УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №287/476/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія : ст. 170 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2017 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Олевського районного суду від 30.12.2016 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Олевського ВП КВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно.
В ухвалі слідчого судді зазначено, що ухвалою суду від 30.12.2016 року слідчому було відмовлено в клопотанні про надання дозволу на проведення обшуку на території приватної лісопильні ПП Мирончук, яка знаходиться в с. Лопатичі по вул. Зарічна, 59, тому слідчий суддя вважає, що відсутні правові підстави для накладення арешту, крім цього прокурором і слідчим не доведена необхідність такого арешту.
Заслухавши доповідача, прокурора про задоволення апеляційної скарги з підстав в ній наведених, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Ухвалою слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 30.12.2016 року у задоволенні клопотання слідчого відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, слідчий суддя послався на те, що ухвалою слідчого судді від 30.12.2016 року слідчому було відмовлено в клопотанні про надання дозволу на проведення обшуку на території приватної лісопильні ПП Мирончук, яка знаходиться в с. Лопатичі по вул. Зарічна, 59, тому відсутні правові підстави для накладення арешту, крім цього прокурором і слідчим не доведена необхідність такого арешту.
З таким висновком слідчого судді, колегія суддів погодитись не може.
Відповідно до положень ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, лише за обставин, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Розглядаючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно слідчий суддя вказаних вимог закону не дотримався.
Так, слідчий суддя не повністю дослідив обставин, зазначені у вказаній статті закону, і відмовив у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно лише з тих підстав, що ухвалою суду від 30.12.2016 року слідчому було відмовлено в клопотанні про надання дозволу на проведення обшуку на території приватної лісопильні ПП Мирончук, крім цього, слідчий суддя зазначив, що відсутні правові підстави для накладення арешту та стороною кримінального провадження не доведена необхідність такого арешту.
За таких обставин, ухвала слідчого судді залишатись в силі не може, підлягає скасуванню.
Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, перетворення, пересування, передачі, відчудження.Метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів.Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності підстав вважати, що воно відповідає критеріям у ст. 98 КПК України.
Під час досудового розслідування, постановами слідчого від 29 грудня 2016 року, вказане вище майно, яке було вилучене під час обшуку, було визнано речовими доказами та знаряддям вчинення злочину.
Таким чином, колегія суддів вважає, що стороною кримінального провадження доведена необхідність арешту вказаного майна.
З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження майна в даному кримінальному провадженні, колегія суддів апеляційного суду вважає, що у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170-173 КПК України, необхідно накласти арешт на майно.
Керуючись ст.ст. 404,407,422, 376 ч.2 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 30.12.2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Олевського відділення поліції Коростенського відділу поліції ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , скасувати.
Постановити ухвалу, якою накласти арешт на: автомобіль марки УАЗ 2206 реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ; мотопомпу кустарного виробництва з автоболільним двигуном MERSEDES № НОМЕР_2 ; електрогенератор марки FIRMAN;10 пожежних рукавів;металеву палицю;2 металеві противаги; насадку Шрайбер; 3 каністри з пальним;3 сачки;водозабірний шланг; сокиру; світильну лампу, які перебувають у власності ОСОБА_10 .
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді: