У Х В А Л А Справа № 200/11932/17

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ Провадження № 1-кс/200/7079/17

19 липня 2017 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю слідчої ОСОБА_2 ,

розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі клопотання слідчого по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001860 від 26.06.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

19 липня 2017 року слідчий СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 звернувся до суду із клопотанням, погодженим із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 , у якому просить накласти арешт на паркувальне місце АДРЕСА_1 , житловий комплекс «Первозванівський».

Необхідність накладення арешту обґрунтовує наступним чином. 26.06.2017 до ЧЧ Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_4 за фактом вчинення відносно неї шахрайства за попередньою змовою невстановленою групою осіб.

Відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.06.2017 за № 0001860 з правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 190 КК України.

28.08.2015 року ОСОБА_4 звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_5 про визнання права спільної сумісної власності, поділ спільного майна та визнання права власності.

27.12.2016 Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська вирішив: позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити; здійснити поділ спільного майна, що належить ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ; визнати за ОСОБА_5 право власності на ? частину паркувального місця № 17 у будинку АДРЕСА_2 ; визнати за ОСОБА_4 право власності на ? частину паркувального місця № 17 у будинку АДРЕСА_2 .
19.07.2017 паркувальне місце АДРЕСА_1 , житловий комплекс «Первозванівський», визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001860 від 26.06.2017, як матеріальний об`єкт, що містить відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити. Пояснення надав аналогічні тексту клопотання.

З метою забезпечення арешту майна, відповідно до ч.2 ст.172 КПК України, власник майна в судове засідання не викликався.

Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна. У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше. Арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу. Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Розглянувши клопотання, вислухавши слідчого, дослідивши надані до клопотання додатки, приходжу до висновку про те, що воно підлягає задоволенню. Так, з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, вважаю за можливе накласти арешт на паркувальне місце АДРЕСА_1 , житловий комплекс «Первозванівський», з позбавленням права на відчуження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 задовольнити.

Накласти арешт на паркувальне місце АДРЕСА_1 , житловий комплекс « ІНФОРМАЦІЯ_1 », шляхом накладення заборони на його відчуження.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб зо дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1