Справа № 194/1109/16-к
Провадження № 1-кп/194/30/17

В И Р ОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2017 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 липня 2016 року за № 0000354 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Тернівка Дніпропетровської області, українця, громадянина України, працюючого МПУ дільниці КТ-2 ШУ «Дніпровське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», освіта середня, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши вказане кримінальне провадження, суд, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 13.07.2016 року, приблизно в 02.00 годині, проходячи біля домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, з-за паркану подивився чи є будь-які металеві вироби на території зазначеного домоволодіння. Впевнившись, що на території вказаного домоволодіння є значна кількість металевих виробів, 13.07.2016 року, приблизно о 04.00 годині, прийшов до вказаного домоволодіння разом з ОСОБА_6 , якого попередньо зустрів на вулиці та використовуючи дружні відносини ввів в оману, що територія домоволодіння, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , належить йому, проник на територію вищевказаного домоволодіння, огородженого з усіх сторін металевим та дерев`яним парканом, тобто територія відведена для постійного чи тимчасового зберігання матеріальних цінностей, що має засоби охорони від доступу сторонніх осіб у вигляді металевого паркану висотою близько 2 метрів по всьому периметру, звідки умисно, таємновикрав чуже майно, що належить ОСОБА_5 , а саме: - залізну станину з деревообробного станка вагою близько 50 кг., вартістю 200 грн.; - залізну балку вагою 100 кг., вартістю 400 грн.; - залізні профільні труби, в зрізі квадратні, діаметром 20х20 мм., довжиною 2м., загальною вагою 50 кг., вартістю 200 грн.; - залізний мангал з ніжками, з листового металу товщиною 5мм., загальною вагою 30 кг., вартістю 120 грн.; - залізну наковальню вагою 25 кг. вартістю 100 грн.; - залізну сітку від ліжка з залізним кутком по периметру, розміром 150 на 200 см, загальною вагою 50 кг., вартістю 200 грн.
З викраденим майном ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 ,згідно висновку експерта № 3751-16 від 05.08.2016 року матеріальну шкоду на загальну суму 1220 грн.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні злочину визнав повністю та показав, що на даний час він працевлаштувався, а на момент злочину ніде не працював. 13 липня минулого року, приблизно о 02 годині ночі, він гуляв по житловому масиву «БАМ» в м. Тернівка, де побачив домоволодіння, в якому була велика кількість металевих виробів, які вирішив вкрасти. Приблизно о 04 годині ранку того дня, дочекавшись свого знайомого ОСОБА_7 з роботи, який прийшов з третьої зміни близько 04 години ранку, він сказав, що хоче здати зі своєї дачі металеві вироби в металобрухт, та попрохав його в цьому допомогти, на що ОСОБА_8 погодився. На місці ОСОБА_8 він пояснив, що загубив ключ від хвіртки, тому вони залізли через паркан, зірвали навісний замок з хвіртки та з території домоволодіння винесли на вулицю мангал, профільні труби, замазані знизу в бетон, балку з автомобіля, станину, металеву сітку для ліжка, наковальню та інші металеві вироби. Все це вони заховали неподалік, а потім за декілька разів віднесли та здали на метало приймальний пункт. Отримані від здачі металу гроші в сумі 440 грн. він розділив порівну з ОСОБА_8 . Цивільний позов потерпілого визнає частково на суму, яка вказана в обвинувальному акті, тому що вважає, що потерпілий у позові необгрунтовано завищив вартість викрадених металевих виробів. Він намагався відшкодувати потерпілому залишок невідшкодованої шкоди та сплатити йому гроші в сумі 1220 грн. згідно оцінки експерта, але потерпілий категорично від цього відмовляється. Тому просить стягнути з нього залишок невідшкодованої шкоди, встановленої згідно обвинувального акту. Тиску з боку працівників поліції на нього не було. У вчиненому він розкаюється та просить його суворо не карати.

Зазначені показання обвинуваченого суд визнає допустимими, враховує як такі, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та вважає за можливе покласти їх в основу обвинувального вироку, оскільки вони підкріплюються іншими доказами по кримінальному провадженню.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав, що вказане домоволодіння він використовує як дачу. Він збирав метал, так як хотів зробити ворота. Хвіртка та всі приміщення там закривалися на замки. 13 липня 2016 року ввечері він прийшов на дачу та виявив, що замки скрізь були зламані, та зникли металеві вироби, перелік яких вірно зазначено в обвинувальному акті. Також йому зламали візок, який перевантажили, коли вивозили викрадені металеві вироби. З викраденого йому повернули лише балку від автомобіля. Цивільний позов він підтримує в повному обсязі, так як не згоден з вартістю викрадених металевих виробів, вказаною в обвинувальному акті. Погоджувався на те, щоб обвинувачений купив йому аналогічні викраденим металеві вироби, але той ухиляється від зустрічей з ним не зважаючи не надані судом строки для відшкодування шкоди. Висновок судової товарознавчої експертизи він не оскаржував, так як ні слідчий ні прокурор такого права йому не роз`яснювали, а слідчий все робив сам. З висновком експерта щодо вартості викраденого майна він не згоден, тому просить позов задовольнити повністю. Крім того, у нього вкрали ще інші металеві речі, але чи повідомляв він про це слідчому - не пам`ятає.

Крім того, вина обвинуваченого у вчиненні злочину підтверджується письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні:

- протоколом огляду місця події від 15 липня 2016 року та фототаблицею до протоколу, згідно яких було оглянуто домоволодіння АДРЕСА_2 , та встановлено, що на території домоволодіння, яка повністю по периметру огороджена парканом, маються два приміщення, вхідні двері до яких закриваються на замки;

- висновком експерта № 3751-16 від 05 серпня 2016 року, згідно якого встановлено, що загальна залишкова вартість викраденого у потерпілого майна становить 1220 грн.;

- речовими доказами , якими згідно постанови слідчого від 21 липня 2016 року визнано металеву балку переднього мосту автомобіля «ЗАЗ».

Таким чином, оцінюючи та аналізуючи досліджені під час судового розгляду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України в повному обсязі доведена дослідженими під час судового розгляду доказами.

Даючи юридичну оцінку діям обвинуваченого суд приходить до висновку, що в його діях має місце склад злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше сховище.

Обговорюючи питання про міру та вид покарання обвинуваченого по кримінальному провадженню, суд керується ст. 65 КК України та приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого ним злочину, а також ті обставини, що обвинувачений винуватість визнав повністю, у вчиненому розкаявся, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, після вчинення злочину офіційно працевлаштувався, під час судового провадження робив спроби відшкодувати потерпілому залишок невідшкодованої шкоди, розмір якої згідно обвинувального акту становить 1220 грн., раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого по кримінальному провадженню, суд визнає: - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого по кримінальному провадженню, судом не встановлено.

Таким чином, з врахуванням вищевикладених обставин, особи обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання, ступеню тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого злочину, обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України, ближче до нижньої межі, у виді позбавлення волі на строк три роки.

Разом з тим, враховуючи наявність пом`якшуючих покарання обставин, особу обвинуваченого, який розкаявся у вчиненому, раніше не судимий, після вчинення злочину офіційно працевлаштувався, що свідчить про те, що він став на шлях виправлення, суд приходить до висновку про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, та вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку один рік шість місяців, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 , суд керується наступним.

Згідно ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Таким чином, при вирішенні позовних вимог, суд зово`язаний керуватися положеннями ЦК та ЦПК України.

Згідно ст.2 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно ст.ст.57, 58 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.242 КПК України слідчий та прокурор зобов`язані звернутися до експерта для визначення розміру матеріальних збитків, заподіяних злочином.

Згідно позовної заяви, потерпілий ОСОБА_5 просить стягнути з обвинуваченого майнову шкоду на загальну суму 10 тис. грн.

В судовому засіданні обвинувачений визнав позов частково - на суму 820 грн., тобто на суму, яка не була відшкодована згідно обвинувального акту.

Потерпілий свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, але не надав жодних об`єктивних доказів на підтвердження вартості саме викраденого майна на момент спричинення злочину.

Також, потерпілий взагалі під час досудового розслідування не оскаржував висновок експерта № 3751-16, від 05 серпня 2016 року, а заяви потерпілого про те, що в нього було викрадено ще й інше майно не можуть бути взяти до уваги в рамках даного кримінального провадження, так як судове провадження здійснюється в межах пред`явленого обвинувачення та заявлених позовних вимог.

Крім того, в своєму позові потерпілий взагалі не навів жодного обгрунтування вартості кожного окремо викраденого предмета, не надав більш точний перелік, зокрема, щодо кількості викрадених профільних труб, а повністю продублював перелік викраденого, зазначений в обвинувальному акті.

Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження доказами факт спричинення діями обвинуваченого матеріальної шкоди потерпілому.

Разом з тим, потерпілим не надано жодних доказів спричинення йому шкоди в сумі саме 10 тис. грн., а в судовому засіданні встановлено, що згідно висновку експерта № 3751-16 від 05 серпня 2016 року, внаслідок вчиненого обвинуваченими злочину, потерпілому ОСОБА_5 було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 1220 грн. При цьому спричинену шкоду було частково відшкодовано під час досудового розслідування на суму 400 грн.

У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню та з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого підлягають до стягнення грошові кошти в сумі 820 грн., а в іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, як необгрунтовані та не підтверджені доказами.

У зв`язку з тим, що відносно обвинуваченого не було застосовано запобіжний захід під час досудового розслідування, та від прокурора не надійшло відповідне клопотання, суд також не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу.

Питання про речові докази по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України та приходить до висновку, що предмет, визнаний речовим доказом згідно постанови слідчого від 21 липня 2016 року підлягає залишенню за належністю законному власнику ОСОБА_5 .

Також на підставі ст.124 КПК України підлягають до стягнення з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта для проведення судової експертизи (висновок № 3751-16 від 05 серпня 2016 року), в сумі 176 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк один рік шість місяців.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної злочином, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , (ІПН НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_5 , (ІПН НОМЕР_2 ), на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, грошові кошти в сумі 820 (вісімсот двадцять) грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Речові докази по кримінальному провадженню: - предмет, визнаний речовим доказом згідно постанови слідчого від 21 липня 2016 року, - залишити за належністю законному власнику.

Стягнути з ОСОБА_3 , (ІПН НОМЕР_1 ), на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат за залучення експерта для проведення експертизи, (висновок № 3751-16 від 05 серпня 2016 року), грошові кошти в сумі 176 (сто сімдесят шість) грн. 20 коп.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський міський суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку вручити учасникам судового провадження негайно в залі суду після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1