У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" грудня 2016 р. Справа153/1392/16-к

у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши клопотання начальника СВ Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ямпіль Вінницької області, проживаючого АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , із неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який інвалідом не являється, раніше не судимого, громадянина України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 , сторони кримінального провадження слідчого СВ Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :

23 грудня 2016 року начальник СВ Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ямпільського районного суду Вінницької області із погодженим прокурором клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказав, що ОСОБА_4 10 листопада 2016 року приблизно о 17 годині 00 хвилин знаходячись у стані алкогольного сп`яніння та маючи при собі скляну пляшку з-під пива «Garage», рухався вулицею М.Козачинського у місті Ямполі Вінницької області у напрямку перехрестя з вулицею Гоголя. Знаходячись поблизу вказаного перехрестя ОСОБА_4 помітив раніше незнайому йому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка тримаючи в руках сумку, рухалась вулицею Гоголя в напрямку перехрестя з вулицею Тичини. При цьому, у ОСОБА_4 виник умисел спрямований на відкрите викрадення у ОСОБА_8 зазначеної сумки. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 керуючись жагою наживи, почав йти слідом за ОСОБА_8 , чекаючи слушного часу для викрадення сумочки. Біля перехрестя вулиць Гоголя та Тичини ОСОБА_4 обігнав ОСОБА_8 , після чого розвернувся та почав йти в зустрічному їй напрямку. Пройшовши повз ОСОБА_8 , ОСОБА_4 з метою подолання можливого опору, раптово наніс останній удар скляною пляшкою, яку тримав в правій руці, в район потилиці зліва. Від нанесеного удару ОСОБА_8 упала, після чого ОСОБА_4 вирвав у неї з рук сумочку вартістю 25 грн., в якій знаходились: гаманець, вартістю 100 грн.; гроші в сумі 51 грн.; книга «Біблія», вартістю 350 грн.; книга «Співанник на хвалу Єгови», вартістю 100 грн., хустина, вартістю 150 грн. Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, привласнивши викрадене та розпорядився ним на свій власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 776 грн. Крім цього, внаслідок вищевказаних злочинних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_8 було заподіяне тілесне ушкодження у вигляді синця в завушній ділянці зліва, яке згідно висновку судово-медичної експертизи №115 від 11.11.2016 року по ступеню тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. 10 листопада 2016 року о 22 годині ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст.208 КПК України. 11 листопада 2016 року о 18 годині 10 хвилин ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України. 12 листопада 2016 року Ямпільським районним судом Вінницької області підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу закінчується 29 грудня 2016 року. Вина підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні даного злочину доводиться наступними матеріалами кримінального провадження: заявою ОСОБА_8 від 10 листопада 2016 року про відкрите викрадення її сумочки; протоколом огляду місця події від 10 листопада 2016 року, під час якого, поблизу перехресть вулиць Гоголя та Тичини у місті Ямполі вилучено фрагмент скляної пляшки; висновком судово-медичної експертизи №115 від 11.11.2016 року, згідно якої ОСОБА_8 було заподіяне тілесне ушкодження у вигляді синця в завушній ділянці зліва, яке по ступеню тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 10 листопада 2016 року; протоколом огляду від 10 листопада 2016 року, під час якого у вигрібній ямі громадського туалету на території Ямпільської ЦРЛ, що по вулиці Пирогова,1 у місті Ямпіль, виявлено сумку із речами, викраденими у ОСОБА_8 ; протоколом огляду від 10 листопада 2016 року, під час якого в приміщенні Ямпільського ВП у ОСОБА_4 було вилучено куртку-пайту «AOLES»; протоколом допит потерпілої ОСОБА_8 від 11 листопада 2016 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 14 листопада 2016 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 14 листопада 2016 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 15 листопада 2016 року; протоколом огляду предметів від 14 грудня 2016 року. З матеріалів кримінального провадження слідує, що підозрюваний ОСОБА_4 19.09.2016 року притягувався до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.180 КУпАП (доведення неповнолітнього до стану сп`яніння), однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, зловживати алкоголем не припинив та продовжив свою протиправну поведінку, внаслідок чого підозрюється на даний час у вчиненні в стані алкогольного сп`яніння умисного тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років. Крім цього, після вчинення злочину ОСОБА_4 намагався приховати його сліди, викинувши викрадену у потерпілої ОСОБА_8 сумку до вигрібної ями туалету, а також переховувався від органів досудового розслідування, залишивши одразу ж після вчинення злочину місто Ямпіль Вінницької області та поїхавши до села Петрашівка Ямпільського району Вінницької області, а тому у слідства є достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж взяття під варту, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України. Заявлені ризики за час утримання ОСОБА_4 під вартою не зменшились. Разом з тим, завершити досудове розслідування до 29.12.2016 не представляється можливим, оскільки у кримінальному провадженні є необхідність провести окремі процесуальні дії, а саме: слідчий експеримент із підозрюваним ОСОБА_4 , призначити дактилоскопічну експертизу, надати доступ підозрюваному та його захиснику до матеріалів досудового розслідування, надати доступ потерпілій до матеріалів досудового розслідування, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування. В зв`язку з викладеним, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та переховуватися від органів досудового розслідування та суду, необхідно продовжити йому строк тримання під вартою до 09.01.2017 року.

У судовому засіданні слідчий Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_6 клопотання підтримав та просив його задовольнити. Зазначив, що строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 необхідно продовжити до 11 січня 2017 року, а не до 09 січня 2017 року як вказано у клопотанні.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, вказав, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України не зменшилися, підозрюваний може переховуватися від слідства та вчинити інше кримінальне правопорушення, просив суд продовжити строк тримання під вартою до 11 січня 2017 року.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 просить відмовити у задоволенні клопотання. Вказав, що ні слідчим, ні прокурором не надано суду доказів того, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. З часу затримання підозрюваного ОСОБА_4 та застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з останнім не проводилося жодної слідчої дії, його взагалі не викликали з СІЗО, слідчий до нього не приїжджав. Окрім того, його підзахисний визнав свою вину та активно сприяє розкриттю злочину. Окрім того, спотворити чи знищити речі підозрюваний не має можливості, так як речові докази знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 просить не продовжувати йому строк тримання під вартою, а обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, так як він взагалі не має наміру переховуватися від слідства та вчиняти інший злочин. Він зробив для себе належні висновки.

Заслухавши думку прокурора про необхідність задоволення клопотання, а також думку слідчого, захисника, підозрюваного, дослідивши надані матеріали, суд приходить до наступного:

Згідно із змістом ст.ст.131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1)переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1)вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2)тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3)вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4)міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5)наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6)репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7)майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8)наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9)дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10)наявність повідомлення особі про підозру у вчинення іншого кримінального правопорушення; 11)розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Пунктом 3 ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визначено право заарештованого на розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження, таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Для продовження тримання особи під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку (Рішення Європейського Суду з прав людини від 12 січня 2012 року у справі Тодоров проти України, заява №16717/05).
Судом встановлено, що ОСОБА_4 утримується під вартою з 12 листопада 2016 року. Ухвалою слідчого судді від 12 листопада 2016 року, 29 грудня 2016 року визначено датою закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На даний час по даному кримінальному провадженню триває досудове розслідування.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що слідчим та прокурором не доведено жодної із передбачених ч.1 ст.177 КПК України мети застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також не викладено обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився. Натомість не вчинення жодної із процесуальних дій протягом місяця із 15.11.2016 року по 14.12.2016 року не може бути обґрунтованою підставою для того, щоб бездіяльність слідчого була підставою для утримання людини під вартою.

Окрім того, підозрюваний та його захисник просять не застосовувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, підозрюваний просить застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим та прокурором відповідно до п.2 ч.3 ст.199 КПК України не викладено в клопотанні обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Прокурором та слідчим не переконано слідчого суддю у тім, що більш м`який запобіжний захід буде недоцільним у застосуванні відносно ОСОБА_4 , тому суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою слід відмовити.

Окрім того, суд вважає за необхідне, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків обрати відносно ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у виді домашнього арешту, який на переконання слідчого судді є таким запобіжним заходом, який дасть можливість ОСОБА_4 виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, а також можливість обдумати свій вчинок, та можливість виправитись.

При обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на підозрюваного слід покласти обов`язки, передбачені п.п.2, 3, 4 ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 181, 193, 194, 196, 197, 199, 202 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання начальника СВ Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000446 від 10 листопада 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ямпіль Вінницької області, проживаючого АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , із неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який інвалідом не являється, раніше не судимого, громадянина України, міру запобіжного заходу у виді домашнього арешту цілодобово протягом п`ятнадцяти днів, тобто до 11 січня 2017 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає (село Петрашівка Ямпільського району Вінницької області) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування із свідками та потерпілою по кримінальному провадженню №0000446 від 10 листопада 2016 року, в якому він є підозрюваним;
- носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали п`ятнадцять днів з дня її постановлення, тобто до 11 січня 2017 року.

Копію ухвали вручити підозрюваному та захиснику негайно після її проголошення.

Копію ухвали направити до Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області для постановки на облік особи, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а також здійснення контролю за поведінкою підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню у частині звільнення підозрюваного ОСОБА_4 з-під варти та застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно п.2 ч.3 ст.202 КПК України підозрюваного ОСОБА_4 негайно звільнити з під варти та зобов`язати його невідкладно прибути до місця свого проживання село Петрашівка Ямпільського району Вінницької області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий слідчий суддя ОСОБА_1