D», провести ретельну перевірку вказаних заявником потерпілим фактів. При необхідності виконати інші слідчі дії, необхідні для встановлення об`єктивної істини у справі.

14.02.2017 р. ОСОБА_3 на ім`я слідчого ОСОБА_4 направлено клопотання про повідомлення підозри ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та виконання інших слідчих дій, необхідність котрих виникне під час розслідування, про що свідчить відповідна відмітка про отримання зазначеного клопотання.

Однак зазначене клопотання слідчим не було вирішене, ухвалою слідчого судді від 19.04.2017 р. визнано дії слідчого СВ Білоцерківського відділу поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 під час досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні неправомірними через бездіяльність і зобов`язано слідчого розглянути у встановлений Законом термін клопотання ОСОБА_3 від 14.02.2017 р.

Вказана ухвала слідчого судді надійшла до Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області 24.04.2017 р., про що мається відповідна відмітка(а.с.532), однак фактично до цього часу не виконана.

19.05.2017 р. слідчий направив ОСОБА_3 повідомлення про розгляд клопотань і проведення необхідних слідчих дій.

22.04.2017 р. додатково був допитаний свідок ОСОБА_8 .О, 07.05.2017 р. в якості свідка допитаний ОСОБА_6 .О.

12.05.2017 р. прокурором ОСОБА_5 слідчому ОСОБА_4 надано вказівки у даному кримінальному провадженні на проведення слідчих дій.

17.05.2016 р. слідчим ОСОБА_4 винесено постанову про проведення процесуальних дій на іншій території, направлено доручення на проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст.40 КПК України та запити.

Постановою від 19.05.2017 р. прокурор ОСОБА_5 об`єднала в одне провадження матеріали кримінальних проваджень №0000593 від 13.02.2015 р. за ст.290 КК України та №0002582 від 19.05.2017 р. за ч.1 ст.190 КК України в одне, з присвоєнням основного №0002582.

Як вбачається з наданої копії клопотання ОСОБА_3 на ім`я прокурора ОСОБА_5 , скаржник 22.04.2017 р. направив клопотання про підозру ОСОБА_6 та зобов`язання слідчого виконати ухвали слідчого судді від 22.09.2016 р. та 19.04.2017 р.

Вказане клопотання в матеріалах провадження відсутнє. При цьому скаржником надано суду відповідь прокурора на «заяву щодо стану досудового розслідування у кримінальному провадженні» від 12.05.2017 р. за №33-3858 вих.-17, яка в матеріалах провадження також відсутня.

При цьому клопотання скаржника про повідомлення підозри ОСОБА_6 і ОСОБА_7 ні слідчим, ні прокурором до цього часу у встановленому Законом порядку так і не вирішено.

Ст.220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Зазначені вимоги Закону в черговий раз виконані не були.

За таких обставин скарга ОСОБА_3 в цій частині підлягає задоволенню.

Вимоги скаржника про накладення грошового стягнення в порядку ст.144 КПК України на слідчого ОСОБА_4 не ґрунтуються на вимогах Закону, оскільки зазначене стягнення може бути застосоване до учасників кримінального провадження: підозрюваного, обвинуваченого, свідка, потерпілого, цивільного відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 та прокурора Білоцерківської міської прокуратури ОСОБА_5 задовольнити частково.

Визнати дії слідчого СВ Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000593 від 13.02.2015 р. в частині не вирішення клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 14.02.2017 р. - неправомірними через бездіяльність.

Зобов`язати слідчого СВ Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 розглянути у визначений Законом термін клопотання ОСОБА_3 від 14.02.2017 р.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1