НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/3283/15-к
Провадження № 1-кп/0182/98/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.02.2017 року м. Нікополь
Нікопольський міскрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження,відомості про вчинення якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.12.2014 року за №0000929 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.П`ятихатка, Красногвардійського району АР Крим, громадянин України, одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні правопорушення за правовою кваліфікацією ч.2 ст.286 КК України,

з участю сторін кримінального провадження

прокурора: ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , суд-

В С Т А Н О В И В:

23 грудня 2014року, приблизно о 17 годині 20 хвилин ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автобусом «SCANIA CR-112», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно тимчасового реєстраційного талону ДАР №426990 належить ОСОБА_7 , у темний час доби рухався по прилеглій території ТОВ «Птахокомплекс «Дніпровський» в районі будинку №302 по вул. Електрометалургів, м.Нікополь та виконуючи під`їзд до зупинки громадського транспорту для здійснення посадки пасажирів, зупинився, після чого поновив рух автобуса заднім ходом та зупинив автобус поблизу посадкового майданчику зупинки.

При цьому, водій ОСОБА_3 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, виявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, не врахував тих обставини, що пішоходи які чекали на прибуття рейсового автобусу, перебували поблизу від правої бічної частини керованого ним транспортного засобу, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, поновив рух автобусу праворуч у напрямку посадкового майданчику, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8 , яка разом з іншими пішоходами перебувала у безпосередній близькості до автобусу.

Своїми діями водій ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п. п. 1.3, 1.5, 2.3 б), та 10.1 Правил дорожнього руху України, які передбачають наступне:

п. 1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3 (б) «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»,

п. 10.1 « Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»:

Порушення п. 10.1 Правил Дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 знаходиться у причинному зв`язку з даною дорожньо- транспортною пригодою.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді: синці в правій і лівій пара орбітальних областях, крововиливи в склерах обох очей, садно на правій бічній поверхні живота, синець на передній поверхні живота в надлобковій області, синець і садно на передній поверхні правого колінного суглобу, синець на передній поверхні лівого колінного суглобу, синець у середній третині лівої гомілки по передній поверхні, синець на зовнішній поверхні лівого колінного суглобу з переходом на верхню третину лівої гомілки, синець у середній третині лівої гомілки по зовнішній поверхні, синець на зовнішній лівій щиколотці з переходом на ліву стопу, синець на внутрішній поверхні лівої стопи, синець на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, садно у нижній третині лівої гомілки по зовнішній поверхні, осадження на внутрішній поверхні лівого гомілкостопного суглобу. При внутрішньому дослідженні: крововилив у корені язика, крововилив у м`яких тканинах поперекової області спини зліва, крововилив у лівій навколо нирковій клітковині, відшарування підшкірної клітковини від м`яких тканин передньої поверхні тазу, забій і розрив брижі тонкої і товстої кишки, крововилив у черевну порожнину значного об`єму, забій сечового міхура, забій матки і яєчників, перелом верхньої гілки правої лобкової кістки, розриви правого і лівого крижо-клубового з`єднань тазу, перелом верхньої і нижньої гілок лівої лобкової кістки, перелом гілки лівої сідничної кістки, крововиливи у м`які тканини правого і лівого стегон по переднім поверхням, крововилив у лівому колінному суглобі, перелом латеральної щиколотки лівої малогомілкової кістки, крововилив у м`які тканини лівої гомілки у нижній третині внутрішньої поверхні з переходом на ліву стопу, крововилив у м`яких тканинах внутрішньої поверхні лівої гомілки у нижній- верхній третинах.

Враховуючи локалізацію та характер зовнішніх та внутрішніх тілесних ушкоджень, виявлені тілесні ушкодження виникли за умов нецентрального косого зіткнення пішохода з автобусом, з послідуючим переїздом колесами транспортного засобу.

Виявлені при дослідженні трупа тілесні ушкодження розглядаються сумісно як єдина травма. Поєднана травма живота, тазу і нижніх кінцівок у вигляді множинних переломів кісток тазу, перелому лівої малогомілкової кістки, забиття органів черевної порожнини і тазу, що ускладнились розвитком травматичного шоку, стосовно до живих осіб відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та перебувають у причинному зв`язку з настанням смерті, яка настала о 21 годині 23.12.2014року у приміщенні КЗ «Нікопольська міська лікарня №1 «Дніпропетровської обласної ради» за адресою: м.Нікополь, вул.Херсонська, буд. 56.

Дії ОСОБА_9 , що виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілої ОСОБА_8 мають правову кваліфікацію за ч.2 ст. 286 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні свою провину визнав частково та пояснив, що стаж водія має з 1986 року, посвідчення категорії ВСДЕ. Працював на різних вантажівках та з 2004 року керує автобусами.23.12.2014 року він керував автобусом «SCANIA CR-112», який має автоматичну коробку передач, але довжина автобуса12м. Перед виходом на рейс на 9-й автобазі він пройшов огляд механіка та особисто його стан перевірив лікар. В нього був маршрутний лист, оскільки він працював офіційно за трудовою угодою з ПП ОСОБА_11 , який орендував зазначений автобус у ПП ОСОБА_7 . Маршрут автобуса починався з зупинки біля птахо брики, де він повинен був здійснити посадку пасажирів з робочої зміни. Автобус довгий тому неможливо одразу розвернутися в кармані заїзду, оскільки залишатися на проїжджій частині неможливо. Тому для розвороту йому необхідно проїхати назад, щоб припар куватися біля зупинки для посадки пасажирів. Зупинка не обладнана. На той час було відсутнє освітлення саме в місці посадки пасажирів, дорожнє покриття грунтове та відсутній навіть навіс . Оскільки було темно, то видимість для нього як для водія була обмеженою. Він зробив звуковий сигнал і почав рух автобусу плавно назад. Для паркування йому потрібно було трішки проїхати вперед, щоб стати правіше. Коли поновив рух він вже не сигналив, а пасажири буквально «прилипли» до автобуса. Потім люди вискочили на проїжджу частину дороги і почали кричати. Він одразу ж зупинив автобус і коли вийшов то зрозумів, що здійснив наїзд на жінку передніми правими колесами. Жінка лежала попереду автобуса на животі ногами до водія. Перебуваючи за кермом він відчув, що наїхав правими колесами на щось, але на що саме не зрозумів. Позовні вимоги потерпілого визнає частково, у сумі яку стягне суд. Не відшкодував моральну шкоду у зв`язку з тяжким матеріальним станом і тому, що потерпілий відмовився приймати таке відшкодування частково. Просив не позбавляти його волі та права керування транспортними засобами, оскільки для нього робота водія є єдиним джерелом доходу.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він не був очевидцем події ДТП. Загибла його цивільна дружина з якої він має малолітню доньку, яку залишився виховувати сам. Зі слів співробітників птахо браки йому стало відомо, що його дружина, яка поверталася з роботи, не встигла відійти під натиском натовпу і впала під колеса автобуса. За весь час ОСОБА_3 передав йому лише 2 тис. гривень та ОСОБА_7 надав на поховання дружини також 2 тис. гривень. Він лише раз просив матеріальну допомогу у обвинуваченого, але той не надав і тому він вимушений звернутися з цивільним позовом в інтересах себе та своєї малолітньої доньки, яка залишилася без материнського піклування і він вимушений виховувати її самостійно. При цьому не наполягав на позбавленні волі обвинуваченого, але просив задовольнити його позовні вимоги і стягнути солідарно з обвинуваченого, ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , страхової компанії « Провідна» матеріальну шкоду в розмірі 7795 гривень 14 коп. на його користь та на користь ОСОБА_13 , 2009 року народження моральну шкоду в сумі 500 тис. гривень.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що приблизно о 17 год 10 хвил після завершення робочої зміни співробітники чекали автобуса, який за розкладом їде о 17 год 25 хвил. Було темно на зупинці і людей було багато приблизно чоловік 50 можливо і більше. Автобус під`уїхавши почав вивертати, щоб під`їхати ближче до зупинки і натовп пасажирів ринувся до дверей. В цей момент дівчина впала під переднє колесо і закричала. Потім почали кричати інші пасажири. Вона вибігла наперед і показала водієві, щоб той зупинився і здав назад. Стверджує, що дівчина, яка потрапила під колеса стояла біля середніх дверей, а вона біля передніх і вони були першими на посадку. Позаду них був натовп людей.. Гадає, що в момент руху назад водій автобуса просто наїхав на дівчину.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що за розкладом рейсовий автобус їде о 17 год. 30 хвил. Він приїхав раніше. Вона разом з ОСОБА_16 перебувала на зупинці, яка на той момент не була облаштована як треба. Не було освітлення, не було бордюрів від проїзної частини. Коли автобус розвертався люди почали бігти, щоб зайняти місце в салоні і вони почули крик. Біля передніх дверей наїхали на жінку. Жінка лежала обличчям до землі, на одязі були видні сліди від протектора автобуса в районі грудної клітини і в неї була вивернута нога. Особисто вона не чула, щоб водій автобусу подавав сигнал, коли здійснював вирівнювання автобусу.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що в районі зупинки горів лише один ліхтар. На зупинці було приблизно 50-60 чоловік після робочої зміни. Особисто він перебував в районі задніх дверей. Автобус спочатку проїхав вперед, а потім здав різко назад. Внаслідок чого відбувся нещасний випадок. Сам момент наїзду він особисто не бачив, бо відстань між передніми та задніми дверима приблизно 10м. Він також не чув, щоб водій подавав попереджувальний сигнал про здійснення маневру.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснив, що він був пасажиром іншого рейсу автобусу і знаходився попереду автобуса під керуванням обвинуваченого. Було темно, мряка і люди буквально «обліпили» автобус при посадці. Водій подавав звуковий сигнал та намагався вирівняти автобус для того, щоб не загороджувати проїзд. Але, на його думку він просто не бачив, де перебував натовп людей. Потерпіла не могла відійти від автобусу, тому що її тримав натовп людей позаду, а вона була першою до краю. Коли водій почув крики він одразу ж зупинився та намагався надати допомогу дівчині.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні надав аналогічні покази.

ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він на підставі тимчасового талону про реєстрацію користується транспортним засобом автобусом «SCANIA CR-112», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого був гр. ОСОБА_20 , який на даний момент помер і про його спадкоємців йому особисто нічого невідомо. Зазначений автобус відповідно до договору оренди у нього орендував ПП ОСОБА_12 , який і був безпосереднім роботодавцем ОСОБА_3 . Про обставини ДТП йому нічого невідомо, але він особисто передавав родині загиблої 2 тис. гривень на поховання. Технічний стан автобуса перевіряється щодня перед виходом на рейс як і стан самого водія, маршрутний лист виписується тією особою, яка відповідно до рішення комісії здійснює перевезення пасажирів на відповідному маршруті. Позовні вимоги потерпілого не визнав, оскільки вважає, що не є безпосереднім власником джерела підвищеної небезпеки та не є роботодавцем ОСОБА_3 .

ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що між ним і ОСОБА_21 дійсно було укладено трудовий договір відповідно до чинного законодавства, але на даний час він працює на ПАТ «НЗФ» і не здійснює підприємницьку діяльність, тому знятий з реєстру ОДПІ як фізична-особа підприємець. Про обставини ДТП йому нічого невідомо. Позовні вимоги потерпілого не визнає, оскільки між ним та ПП ОСОБА_7 було укладено лише договір оренди автобусу, і автобус фактично не виходив з володіння ОСОБА_7 . Просто між ним та керівництвом птахофабрики було укладено договір на перевезення пасажирів.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження, які за клопотанням прокурора та за згодою сторін провадження досліджені під час судового розгляду.

Так, згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди (а.п. 7-12 з фото таблицею) встановлено, що місцем ДТП є горизонтальна ділянка дороги з середньозернистим асфальтобетонним покриттям. При цьому будь-які механічні пошкодження на автобусі «SCANIA CR-112», реєстраційний номер НОМЕР_1 відсутні. Згідно висновку судово-медичної експертизи №647 від 29.01.2015 року ( а.п.61-64) при дослідженні трупа ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження:

при зовнішньому дослідженні : синці в правій і лівій параорбітальних областях, крововиливи в склерах обох очей, садно на правій бічній поверхні живота, синець на передній поверхні живота в надлобковій області, синець і садно на передній поверхні правого колінного суглобу, синець на передній поверхні лівого колінного суглобу, синець у сердній третині лівої гомілки по передній поверхні, синець на зовнішній поверхні лівого колінного суглобу з переходом на верхню третину лівої гомілки, синець у середній третині лівої гомілки по зовнішній поверхні, синець на зовнішній лівій щиколотці з переходом на ліву стопу, синець на внутрішній поверхні лівої стопи, синець на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, садно у нижній третині лівої гомілки по зовнішнй поверхні, осадження є на внутрішній поверхні лівого гомілкостопного суглобу;

