Справа 688/1664/17
№ 1-кп/688/142/17
Вирок
Іменем України
10 липня 2017 року Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шепетівки

кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000184 від 09 квітня 2017 року, з угодою про примирення між потерпілим та обвинуваченим від 10 липня 2017 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ставрів Млинівського району Рівненської області, громадянина України, з освітою середньою спеціальною, непрацюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , не судимого,

про кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 119 КК України,

В С Т А Н О В И В:
08 квітня 2017 року ОСОБА_6 на протязі дня вживав алкогольні напої разом із своїм сусідом ОСОБА_8 за місцем проживання останнього, по АДРЕСА_2 .

Цього ж дня, близько 22 год. 30 хв. під час чергового розпиття спиртних напоїв, в кухонній кімнаті вищевказаного будинку ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, безпричинно наніс ОСОБА_6 удар долонею правої руки по лівій щоці, на що останній у відповідь наніс ОСОБА_8 удар правою рукою у його ліву щоку. Після виниклої сутички ОСОБА_8 піднявся із-за столу та, слідуючи у спальню кімнату, перечепившись, впав на підлогу, при цьому втратив свідомість.

Побачивши указане, ОСОБА_6 , діючи з необережності, яка виразилася у злочинній недбалості, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого, хоча повинен був і міг їх передбачити, не маючи відповідної освіти та практичних навичок надання невідкладної медичної допомоги, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, підійшовши до ОСОБА_8 , який лежав та не рухався, вирішив надати йому першу медичну невідкладну допомогу.

Так, ОСОБА_6 з метою приведення ОСОБА_8 до свідомості, правою та лівою ногою почергово наніс в ділянку ребер ОСОБА_8 по одному удару. В подальшому, ОСОБА_6 сів на живіт ОСОБА_8 та з застосуванням м`язової сили рук упродовж 30 хвилин долонями рук та кулаків натискав на грудну клітину, а в проміжках між натисканнями на грудну клітку долонями правої та лівої руки наносив удари по щоках ОСОБА_8 .

Після цього, ОСОБА_6 , не привівши до свідомості ОСОБА_8 , підвівся з колін та правою ногою, взутою в туфель, став на середину грудної клітки ОСОБА_8 , при цьому перенісши вагу свого тіла на праву ногу, здійснив не менше трьох натискань, після чого переконавшись, що останній не подає ознак життя, залишив його домоволодіння.

Внаслідок вказаних злочинних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки та живота: синці на передній поверхні грудної клітки в проекції мечеподібного відростка грудини, переломи 3, 4, 5, 6, 7, 9 ребер по середньо-ключичній лінії зліва; 2, 3, 4, 5 ребер по середньо-ключичній ліній справа, перелому губчатої речовини тіла грудини, розриву печінки, кровотечі в черевну порожнину, садна в лобній ділянці голови по центру, під лівим оком, на спині та кінчику носа, на підборідді по центру, під правим оком, крововилив на внутрішній поверхні шкіри голови в лівій тьмяно-потиличній ділянці голови, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент спричинення, а у даному випадку, що призвели до смерті потерпілого ОСОБА_8 на місці події.

Своїми діями, які виразились у вбивстві ОСОБА_8 , вчиненого через необережність, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 119 КК України.

10 липня 2017 року обвинувачений ОСОБА_6 , якого підтримав захисник, з однієї сторони, та, з іншої сторони, потерпілий ОСОБА_4 , відповідно до положень ст. 471 КПК України уклали угоду про примирення, за умовами якої ОСОБА_6 повністю і беззастережно визнав свою винуватість у інкримінованому йому діянні.

На момент розгляду даного кримінального провадження в суді обвинувачений ОСОБА_6 відшкодував потерпілому завдану матеріальну та моральну шкоду в повному розмірі.
Сторони також узгодили міру покарання ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України: за ч.1 ст. 119 КК України у виді 5 років позбавлення волі; на підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку 3-х років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені п.1, п. 2 ч.1 ст. 76 КК України.

З`ясувавши у обвинуваченого, що він цілком розуміє:

1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права:

- мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

- мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно;

- допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України;

3) характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом;

та переконавшись у судовому засіданні, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, суд приходить до висновку, що угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим підлягає затвердженню, оскільки її умови:

- не суперечать вимогам закону ( ОСОБА_6 обвинувачення є зрозумілим, він вину визнав повністю, його дії за ч. 1 ст. 119 КК України кваліфіковано вірно, вчинив злочин середньої тяжкості);

- відповідають інтересам суспільства;

- не порушують прав, свобод та інтересів сторін або інших осіб;

- взяті на себе обвинуваченим зобов`язання виконати можливо;

- наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просила розглянути питання про затвердження угоди, що була укладена між сторонами провадження 10 липня 2017 року.

Обвинувачений ОСОБА_6 пояснив суду, що він підтримує угоду про примирення, укладену між ним та потерпілим.

Потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені п.2 ч. 1 ст. 473 КПК України, та просить затвердити зазначену угоду.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, з`ясувавши показання обвинуваченого ОСОБА_6 , думку захисника, потерпілого та прокурора, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угод: 1) угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим; 2) угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Угода про примирення між потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом в судовому засіданні встановлено, що дії, які інкримінуються ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 119 КК України, дійсно мали місце і були вчинені саме ним і він визнає свою винуватість.

Інкриміновані ОСОБА_6 дії, що виразилися у вбивстві через необережність, кваліфіковані правильно, як вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України.

Дане кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Суд вважає, що умови угоди від 10 липня 2017 року про примирення, укладеної між сторонами, а саме: потерпілим та обвинуваченим, відповідають вимогам ст. 471 КПК України.

Міра покарання, що узгоджена сторонами угоди, відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, з призначенням узгодженого між обвинуваченим, його захисником та потерпілим щодо його виду і розміру покарання.

У разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України потерпілий має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку, наслідком чого є призначення судового розгляду в загальному порядку.

Підозрюваний ОСОБА_6 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Угода, що укладена сторонами, вчинена добровільно і на законних підставах, тобто без застосування насильства, примусу, погроз або є наслідком неспроможних дій обіцянок чи подібних дій.

Також судом встановлено, що зміст умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами, визначена у межах санкції ч. 1 ст. 119 КК України. Підстав для відмови у затвердженні угод про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про затвердження угоди про примирення між підозрюваним та потерпілим, призначення підозрюваному узгодженого сторонами покарання, яке є достатнім для виправлення останнього, його перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення, передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінально-процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

В ході досудового розслідування запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обирався. Прокурор вважає, що підстави для обрання запобіжного заходу обвинуваченому відсутні. Оскільки прокурор не знаходить підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 , суд з цим погоджується, а томупідстав для застосування запобіжних заходів, передбачених ст.ст. 176, 177 КПК України, суд не вбачає.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.
Витрати на залучення експертів відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 468 475 КПК України,

суд,-

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду у кримінальному провадженні № 0000184 від 09 квітня 2017 року про примирення, укладену 10 липня 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_9 і потерпілим ОСОБА_10 .

ОСОБА_7 визнати винним за ч. 1 ст. 119 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_11 не обирався.

Речові докази: гіпсовий зліпок сліду підошви взуття, три скляних стакани, одну скляну пляшку, три недопалки та муштук з попільнички, джинсові штани чорного кольору, одяг ОСОБА_8 , зрізи нігтів ОСОБА_8 , зрізи нігтів ОСОБА_6 , недопалки цигарок знищити;

мобільний телефон потерпілого ОСОБА_8 передати потерпілому ОСОБА_4 ;

штани спортивні чорного кольору, штани джинсові синього кольору, футболку синього кольору, куртку чорного кольору, пару рукавиць, джинсовий жакет, чорні туфлі, мобільний телефон марки «Nokiя» ІМЕІ НОМЕР_1 передати ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

прокурором, виключно з підстав: призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: