Справа № 575/1270/16-к
УХВАЛА
"21" квітня 2017 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в колегіальному складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

запасний суддя ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

перекладача ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000028 від 10.12.2012 року відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:
17.01.2017 р. з Апеляційного суду Сумської області в порядку ст. 34 КПК України до суду надійшов обвинувальний акт, затверджений начальником В-Писарівського відділу Охтирської місцевої прокуратури ОСОБА_9 по кримінальному провадженню № 0000028 від 10.12.2012 року відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.

14.04.2017 р. вказане кримінальне провадження призначене на повторний автоматизований розподіл, в порядку ст.35 КПК України, з метою заміни судді ОСОБА_10 , якого рішенням Вищої ради правосуддя звільнено у зв`язку з поданням заяви про відставку. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 14.04.2017 р., суддю ОСОБА_10 замінено на суддю ОСОБА_1 .

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19.04.2017 року вищезазначений обвинувальний акт був призначений до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 21.04.2017 року на 14:00 год.

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні, просить викликати в судове засідання обвинуваченого, захисника та перекладача.
Обвинувачений та його захисник у підготовчому судовому засіданні зазначили, що обвинувачений ОСОБА_8 не володіє українською мовою, за національністю є циганом, в школі не навчався, освіти ніякої не має, української мови ніколи не вивчав. Мова, яку він розуміє є російська. Крім того, обвинувачений зазначив, що йому не було вручено обвинувальний акт у перекладі на мову, якою він володіє, працівники поліції в приміщенні СІЗО намагалися вручити йому якісь документи по справі та вимагали, щоб він про це поставив свій підпис, однак він повідомив, що він не розуміє української мови та не вміє читати та писати, і у зв`язку з цим відмовився від їх отримання. Працівники поліції запрошували працівника СІЗО в якості перекладача, однак цей працівник перекладу ніякого не здійснював, обвинувальний акт йому не оголошувався і не перекладався на російську мову. У зв`язку з цим обвинувачений та його захисник вважають, що справа не може бути призначена до судового розгляду, просили перекласти обвинувальний акт та інші документи досудового слідства на мову, якою володіє обвинувачений, і вручити їх йому, і для цього підготовче судове засідання відкласти.

Вислухавши думку обвинуваченого, захисника, думку прокурора, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи відносно обвинуваченого ОСОБА_8 суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.412 КПК України, істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Забезпечення обвинуваченому права на захист згідно зі ст.129 Конституції України є основною засадою судочинства, а відповідно до ст.7 КПК України є однією з загальних засад кримінального провадження.
Згідно ч.2 ст. 29 КПК України, особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь-якою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.4 ст.29 КПК України переклад судових рішень та інших процесуальних документів кримінального провадження засвідчується підписом перекладача.

Слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом, зокрема ст.68 КПК України.
Згідно роз`яснень, які містяться в п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 24.10.2003 року «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві», суди повинні додержувати вимог закону щодо мови, якою провадиться судочинство. Особам, які беруть участь у справі і не володіють мовою судочинства, забезпечується право робити заяви, давати показання, заявляти клопотання, знайомитися з усіма матеріалами справи, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, і користуватися послугами перекладача. Позбавлення чи обмеження цих прав особи є істотним порушенням кримінально-процесуального закону, яке тягне скасування судових рішень.
Крім цього, при розгляді кримінального провадження, учасник якого не володіє чи недостатньо володіє держаною мовою, мають бути враховані правові позиції Європейського суду з прав людини відповідно до положень ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
Відповідно до положень п.(а) ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

У рішенні ЄСПЛ від 25.07.2000 року, ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії», детальніше прописано: «Обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. «b» ч.3 ст.6 Конвенції.
Право на безоплатну допомогу перекладача застосовується не лише до усних виступів під час судового розгляду, а й до документальних матеріалів та досудового провадження. Зокрема, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, хто не розуміє мову, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, має право на отримання безоплатної допомоги перекладача, що здійснює письмовий і усний переклад усіх тих документів чи заяв у провадженні проти нього, розуміти які йому необхідно або які потрібно оголосити на суді мовою, що там використовується, для того, щоб здійснити своє право на справедливий судовий розгляд (п.48 рішення ЄСПЛ від 28.11.1978 року у справі «Лудіке, Белкасем і Коч проти ФРН»).
Відповідно до п.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершує досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.291 КПК України.

Як вбачається з анкетних даних обвинуваченого ОСОБА_8 він є громадянином України, однак за національністю ром (циган).

Під час підготовчого судового засідання було з`ясовано, що ОСОБА_8 в школі не навчався та української мови не вивчав, в достатній мірі він не володіє українською мовою. Мовою, якою він володіє, є російська мова.

Встановлено також, що обвинувачений ОСОБА_8 не отримував процесуальних документів, зокрема обвинувального акту, в перекладі на мову, якою він володіє, та не був забезпечений послугами перекладача.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що відповідно до постанови слідчого від 15.12.2016 року по справі було залучено перекладача. З вказаної постанови вбачається, що перекладача було залучено за заявою обвинуваченого ОСОБА_8 , який під час вручення йому повідомлення про підозру заявив, що він погано розуміє українську мову.

Отже, органам досудового розслідування було відомо, що обвинувачений ОСОБА_8 не достатньо володіє українською мовою, в зв`язку з чим було прийнято рішення про залучення перекладача, однак як встановлено судом, обвинувальний акт так і не був перекладений на мову, якою володіє обвинувачений. У зв`язку з чим обвинувачений ОСОБА_8 і відмовився від отримання обвинувального акту як такого, що складений мовою, якою він не володіє (а.с. 14).

Крім того, встановлено, що перекладач, залучений органом досудового розслідування лише 15.12.2016 року, коли підозрюваному ОСОБА_8 вручалися повідомлення про підозру та обвинувальний акт, не володіє відповідною компетенцією, оскільки відповідно до диплому його спеціальністю є «Педагогіка та методика середньої освіти. Українська мова та література». Тоді як обвинувачений ОСОБА_8 зазначив, що він не володіє українською мовою, а знає російську мову. Докази про наявність у перекладача компетенції на переклад з української мови на російську мову - відсутні.

Судом встановлено, що обвинувачений не володіє в достатній мірі українською мовою, зміст процесуальних документів, що містяться в матеріалах провадження, йому не зрозумілий, про це він повідомляв слідчого, але ні повідомлення про підозру, ні обвинувальний акт не були вручені обвинуваченому ОСОБА_8 в перекладі на російську мову, якою він володіє.

Таким чином, суд вважає, що органом досудового розслідування були допущені порушення кримінального процесуального закону (підозрюваному не було вручено обвинувальний акт на російській мові, якою він вільно володіє для розуміння суті висунутого йому обвинувачення), і ці порушення є істотними та перешкоджають суду повно та всебічно розглянути дане кримінальне провадження, і можуть суттєво вплинути на постановлення законного та обґрунтованого судового рішення.

Під час підготовчого судового засідання, відповідно до положень п.3 ч.3 ст.314 КПК України, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України. Отже підставою повернення обвинувального акту прокурору є порушення кримінального процесуального закону, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Таким чином, суд вважає, що виявлені під час підготовчого судового засідання порушення права обвинуваченого на захист відносяться до істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду, оскільки в подальшому можуть перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про повернення обвинувального акту прокурору для приведення його у відповідність до вимог кримінального-процесуального закону щодо відновлення прав обвинуваченого на належний захист.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 369, 372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000028 від 10.12.2012 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, повернути прокурору для приведення його у відповідність до вимог кримінального-процесуального закону щодо відновлення прав обвинуваченого на належний захист.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуюча: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3
Запасний суддя: ОСОБА_4