при внутрішньому дослідженні : крововилив у корені язика, крововилив у м`яких тканинах поперекової області спини зліва, крововилив у лівій наколонирковій клітковині, відшарування клітковини від м`яких тканин передньої поверхні тазу, забій і розриви брижі тонкої і товстої кишки, крововилив у черевну порожнину значного об`єму, забій сечового міхура, забій матки і яєчників, перелом верхньої гілки правої лобкової кістки, розриви правого і лівого крижо-клубового з`єднань тазу, перелом верхньої і нижньої гілок лівої лобкової кістки, перелом гілки лівої сідничної кістки, крововиливи у м`які тканини правого і лівого стегон по переднім поверхням, крововилив у лівому колінному суглобі, перелом латеральної щиколотки лівої малогомілкової кістки, крововилив у м`які тканини лівої гомілки у нижній третині внутрішньої поверхні з переходом на ліву стопу, крововилив у м`яких тканинах внутрішньої поверхні лівої гомілки у нижній-верхній третинах. Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів чи їх частин зі значною силою та(або) при ударах об такі предмети. Перелом латеральної щиколотки лівої малогомілкової кістки утворився при швидкому підвертанні лівої стопи потерпілої підошвою всередину. Ушкодження м`яких тканин передньої черевної стінки, кісток тазу, органів черевної порожнини і позачеревного простору у потерпілої утворилися при ударно-стискаючій дії тупих предметів зі значною силою дії.

Виявлені при дослідженні трупа тілесні ушкодження розглядаються сумісно як єдина травма. Поєднана травма живота, тазу і нижніх кінцівок у вигляді множинних переломів кісток тазу, перелому лівої малогомілкової кістки, забиття органів черевної порожнини і тазу, що ускладнилася розвитком травматичного шоку, стосовно живих осіб, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Виявлені тілесні ушкодження перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Утворення виявлених тілесних ушкоджень у потерпілої можливе під час дорожньо- транспортної пригоди, складовою частиною якої був удар і подальший повільний наїзд колесом автобуса на область живота і тазу потерпілої. Безпосередньо в момент наїзду колесом потерпіла перебувала у положенні лежачи на спині чи у близькому до такого положенні, вірогідно, правою бічною поверхнею тіла зверненою до рухаючогося колеса. Смерть її наступила від поєднаної травми живота, тазу і нижніх кінцівок у вигляді множинних переломів кісток тазу, перелому лівої малогомілкової кістки, забиття органів черевної порожнини і тазу, що ускладнилася розвитком травматичного шоку, який слід вважати безпосередньою причиною смерті. Даний висновок ґрунтується на наявності і характері виявлених ушкоджень, підтверджується даними медичних документів і результатами додаткових методів дослідження. Згідно медичних документів смерть гр.. ОСОБА_8 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 21.00 год., що не суперечить розвитку трупних явищ визначених на час дослідження трупа. Згідно висновку судової авто технічної експертизи від 24.03.2015 року ( а.п.183-188) у заданій дорожньо-транспортній ситуації, при заданих вихідних даних, які вказав в тому числі сам ОСОБА_3 під час проведення з ним слідчого експерименту в присутності захисника (а.п.168-170) в діях водія автобуса «SCANIA CR-112» ОСОБА_3 вбачаються невідповідності до вимог п.10.1 ПДР України, які з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з ДТП.

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №91 від 23.04.2015 року ( а.п. 194-209) на підставі аналізу наданої первинної судово-медичної документації (Акт СМЕ №647, «Висновок експерта» №647), комісією експертів встановлені тілесні ушкодження у вигляді: розриви обох крижово-клубових з`єднань, переломи верхньої та нижньої гілок лівої лобкової кістки, перелом лівої сідничної кістки, перелом верхньої гілки правої лобкової кістки, відшарування підшкірно-жирової клітковини від м`яких тканин на рівні тазу між гребнями, розриви брижі тонкого та товстого кишковика, внутрішньочеревний крововилив - 2000 мл рідкої крові, значно виражений насичений позачеревний крововилив у лівому фланку черевної порожнини, перелом зовнішньої щиколотки лівої малогомілкової кістки, крововиливи під серозну оболонку сечового міхура, під пареїтальну брюшину матки та придатків матки, крововиливи у лівій навколо нирковій клітковині, у поперековій області ліворуч, крововиливи у м`які тканини передньої поверхні стегон від пахових складок до середньої третини, у м`які тканини лівої гомілки нижньої третини по внутрішній поверхні, крововилив у лівий колінний суглоб, крововиливи навколо переломів кісток тазу та лівої стопи; синці на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, зовнішній поверхні лівого колінного суглобу, лівої гомілки у середній третині, на передній поверхні обох колінних суглобів, лівої гомілки в середній третині, синці повік обох очей та субкон`юнктивальні крововиливи, крововилив у корінь м`язи язика, садно на правій боковій поверхні передньої черевної стінки, садна на передній поверхні колінних суглобів, внутрішній поверхні лівого гомілкоступного суглобу. Враховуючи локалізацію та характер зовнішніх та внутрішніх тілесних ушкоджень, комісія експертів прийшла до підсумку, що виявлені тілесні ушкодження прогнозовано могли виникнути за умов нецентрального косого зіткнення пішохода з автобусом, з послідуючим переїздом колесами транспортного засобу, який рухається, а саме фаза - первинний контакт транспортного засобу з зовнішньою поверхнею лівого колінного суглобу, середньої третини лівої гомілки та задньою поверхнею лівого ліктьового суглобу з послідуючим поворотом тіла в напрямку зліва направо, під час якого виникає підвивих лівої стопи в середину й перелом зовнішньої щиколотки лівої малогомілкової кістки з крововиливом у м`які тканини лівої стопи та лівий колінний суглоб; наступна фаза - падіння на дорожнє покриття на передню поверхню тіла внаслідок чого могли виникнути синці та садна на передній поверхні обох колінних суглобів та над лоном; фаза - переїзд колесом транспортного засобу через область тазу та черевну порожнину в напрямку справа наліво, під час якого виникають розриви крижово-клубових з`єднань тазу, перелом верхньої гілки правої клубової кістки, перелом верхньої й нижньої гілок лівої лобкової кістки та лівої сідничної кістки, відшарування шкіри та підшкірно-жирової клітковини від м`язів на рівні гребнів клубових кісток, розриви брижі тонкого та товстого кишковика, крововиливи під серозну оболонку сечового міхура та в області матки, придатків матки, внутрішньочеревний крововилив.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_22 підтвердив висновки експертизи та пояснив, що контакт потерпілої з транспортним засобом відбувався боком, в не по центру тіла. Первинним контактом транспортного засобу була поверхня лівого колінного суглобу, лівої гомілки та лівого ліктьового суглобу. Внаслідок чого стався поворот тіла померлої на що вказує підвивих лівої стопи, яка в той момент була зафіксована, в середину й перелом зовнішньої щиколотки лівої малогомілкової кістки з крововиливом у м`які тканини. Досліджуючи тілесні виявлені ушкодження у комплексі очевидно, що вони не могли бути спричинені боковою поверхнею автобуса, бо вона не має таких частин, якими відбувся первинний контакт з потерпілою. Це лише передня частина автобуса має такі властивості і завдання таких тілесних ушкоджень можливе під час виконання маневру розвороту водієм. Можливо він поновив рух і двічі переїхав потерпілу.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний із досліджених доказів з точки зору допустимості, належності і достовірності, прийшов до переконання про доведеність вини ОСОБА_3 у грубому порушенні вимог Правил Дорожнього руху України, зокрема п.10.1, який знаходиться у причинному зв`язку з даною ДТП. І вважає, що його дії мають правильну правову кваліфікацію за ч.2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_8 .

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, враховує його наслідки, а саме завдання тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 , які потягли її смерть. Суд враховує ту обставину, що правопорушення вчинене ОСОБА_3 з необережності. Він вперше притягається до відповідальності, керував транспортним засобом у тверезому стані про що свідчить висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.п.73). Суд приймає до уваги позитивні характеристики особи ОСОБА_3 як за місцем проживання так і за місцем роботи. Враховуюче те, що єдиним законним джерелом прибутку обвинуваченого є робота водія. З 1986 року він жодного разу не притягався до адміністративної чи кримінальної відповідальності за порушення ПДР України, вчинив необережний злочин, перебуваючи у тверезому стані, не намагався уникнути відповідальності, тому, суд вважає за можливе призначити основне і додаткове покарання у вигляді позбавлення волі і позбавлення права керування транспортними засобами, з випробувальним терміном. До того ж, обставини наїзду на ОСОБА_8 вказують на те, що водій ОСОБА_3 був обмежений в оглядовості через відсутність відповідного облаштування автобусної зупинки, що очевидно під час перегляду в судовому засіданні відеозапису з камер відео спостереження на якому зафіксований момент скоєння ДТП (а.п.165,166). Обставин, що обтяжують вину обвинуваченого судом не встановлено.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 1166, 1187ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від наявності вини.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму № 4 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (п 2.2 ПДР України).Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових обов`язків на підставі трудового договору із особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК України. ОСОБА_3 здійснював перевезення пасажирів, керуючи автобусом «SCANIA CR-112», реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідно до шляхового листа Серії2-64 А ( а.п.38) виданого ПП «Швайка», а в трудових відносинах ОСОБА_3 перебував з ПП ОСОБА_12 на підставі договору від 20 .06.2013 року, який зареєстрований за №8 в центрі зайнятості на строк до11.01.2015року, тобто був розірваний фактично одразу після події ДТП. ПП ОСОБА_12 був безпосереднім роботодавцем обвинуваченого та відповідно до договору №1 від 28.03.2014 року (а.п.36,37) оренди транспортного засобу без екіпажу, укладеного з ПП ОСОБА_7 , використовував належний останньому автобус, що є джерелом підвищеної небезпеки, на відповідній правовій підставі, але контроль за технічним станом зазначеного транспортного засобу і його експлуатацією, в тому числі зберіганню, здійснював ОСОБА_7 з яким обвинувачений не мав жодних трудових або цивільно-правових відносин і який не може нести цивільно-правову відповідальність за позовними вимогами потерпілого. Крім того, ПП ОСОБА_12 знятий з реєстрації як фізична особа підприємець, тому реально відшкодувати, шкоду заподіяну його колишнім працівником він не може. Але, оскільки судом встановлений причино-наслідковий зв`язок між подією ДТП з вини ОСОБА_3 і її наслідками у вигляді смерті ОСОБА_8 , саме ОСОБА_3 має самостійно відшкодовувати як матеріальні збитки, пов`язані з похованням, понесені потерпілим ОСОБА_6 , так і відповідно до вимог ст. 1167, 1168 ЦК України обвинувачений має самостійно відшкодувати моральну шкоду завдану потерпілому та малолітній донці загиблої - ОСОБА_13 , 2009 року народження. Враховуючи те, що дівчинка залишилася без батьківської турботи, оскільки ОСОБА_6 відповідно до рішення виконкому Нікопольської міської ради № 146 від 25.02.2015 року є лише опікуном над малолітньою дівчинкою, дитина зазнала душевних страждань, ступінь яких неможливо визначити, оскільки втратила родину, вимушена була змінити постійне і звичне для неї місце проживання, вважаю, що відповідною сумою, яка зможе частково компенсувати завдану їй моральну шкоду є сума у розмірі 150 тис. гривень.

Обов`язок відшкодування страховою компанією випливає із договірних відносин, які склалися між ОСОБА_7 та ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» на підставі договору страхування у відповідності до вимог спеціального Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року з наступними змінами і доповненнями. Але ОСОБА_7 не є особою, причетною до самої події злочину, суд не вправі розв`язувати у вказаному кримінальному провадженні цивільно-правовий спір з такою особою. Тому позовні вимоги потерпілого ОСОБА_6 в частині стягнення матеріальної і моральної шкоди солідарно в тому числі з ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.122 КПК України залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням суду, здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України. Тому, заявлені прокурором судові витрати на залучення експертів під час проведення досудового слідства не можуть бути стягнуті з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.122,370,371,374,376 КПК України, ст.ст.1166, 1167,1187ЦК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від відбуття основного та додаткового покарання звільнити з випробовуванням терміном на два роки.

Відповідно до п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_6 7795 грн.14 коп в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь малолітньої ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_3 150 тис. гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог потерпілого ОСОБА_6 відмовити.

Речові докази: автобус який переданий на збереження ОСОБА_7 залишити в його користуванні; СД диск зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів, з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя :