Справа № 161/7793/17
Провадження № 1-кс/161/3705/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 26 травня 2017 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим, -

ВСТАНОВИВ:
До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла скарга заявника ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_5 від 12.05.2017, якою відмовлено ОСОБА_3 у визнанні її потерпілою у кримінальному провадженні № 0000102 від 30.03.2017 за ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 367 КК України. Просить скасувати постанову слідчого та зобов`язати слідчого визнати її потерпілою у вказаному кримінальному провадженні.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 подану скаргу підтримала з викладених у ній мотивів, прокурор скаргу заперечив.

Слідчий в судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про день, місце і час розгляду скарги, а тому на підставі ч.3 ст.306 КПК України її розгляд відбувається за відсутності останнього, на підставі наданих суду доказів, із дотриманням засад змагальності та диспозитивності.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали скарги та додані докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно п.3 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

На підставі вимог ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, слідчим при розгляді клопотання ОСОБА_3 про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні № 0000102 не дотримано вказаних вимог закону.

Так, зокрема, відмовляючи ОСОБА_3 у визнанні її потерпілою, слідчий своє рішення, серед іншого, мотивував відсутністю будь-яких даних, які б підтверджували факт заподіяння ОСОБА_3 матеріальної чи іншої шкоди, внаслідок можливих неправомірних дій працівника прокуратури та служби у справах дітей.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 ствердила, що внаслідок вчинених кримінальних правопорушень їй заподіяно матеріальної шкоди на суму більше 100 000 гривень, про це зазначено у її заяві про залучення до кримінального провадження як потерпілого.

Зазначена обставина не спростована прокурором в ході судового розгляду, матеріалів кримінального провадження № 0000102 суду не представлено, а тому виходячи із засад змагальності та диспозитивності, встановлених ст.ст. 22, 26 КПК України, а також враховуючи вимоги ст.ст.91, 92 КПК України, згідно яких вид і розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням підлягає доказуванню у кримінальному провадженні, обов`язок доказування вказаних обставин законом, зокрема, покладено на слідчого, слідчий суддя приймає за основу доводи заявника про заподіяння їй матеріальної шкоду вказаними кримінальними правопорушеннями.

Зважаючи на те, що подана скарга розглядається в порядку п.5 ч.1 ст. 303 КПК України, у клопотанні ОСОБА_3 від 10.05.2017, серед іншого, ставилось питання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000102, оскаржуваною постановою було відмовлено у їх проведенні, а тому слідчий суддя скасовує постанову слідчого в частині відмови у визнанні ОСОБА_3 потерпілою та частково задовольняє відповідну скаргу заявника.

Керуючись ст.ст.55, 303-307, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову старшого слідчого відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_5 від 12.05.2017 в частині відмови ОСОБА_3 у визнанні її потерпілою у кримінальному провадженні № 0000102 від 30.03.2017 за ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 367 КК України скасувати.

Зобов`язати старшого слідчого відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_5 визнати ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні № 0000102 від 30.03.2017 за ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 367 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя