Справа № 478/247/17 Провадження № 1-кп/478/31/2017

В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
03.03.2017 року Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді? ОСОБА_1 ,
при секретарі? ОСОБА_2 ,
прокурора? ОСОБА_3 ,
обвинуваченого? ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
30.12.2016 р. близько 18.30 год. ОСОБА_4 маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисної зацікавленості, таємно, маючи вільний доступ, так як у нього був ключ, від гаражу в домоволодінні його матері ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 ., яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 , у якому він також проживає та має на законних підставах доступ до всіх приміщень, знаючи, що мати не дозволяла йому використовувати пшеницю, викрав зерно пшениці в кількості 70 кг., чим спричинив ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 266 гривень. Викраденим розпорядився за власним розсудом. Матеріальний збиток частково відшкодований.
Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєні злочину визнав в повному обсязі.
Під час досудового розслідування, 21.02.2017 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 була укладена угода про примирення, у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.
Згідно даної угоди обвинувачений та потерпілий дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести обвинувачений у виді 140 годин громадських робіт.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілим суд виходить з наступного.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України , угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнає повністю, цілком розуміє права визначені п.1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України , характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Вислухавши позицію прокурора, який не заперечував щодо затвердження судом угоди про примирення, думку потерпілої ОСОБА_5 яка також не заперечував щодо затвердження судом угоди, суд приходить до висновку, що угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим підлягає затвердженню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 469 КПК України, за ініціативою потерпілого, підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.
Під час підготовчого судового засідання, встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - таємнє викрадення чужого майна (крадіжка), яке, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений та потерпілий розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України.
Зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст. ст. 469, 471 КПК України, міра покарання, узгоджена обвинуваченим та потерпілим, визначена у межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб не встановлено. Підстав для відмови в затверджені угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України не встановлено.
За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 374-376, 475 КПК України, суд
Затвердити угоду про примирення, укладену 21.02.2017 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 140 (ста сорока) годин громадських робіт.
Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Речовий доказ : зерно пшениці в кількості 50,2 кг. , передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , залишити останній, як володільцю.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, потерпілим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України в апеляційний суд Миколаївської області через Казанківський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Суддя :