Ухвала
іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні 01 серпня 2017 року в м. Києві касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 26 червня 2017 року,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26 червня 2017 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_4 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 07 червня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме до 05 серпня 2017 року включно.
Як слідує із касаційної скарги, захисник ставить питання про перевірку ухвали апеляційного суду у касаційному порядку.
Перевіривши доводи касаційної скарги, долучену до неї копію судового рішення, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу, ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру, інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 392 КПК ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
Оскільки захисник подав апеляційну скаргу на судове рішення, прийняте в рамках судового провадження після надходження обвинувального акту до суду першої інстанції до ухвалення судового рішення, яке вирішує дане кримінальне провадження по суті, то воно не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку.
Саме з таких підстав апеляційний суд, керуючись ч. 4 ст. 399 КПК, відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_4 , як поданою на судове рішення, що не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
З огляду на наведене, рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим, а тому підстав для задоволення касаційної скарги захисника колегія суддів не вбачає.
Оскільки зі змісту касаційної скарги, доданої до неї копії судового рішення убачається, що підстав для задоволення скарги немає, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Відмовити захиснику ОСОБА_7 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою, поданою в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 26 червня 2017 року.

Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3