Дата документу Справа № 335/6784/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 335/6784/17 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/778/666/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.ст. 170-173 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2017 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника третьої особи ОСОБА_7 ,
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження і апеляційною скаргою третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ТОВ «МКО Агросервіс» - в особі директора ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.06.2017,

якою частково задоволено клопотання слідчого про арешт майна.

Накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ТОВ «Украгротрейд групп» () р/р № НОМЕР_1 (мультивалютний), відкритий 10.09.2014; р/р № НОМЕР_2 (гривня), відкритий 10.09.2014; р/р № НОМЕР_3 (гривня), відкритий 01.02.2016; р/р № НОМЕР_4 (гривня), відкритий 10.09.2014, ТОВ «МКО Агросервіс» () р/р № НОМЕР_5 (мультивалютний), відкриті 27.06.2014 та 17.02.2016; р/р № НОМЕР_6 (гривня), відкритий 27.06.2014, ТОВ «СМК моноліт» () р/р № НОМЕР_7 (гривня), відкритий 10.01.2017; р/р № НОМЕР_8 (гривня), відкритий 21.02.2017; р/р № НОМЕР_9 (гривня), відкритий 10.01.2017 відкриті 22.07.2016, що відкриті в АТ «Укрсиббанк» (МФО 351005, ), розташованому за адресою: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12, в частині видатку коштів, з обов`язковим зазначенням дати та часу ознайомлення з ухвалою, з можливістю зарахування на зазначені рахунки коштів, що надходять, повідомляючи правоохоронні органи письмово, про суму коштів, що знаходяться на цих рахунках за першим запитом слідчого, на час його надання і на момент оголошення ухвали слідчого судді.

Згідно з ухвалою слідчого судді, старший слідчий слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, мотивуючи свої вимоги тим, що службові особи ГУ ДФС в Запорізькій області, зловживаючи своїм службовим становищем, сприяють утворенню та подальшій незаконній діяльності ряду підприємств, які здійснюють незаконне заволодіння бюджетними коштами, не вживаючи заходів реагування, які були покладені на них державною службою, чим заподіяли тяжкі наслідки у вигляді недоотримання державою грошових коштів в особливо великих розмірах. Встановлено, що ряд підприємств, які є підконтрольними особам, що діють за сприянням службових осіб ДФС України у Запорізькій та Харківській областях з метою не сплати обов`язкових податкових платежів, створили схему за допомогою якої до бюджету Запорізької та Харківської областей не сплачуються податки та не надходять грошові кошти в особливо великих розмірах.

Досудовим розслідуванням встановлено, що організатор вказаного протиправного механізму ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запровадив незаконну фінансову схему, вступив у злочинну змову з представниками-організаторами підприємств, які здійснюють діяльність, направлену на заволодіння бюджетними грошовими коштами, з приводу закупівлі товару у постачальників за безготівкові грошові кошти з рахунків фіктивних суб`єктів господарської діяльності, підконтрольним вказаним особам, організовує реєстрацію податкових накладних (формування податкового кредиту) фіктивним суб`єктам господарської діяльності, які підконтрольні підприємствам, що здійснюють діяльність, направлену на заволодіння бюджетними грошовими коштами, а також видачу готівкових грошових коштів представникам цих підприємств, отриманих від реалізації цукру поза межами податкового контролю за відрахування відповідного відсотку, який ОСОБА_10 привласнює.

За результатами проведених оперативно-розшукових заходів встановлено ряд підприємств, залучених до протиправного фінансового механізму, які використовують рахунки, відкриті в АТ «Укрсиббанк» (МФО 351005, , м. Київ, вулиця Андріївська, буд. 2/12), для переведення коштів з безготівкової форми в готівку та подальшого їх привласнення і легалізації, у тому числі: ТОВ «Украгротрейд групп» () р/р № НОМЕР_1 (мультивалютний), відкритий 10.09.2014; р/р № НОМЕР_2 (гривня), відкритий 10.09.2014; р/р № НОМЕР_3 (гривня), відкритий 01.02.2016; р/р № НОМЕР_4 (гривня), відкритий 10.09.2014, ТОВ «МКО Агросервіс» () р/р № НОМЕР_5 (мультивалютний), відкриті 27.06.2014 та 17.02.2016; р/р № НОМЕР_6 (гривня), відкритий 27.06.2014, ТОВ «СМК моноліт» () р/р № НОМЕР_7 (гривня), відкритий 10.01.2017; р/р № НОМЕР_8 (гривня), відкритий 21.02.2017; р/р № НОМЕР_9 (гривня), відкритий 10.01.2017.

Частково задовольняючи клопотання, слідчий суддя у своїй ухвалі зазначила про те, що грошові кошти, які знаходяться на вищевказаних рахунках є предметом протиправної діяльності щодо сприяння суб`єктам підприємницької діяльності в не сплаті податків до державного бюджету, розкраданню державного майна, надійшли на рахунок суб`єктів господарювання ТОВ «Украгротрейд групп» (), ТОВ «МКО Агросервіс» (), ТОВ «СМК моноліт» () внаслідок вчинення кримінального правопорушення та можуть бути засобами для розкриття злочину, виявлення винних осіб, та в подальшому визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

В обґрунтування причини пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає ту обставину, що розгляд клопотання відбувся без представника ТОВ «МКО Агросервіс», а про існування ухвали слідчого суду ТОВ дізналося лише 19.06.2017 з обслуговуючого банку, і її копію досі не отримало.

В апеляційній скарзі ТОВ «МКО Агросервіс» - в особі директора ОСОБА_8 посилаючись на порушення слідчим суддею вимог матеріального і процесуального права просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, на грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «МКО Агросервіс». Скаржник вказує, що фактично арешт накладено на банківські рахунки. Грошові кошти які знаходяться на цих рахунках не відповідають критеріям ст.170 КПК України. Саме клопотання слідчого не відповідало вимогам ст.171 КПК України. Факт проведення досудового розслідування, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.364 КК України, в жодному разі не вказує, що грошові кошти ТОВ «МКО Агросервіс», які арештовані в банківській установі, набуті в результаті злочину та/або є предметом кримінального правопорушення.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення, доводи апеляційної скарги, а також вимоги клопотання про поновлення строку; представника третьої особи, який підтримав доводи клопотання і апеляційної скарги; прокурора, яка вважала ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.395 КПК України, апеляційна скарга, може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення ; якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Враховуючи вищевказане положення, а також те, що клопотання слідчого розглядалося без представника ТОВ «МКО Агросервіс», відомостей про те, коли саме ТОВ «МКО Агросервіс» отримало копії ухвали матеріали провадження не містять, колегія суддів вважає, що у вказаному випадку строк на апеляційне оскарження пропущений не був, тому апеляційна скарга підлягає розгляду.

Щодо вимог апеляційної скарги по суті слід зазначити наступне.

Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.41. Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. У відповідності до вимог ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст.94. 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Ні органам досудового розслідування, ні слідчим суддею не було дотримано зазначених вимог закону.

КПК покладає обов`язок на слідчого суддю перевірити чи відповідає клопотання про арешт вимогам закону, заслухати ініціатора подання клопотання та прокурора на предмет обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження обставин, викладених у клопотанні.

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання, не перевірив в повній мірі його на відповідність вимогам ст.171 КПК України, правові підстави для накладення арешту, достатність доказів, які вказують на розмір можливої конфіскації, можливий розмір шкоди, та цивільного позову, наслідки арешту для інших осіб, розумність співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Зі змісту клопотання випливало, що досудовим розслідуванням було встановлено, що ОСОБА_10 організував незаконну фінансову схему до якої були залучені ряд підприємств, внаслідок чого до бюджету не сплачуються податки та не надходять грошові кошти. В свою чергу службові особи ГУ ДФС в Запорізькій області сприяли утворенню та діяльності цих підприємств. За результатами оперативно-розшукових заходів було встановлено, що до протиправного фінансового механізму - для переведення коштів з безготівкової форми в готівку, яка в подальшому привласнюється і легалізується, також має відношення ТОВ «МКО Агросервіс».

На переконання колегії суддів орган досудового розслідування звертаючись з клопотанням про арешт майна і фактично посилаючись в ньому на те, що ТОВ «МКО Агросервіс» є причетним до протиправного фінансового механізму - переведення коштів з безготівкової форми в готівку, яка в подальшому привласнюється і легалізується, повинен був зібрати і надати слідчому судді відповідні докази.

Погоджуючись з доводами клопотання в цій частині, слідчий суддя послалася на рапорт начальника 3 відділу 1 управління ГУ БКОЗ СБ України і дійшла висновку, що грошові кошти на банківських рахунках ТОВ «МКО Агросервіс» є предметом протиправної діяльності щодо сприяння суб`єктам підприємницької діяльності в не сплаті податків до державного бюджету, розкраданню державного майна, надійшли на рахунок суб`єктів господарювання внаслідок вчинення кримінального правопорушення та можуть бути засобами для розкриття злочину, виявлення винних осіб, та в подальшому визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Разом з тим, до матеріалів клопотання долучено лише копію рапорту. Слідчий суддя не перевірила, яка саме посадова особа склала цей рапорт, і в рамках яких ОРЗ була встановлена інформація що в ньому міститься.

При цьому посилаючись на вказаний рапорт, слідчий суддя залишила без уваги, що підсумовуючи викладену в ньому інформацію, співробітник СБ України зазначив, що в діях ОСОБА_10 та його зв`язків вбачаються окремі ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.191, 205, 209, 212, 358 КК України, а в діях фіскальної служби ст.364 КК України.

Так клопотання про арешт майна, з яким орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді, було винесено в рамках кримінального провадження за правовою кваліфікацією ч.2 ст.364 КК України. У фабулі витягу з кримінального провадження було зазначено, що посадові особи правоохоронних органів Запорізької та інших областей зловживають своїм посадовим становищем, чим завдають державному бюджету України та бюджету Запорізької області збитків в особливо великих розмірах. При цьому відомостей про особу, якій повідомлено про підозру, матеріали додані до клопотання не містять.

Не містять також матеріали додані до клопотання витягів з кримінального провадження про внесення до ЄРДР за відомостей ст.ст.191, 205, 209, 212, 358 КК України, так само, як і відомостей про юридичну особу чи представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

В клопотанні слідчого було зазначено, що арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках необхідно було накласти з метою запобігання протиправним діям з використанням банківського рахунку і припинення злочинної діяльності, що не передбачено диспозицією ч.2 ст.170 КПК України.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що ці докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину чи внесення відомостей про юридичну особу, щодо якої можуть застосовуватися заходи кримінально-правового характеру. Наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків. Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п.1, 2 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступень втручання у права свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого. Однак слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст.132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, в свою чергу, у відповідності до ст.94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Враховуючи зазначене, а також те, що за матеріалами, які додані до клопотання слідчого, відсутні докази, що грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «МКО Агросервіс», що відкриті в АТ «Укрсиббанк», набуті кримінально протиправним шляхом або є предметом кримінального правопорушення, тому існування правової підстави для арешту грошових коштів на зазначених рахунках з метою збереження речових доказів, спростовуються.

Матеріалами клопотанням, з огляду на ту кваліфікацію кримінального правопорушення в рамках якого подане клопотання слідчого, не доведено, що грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «МКО Агросервіс», були одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення, чи були предметом злочину або були підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби або знаряддя вчинення злочину, відтак на них не може бути також накладено арешт з метою спеціальної конфіскації, передбаченої ст.96-2 КК України.

При цьому слід зауважити, що не може бути метою накладення арешту на грошові кошти ТОВ «МКО Агросервіс», і конфіскація майна, як вид покарання або захід кримінально-правового характеру щодо юридичної особи у зв`язку з тим, що жодній службовій особі цього товариства у даному кримінальному провадженні не повідомлено про підозру.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що ні слідчий в клопотанні, ні слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення відповідно ст. ст. 171, 173 КПК України не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для працівників ТОВ «МКО Агросервіс», та виконання самим товариством своїх договірних зобов`язань перед іншими суб`єктами.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню в частині накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ТОВ «МКО Агросервіс», як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора в цій частині як такого, що внесено до суду з порушенням вимог ст. 171 КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Клопотання третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ТОВ «МКО Агросервіс» - в особі директора ОСОБА_8 про поновлення строку на апеляційне оскарження, задовольнити та поновити цей строк.

Апеляційну скаргу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ТОВ «МКО Агросервіс» - в особі директора ОСОБА_8 , задовольнити.

Ухвалу слідчого Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.06.2017, в частині накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ТОВ «МКО Агросервіс» () р/р № НОМЕР_5 (мультивалютний), відкриті 27.06.2014 та 17.02.2016; р/р № НОМЕР_6 (гривня), відкритий 27.06.2014, що відкриті в АТ «Укрсиббанк» (МФО 351005, ), розташованому за адресою: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12, скасувати.

В решті ухвалу залишити без змін.

Постановити нову ухвалу якою у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, грошових коштів на банківських рахунках ТОВ «МКО Агросервіс» () р/р № НОМЕР_5 (мультивалютний), відкриті 27.06.2014 та 17.02.2016; р/р № НОМЕР_6 (гривня), відкритий 27.06.2014, що відкриті в АТ «Укрсиббанк» (МФО 351005, ), розташованому за адресою: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12, відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_11 Білоконев