АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Крим. провадження №617/55/16-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/472/17
Категорія: ст.395, ч.1 ст.125, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 липня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

- головуючого ОСОБА_2 ,

- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

- за участю секретаря ОСОБА_5 ,

- прокурора ОСОБА_6 ,

- обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження № 11кп/790/472/17 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Вовчанського районного суду Харківської області від 02 листопада 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заказне Вовчанського району Харківської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 17.08.2010 року Вовчанським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185, ст.198 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі. 19.12.2013 року постановою Дзержинського районного суду м. Харкова звільнений умовно-достроково на невідбутий строк покарання 2 місяців 6 днів,-

засуджено:

- ст.395 КК України до покарання у виді арешту строком на 6 місяців;

- за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 200 годин;

- за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, ОСОБА_7 призначено остаточне покарання - 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік з покладанням на нього ряду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Кримінальне провадження було розглянуто в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України.

Як установив суд, на протязі лютого місяця 2015 року ОСОБА_7 чотири рази притягувався до адміністративної відповідальності.
На підставі подання начальника Вовчанського РВ ГУМВС України в Харківській області про встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_7 , постановою Вовчанського районного суду Харківської області від 27.04.2015 року йому встановлено адміністративний нагляд строком на 12 місяців із застосуванням таких обмежень: не виїжджати за межі Вовчанського району без дозволу начальника Вовчанського РВ ГУМВС України в Харківській області; не відвідувати кафе, бари, ресторани, магазини, з метою придбання та розпиття спиртних напоїв; з`являтися на відмітку до Вовчанського РВ ГУМВС України в Харківській області 4 рази в місяць по понеділкам з 8.00 до 10.00 годин; знаходитися в нічний час з 22.00 до 6.00 годин за місцем мешкання.
Будучи ознайомлений під підпис з постановою про встановлення щодо нього адміністративного нагляду, ОСОБА_7 28 жовтня 2015 року, діючи навмисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, самовільно і без дозволу керівника органу внутрішніх справ, залишив своє місце мешкання, яке розташоване в АДРЕСА_1 і за особистими мотивами виїхав за межі Вовчанського району Харківської області до Російської Федерації, де знаходився до 26 грудня 2015 року, чим порушив правила адміністративного нагляду.
Крім цього, 22 квітня 2016 року, близько 12:30 год., ОСОБА_7 перебуваючи біля міського цвинтаря, а саме по вул. 8-го Березня м. Вовчанськ, де в ході конфлікту, що виник на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, умисно завдав потерпілому ОСОБА_8 два удари металевою частиною вил в область лівої частини потилиці та верхньо-зовнішньої поверхні лівого плеча, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді садна на волосистій частині голови в тім`яно-потиличній області зліва, дві садна на лівому плечі по верхньо-зовнішній поверхні, які по ступеню тяжкості як окремо, так і в сукупності є легкими тілесними ушкодженнями, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.
18 травня 2016 року, близько 16.00 години, ОСОБА_7 , знаходячись за адресою свого місця мешкання: АДРЕСА_1 . та, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, таємно від сторонніх осіб, взяв речі без дозволу власника ОСОБА_9 , тим самим скоїв крадіжку пилососу TM «Rotex model RVB03-P», який зберігався в кімнаті вказаного будинку. Після чого, ОСОБА_7 , розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 , матеріальні збитки на суму 750,00 гривень.
Приблизно 10 вересня 2016 року, близько 17.00 год., ОСОБА_7 знаходився у гостях за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_11 .
Коли власник будинку ОСОБА_11 ліг відпочивати, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на таємне заволодіння належним ОСОБА_11 майном.
ОСОБА_7 , керуючись корисливим мотивом наживи, в кімнаті будинку, біля телевізора скоїв крадіжку цифрового ефірного приймача ТБВЧ SRT 8500 «Strong DV3 Т2» - вартістю 292,00 грн.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, ОСОБА_7 з приміщення сараю скоїв крадіжку пили бензомоторної «Мотор Січ - 270», вартістю 2400,00 грн., та дрилі ТМ «Иффузис Инструмент» - вартістю 450,00 грн., обернув викрадене на свою користь та з місця вчинення злочину зник, розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 3 142,00 гривень.
04 жовтня 2016 року, близько 00.30 год., ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_11 , переліз через зачинені ворота, тим самим проник на огороджену територію подвір`я, пройшов до вхідних дверей будинку АДРЕСА_2 , які були зачинені на навісний замок.
Впевнившись, що власника немає вдома, у ОСОБА_7 , виник злочинний умисел, направлений на проникнення до будинку АДРЕСА_2 , з метою таємного заволодіння належним йому майном.
Керуючись корисливим мотивом наживи, ОСОБА_7 листом шиферу розбив вікно, через яке проліз до приміщення будинку АДРЕСА_2 , тим самим проник до житла ОСОБА_11 , звідки вчинив крадіжку синтетичного килима ТМ «Konia-Extra», розміром 170x240 см., вартістю 750,00 грн., та синтетичного килиму жакардового двохполотного, розміром 150x250 см., вартістю 600,00 грн., магнітоли ТМ «Sony CFS-W455L», Radio cassette-corder, вартістю 300,00 грн., які належать ОСОБА_11 .
Після чого, ОСОБА_7 , обернув викрадене на свою користь та з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 1 650,00 гривень.
В апеляційній скарзі прокурор посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Зазначив, що суд необґрунтовано застосував положення ст.75 КК України та звільнив обвинуваченого від відбування покарання. Наголосив, що суд залишив поза увагою данні, які характеризують особу обвинуваченого, який, будучи неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності, знову вчинив аналогічні злочини, злочини проти життя та здоров`я, а також проти правосуддя. Просить вирок в частині призначеного покарання скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому покарання за ст.395 КК України - 6 місяців арешту, за ч.1 ст.125 КК України - 200 годин громадських робіт, за ч.2 ст.185 КК України - 3 роки позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України - 4 роки позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання - 4 роки позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив залишити вирок без змін, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Фактичні обставини кримінального правопорушення і кваліфікація дій ОСОБА_7 в апеляційній скарзі не оспорюються, тому згідно положень ч.1 ст.404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо цих обставин в апеляційному порядку не перевірялися.

Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є обґрунтованими.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи його ступінь тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження злочинів.

За змістом ст.75 КК України прийняття рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд вправі лише тоді, коли з урахуванням тяжкості злочину, особи винного та інших обставин справи, у тому числі наслідків, що настали, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування призначеного йому покарання.

Суд першої інстанції не в повній мірі врахував цих вимог закону, у зв`язку з чим безпідставно звільнив обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Приймаючи таке рішення суд послався на ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим правопорушень, визнання обвинуваченим своєї вини, відшкодування завданих збитків потерпілим, та пом`якшуючі покарання обставини - щире каяття та активне сприяння досудовому розслідуванню, а також на обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченому вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Однак суд, у порушення наведених вище вимог закону, не обґрунтував у мотивувальній частині вироку свій висновок про можливість виправлення ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст.75 КК України.
До того ж, суд у повній мірі не врахував тяжкість вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, передбачених ст.395, ч.1 ст.125, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, останнє з яких, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, обставини їх вчинення та наслідків, що настали, а також те, що раніше обвинувачений неодноразово засуджувався за вчинення умисних злочинів, у тому числі корисливих, після чого знову вчинив умисні корисливі правопорушення за обтяжуючих покарання обставин - у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність особи ОСОБА_7 .
За таких обставин колегія суддів не знаходить підстав вважати можливим виправлення ОСОБА_7 без реального відбування покарання, у зв`язку з чим вважає неможливим застосування положень ст.75 КК України.

Що стосується визнання ОСОБА_7 своєї вини, відшкодування завданих збитків, то це саме по собі, за наявності вищевказаних обставин, не є підставою для застосування ст.75 КК України і звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_7 покарання скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання та відповідно до вимог, передбачених п.4 ч.1 ст.420 КПК України, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання відповідно до положень ст.65 КК України з урахуванням тяжкості вчинених правопорушень, їх наслідків і даних про особу обвинуваченого, без застосування положень ст.75 КК України.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -

ЗАСУДИЛА:
Апеляційну скаргу прокурор у кримінальному провадженні задовольнити .

Вирок Вовчанського районного суду Харківської області від 02 листопада 2016 року щодо ОСОБА_7 , в частині призначеного йому покарання, скасувати.

Призначити ОСОБА_7 покарання:

- за ст.395 КК України - 06 місяців арешту;

- за ч.1 ст.125 КК України - 200 годин громадських робіт;

- за ч.2 ст.185 КК України 3 роки позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185 КК України 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання 4 роки позбавлення волі.

Початок строку відбування ОСОБА_7 покарання обчислювати з 27 липня 2017 року.

У решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, - в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Головуючий:

Судді: