АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/250/17 Справа № 173/3482/13-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на ухвалу П?ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2016 року про повернення прокурору обвинувального акту стосовно ОСОБА_9 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України та ОСОБА_10 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 186 КК України, -

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України та ОСОБА_10 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 187 КК України, затверджений прокурором Верхньодніпровського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури та змінений прокурором щодо кваліфікації 12.09.2016 року, зі ст. 187 ч. 3 на ч. 3 ст. 186 КК України повернуто прокурору в порядку п. 3 ч. 1 ст. 314 КПК України.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що обвинувальний акт не містить в собі відомостей, передбачених п. 5 ч. 2 ст.291 КПК України, а саме виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті та суперечливе формулювання обвинувачення, а в обвинувальному акті міститься лише зміст врученої особам підозри без будь-якого сформульованого конкретного обвинувачення кожній особі. Крім того судом зазначено, що згідно з матеріалами обвинувального акту, в порушення вищевказаної вимоги ст.293 КПК України копії обвинувального акту, реєстрів матеріалів досудового розслідування надані обвинуваченим під розписку без зазначення повної дати (не зазначено рік), невповноваженою особою - слідчим, але не прокурором, який затвердив обвинувальний акт. В зв`язку з цим суд вказав на порушення положень п.3) ч.4 ст.291, ч.3 ст.293 КПК України.

Не погоджуючись із судовим рішенням, прокурор, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване рішення, та призначити по даному кримінальному провадженню новий розгляд у суді першої інстанції. Свої доводи обґрунтовує тим, що висновки суду не відповідають дійсності, оскільки текст обвинувального акту має посилання на дату повідомлення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про підозру у вчиненні злочину з визначеною правовою кваліфікацією, містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення із зазначенням об`єктивної та суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, а також формулювання обвинувачення із посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Крім того прокурором зазначено, що вимоги стосовно повідомлень потерпілих та цивільних позивачів про відкриття матеріалів, як і про надання доступу до матеріалів досудового розслідування захисникам обвинувачених, не містяться в статті 291 КПК України.
Також прокурор звертає увагу, що надання обвинуваченим під розписку копії обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування не прокурором, а слідчим, носить лише формальний характер та не тягне за собою обмеження права на захист обвинувачених і, відповідно, не може бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора та просив ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, думку захисників, які вважали незаконним подальше тримання під вартою обвинувачених і останні на протест цього не забажали приймати участь в слуханні апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У підготовчому судовому засіданні, у відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право прийняти рішення про повернення прокурору обвинувального акту, за умови його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України.

Суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам ст.ст. 291, 292 КПК України, зокрема: якщо він містить положення, що суперечать одне одному; містить недопустиму натуралізацію опису злочину; не підписаний слідчим чи не затверджений прокурором; до нього не долучено передбачені законом додатки.

Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Як вбачається зі змісту обвинувального акту в кримінальному провадженні №0001621, він містить усі необхідні відомості, передбачені ст. 291 КПК України.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити, зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Зі змісту даної статті вбачається, що обвинувальний акт повинен містити всі відомості, перелічені в ч. 2 ст. 291 КПК України. Також, відповідно до ч. 4 цієї ж статті до обвинувального акту додається реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акту, копію цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу).

З даного обвинувального акту вбачається, що він містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону й статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Із цих підстав колегія суддів вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт у цій частині не відповідає вимогам закону.

Колегія суддів зауважує, що суд першої інстанції не звернув увагу на той факт, що в судовому засіданні 12.09.2016 року прокурором було змінено правову кваліфікацію дій підозрюваних зі ст. 187 ч. 3 КК України на ч. 3 ст. 186 КК України та виключено один епізод крадіжки, копії були вручені всім учасникам судового розгляду.

Апеляційний суд критично оцінює висновки суду першої інстанції про те, що вручення обвинувального акту саме слідчим, а не прокурором є ніби - то грубим порушенням, остільки згідно вимог КПК України вказане не тягне за собою порушення права на захист обвинувачених.

Отже рішення суду про повернення прокурору обвинувального акту є помилковим, і тому ухвала суду підлягає скасуванню, з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Згідно ст.409 КПК України, у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, а кримінальне провадження поверненню на новий судовий розгляд у той же суд, зі стадії підготовчого засідання.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні відносно обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, був обраний більше трьох років тому. У відповідності до зміненого обвинувального акту, дії обвинувачених перекваліфіковані прокурором 12.09.2017 року з ч. 3 ст. 187 КК України на ч. 3 ст. 186 КК України, що є не особливо тяжким, а тяжким злочином. Санкція даної статті передбачає менш суворе покарання, - від 4 до 8 років позбавлення волі. Тому на думку колегії суддів подальше, занадто тривале тримання обох обвинувачених під вартою порушує їх конституційні права.

Тому колегія суддів, враховуючи зміну правової кваліфікації кримінального провадження на менш тяжкий злочин, приймаючи до уваги данні про особу кожного обвинуваченого та виходячи із засад викладених в ст. 2 КПК України, вважає за необхідне скасувати раніше обраний запобіжний захід тримання під вартою та застосувати до ОСОБА_10 та ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, у нічний час.

На думку колегії суддів саме такий запобіжний захід здатен в повному обсязі забезпечити виконання завдань кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу П?ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2016 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 скасувати, а матеріали провадження повернути на новий судовий розгляд в той же суд, в тому ж складі.

Раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 змінити та застосувати до кожного з них запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період з 20.00 години до 06.00 години наступного дня, строком до 17 березня 2017 року.

Покласти на обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 обов`язки передбачені п.п.1,2,4 ч. 5 ст. 194 КК України, а саме:

-прибувати до суду за викликами;

-не відлучатися із населеного пункту, де вони мешкають, за адресами відповідно: ОСОБА_10 за адресою АДРЕСА_1 ; ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_2 , - без дозволу суду;

-утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками по кримінальному провадженню;

Звільнити ОСОБА_10 та ОСОБА_9 з під варти, негайно.

Виконання ухвали покласти на начальника Верхньодніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді апеляційного суду: