Справа № 456/415/16-к
Провадження № 1-кп/456/123/2017
УХВАЛА

21 лютого 2017 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

соціального педагога ОСОБА_5

представника служби в справах дітей

Стрийської міської ради ОСОБА_6

представника СЮП Стрийського ВП ОСОБА_7

провівши судове засідання у кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_8 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 185, ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

в провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області знаходиться кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 185, ч. 1 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання покликається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що неповнолітній ОСОБА_8 будучи судимим вироком Стрийського міськрайонного суду від 29.10.2015 року за ч.1 ст. 186, ч.2 ст. 186 та ч.2 ст.185 КК України, вчинив інші злочини до постановленя вказаного вироку суду. Так, 19.10.2015 року близько 15.30 год. неповнолітній ОСОБА_8 , знаходячись в приміщенні жіночого гардеробу у спортзалі ДНЗ "Вище професійне училище №34 м.Стрия", що в м.Стрий по вул.Гайдамацька, 17, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись що його ніхто не бачить, шляхом вільного доступу, повторно, викрав з рюкзака мобільний телефон марки "Nokia Lumia 530 Dual SIM" вартістю 960 гривень, який належав ОСОБА_9 , в якому знаходилась карта пам`яті об`ємом 4 ГБ вартістю 65 гривень,
Таким чином, неповнолітній ОСОБА_8 вчинив крадіжку майна ОСОБА_9 на загальну суму 1 025 (одна тисяча двадцять п`ять) гривень. Своїми умисними діями неповнолітній ОСОБА_8 , повторно, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України. Крім цього, 19.10.2015 року близько 19:00 годин, неповнолітній ОСОБА_8 , знаходячись в приміщенні побутової кімнати (кухні) гуртожитку ДНЗ "Вище професійне училище №34 м.Стрия", що в м.Стрий по вул.Гайдамацька, 17, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що його ніхто не бачить, шляхом вільного доступу, повторно, викрав зі стола мобільні телефони, які були під`єднані до зарядних пристроїв, а саме: мобільний телефон марки "Samsung Galaxy yong GT-S5360" вартістю 650 гривень, який належав ОСОБА_10 , в якому знаходились сім-карта мобільного оператора "Київсгар" вартістю 10 гривень та карта пам`яті об`ємом 4 ГБ вартістю 50 гривень, на рахунку якого було 2 гривні, а також мобільний телефон марки "LG-X135" вартістю 1020 гривень, який належав ОСОБА_11 , в якому знаходились сім-картка мобільного оператора "Київстар" вартістю 10 гривень та сім-картка мобільного оператора "Лайф" вартістю 10 гривень, на рахунку яких коштів не було. Таким чином, неповнолітній ОСОБА_8 вчинив крадіжку майна ОСОБА_10 на загальну суму 712 (сімсот дванадцять) гривень та майна ОСОБА_11 на загальну суму 1040 (одна тисяча сорок) гривень. Своїми умисними діями неповнолітній ОСОБА_8 , повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ет.185 КК України. Також 14 січня 2016 року близько 12:00 годин, неповнолітній ОСОБА_8 , знаходячись в приміщенні Госпрозрахункової бактеріологічної лабораторії, що в м Моршин по вул. 1.Франка, 37 А, де підійшов до кабінету завідуючого, щоб у свято засіяти зерном, який відкрив та побачив, що у ньому нікого не має. В подальшому, він побачив на тумбочці мобільний телефон, який був під`єднаний до зарядного пристрою та у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись що його ніхто не бачить, шляхом вільного доступу, повторно, викрав з тумбочки мобільний телефон марки "Nokia-6303 СІ", вартістю 550 гривень, який належав ОСОБА_12 , в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора "МТС" вартістю 10 гривень та карта пам`яті об`ємом 2 ГБ вартістю 50 гривень.Таким чином, неповнолітній ОСОБА_13 вчинив крадіжку майна ОСОБА_14 на загальну суму 610 (шістсот десять) гривень. Своїми умисними діями неповнолітній ОСОБА_8 , повторно, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ет.185 КК України. Допитаний як неповнолітній, підозрюваний ОСОБА_8 під час досудового розслідування визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 185 КК України. Крім цього вина ОСОБА_8 повністю підтверджується наступними зібраними у кримінальному провадженні доказами, які частково досліджені під час судового слідства, а саме: показами свідка ОСОБА_15 , показами свідка ОСОБА_16 , показами потерпілих та їх законних представників, протоколом проведення слідчого експерименту. Ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11.02.2016 року відносно неповнолітнього ОСОБА_17 обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду від 09.12.2016 року відносно ОСОБА_8 продовжено строк запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання до 06.02.2017 року, термін дії якого на даний час закінчився.
Однак, по кримінальному провадженні судове слідство ще не закінчено та під час судового розгляду необхідно допитати свідків, а також дослідити інші матеріали кримінального провадження. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_8 27.10.2016 року та 03.02.2017 року не з`явився в судові засідання, а тому до нього застосовувався привід, який виконаний не був через відсутність ОСОБА_8 за місцем свого проживання.
Також обвинувачений ОСОБА_8 04.01.2017 року та 03.02.2017 року не з`явився в підготовчі судові засідання, а тому до нього застосовано привід, який виконаний не був через відсутність ОСОБА_8 за місцем свого проживання. Внаслідок неявки ОСОБА_8 на судові та підготовчі засіданні по вказаних кримінальних провадженнях, судом 03.02.2017 року останнього оголошено в розшук, а провадження в справах зупинено.
У зв`язку з цим, вважає за необхідне обрати до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки його поведінка свідчить про ухилення від суду.
Згідно ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту мас право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочинів середньої тяжкості, в тому числі вчинених під час іспитового терміну, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, ухиляється від суду, а тому підстав для продовження йому строку запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання не має, оскільки з огляду на вищевикладене такий є недостатнім для запобігання спробам переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, чи вчинити інше кримінальне правопорушення.
Застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді особистої поруки є недостатнім для запобігання спробам переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, чи вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки немає близьких родичів чи односельчан, які б взяли його на поруки та заслуговують на довіру чи особливу довіру, а тому такі не можуть забезпечити виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків.
Застосування запобіжного заходу у виді застави до обвинуваченого ОСОБА_8 є недоцільним, оскільки останній не працює, а також такий запобіжний захід є недостатнім для запобігання спробам переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, чи вчинити інше кримінальне правопорушення.
Застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту є недостатнім для запобігання спробам переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, чи вчинити інше кримінальне правопорушення. Згідно ч.5 ч.2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки. Викладені обставини виправдовують обрання обвинуваченому ОСОБА_8 більш впливового, а не більш суворого виду запобіжного заходу, у виді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання з мотивів наведених в ньому.
В судовому засіданні голова Асоціації журналістів «Дім Незалежності» ОСОБА_18 подав суду заяву про передачу обвинуваченого ОСОБА_8 на поруки Асоціації журналістів «Дім Незалежності».
В судовому зсіданні обвинувачений ОСОБА_8 , його захисник ОСОБА_4 та представник служби в справах дітей Стрийської міської ради ОСОБА_6 заперечили клопотання, просять передати обвинуваченого ОСОБА_8 на поруки Асоціації журналістів «Дім Незалежності».
В судовому зсіданні представника СЮП Стрийського ВП ОСОБА_19 , законний представник ОСОБА_20 , соціальний педагог ОСОБА_5 підтримали клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Особиста порука, відповідно до частини 1 статті 180 КПК України, полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

За змістом закону тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст. 177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_8 вину у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 185 КК України визнав, має постійне місце проживання, зареєстрований АДРЕСА_1 .

На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що прокурором в порушення ч.2 ст. 177 КПК України не доведено в судовому засіданні та не представлено достатніх та обґрунтованих даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_8 , перебуваючи на волі буде переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, а тільки довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушеннь.

Клопотання прокурора про обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу - взяття під варту фактично ґрунтується на припущеннях про неможливість застосування іншого виду запобіжного заходу ніж утримання під вартою, що не може свідчити про наявність законних підстав передбачених ст.ст. 177, 178, 194 КПК України, які є необхідні для обрання ОСОБА_8 , запобіжного заходу - тримання під вартою.

З огляду на викладене, за відсутності доказів незмінності ризиків, передбачених ст.. 177 КПК України та відсутності обставин що перешкоджають завершенню судового розгляду справи взяття під варту є неможливим.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Суд вважає, що інший, більш м`який запобіжний захід - домашній арешт є достатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні, в порядку ст.177 КПК України, а тому в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити та обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 184, 193, 194, 196 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

в задоволенні клопотання прокурора Стрийської міжрайонної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 -відмовити.
Підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , не одруженому, українцю, громадянину України, із професійно-технічною освітою, раніше судимого вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29.10.2015 року за ч.1 ст.186, ч.2 ст.186, ч.2 ст. 185 КК України, до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст.75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, судимість якого не погашена не знята у встановленому законом порядку - застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_1 ,

Застосувати до ОСОБА_8 , наступні обмеження:

-заборонити ОСОБА_8 , залишати своє місце фактичного проживання ( АДРЕСА_1 ) в період часу із 19 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв.;

-прибувати в судові засідання за кожною вимогою суду.

-не відлучатися за межі свого проживання, АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду;

-повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання.

Попередити підозрюваного ОСОБА_8 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Визначити термін дії ухвали про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - до 21 квітня 2017 року.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий-суддя ОСОБА_1