йСправа № 304/17/17 Провадження № 1-кп/304/45/2017
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 квітня 2017 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000445 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , із середньо-спеціальною освітою, змінного майстра ТДВ «Перечинський ЛХК», одруженого (має на утриманні малолітню дитину), українця, громадянина України, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -
В С Т А Н О В И В :

08 жовтня 2016 року близько 11.00 год. обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись навпроти будинку № 5 по вулиці Молодіжній в с. Сімер Перечинського району, втрутився у словесну перепалку між ОСОБА_7 і потерпілим ОСОБА_4 , та діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, схопив потерпілого двома рука ззаду за шию та поваливши на землю, наніс удар ногою в область ребер, внаслідок чого ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому 9, 10, 11 ребер по задній аксілярній лінії справа без зміщення кісткових уламків, які згідно висновку експерта відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому злочині не визнав та показав, що 08 жовтня 2016 року він у своєму дворі рвав виноград та побачив як ОСОБА_4 та ОСОБА_7 сварилися на межі, після чого ОСОБА_4 вдарив останнього та почав душити. Тоді він зіскочив з драбини, підбіг до них та, намагаючись розборонити конфлікт, відтяг потерпілого назад, від чого той впав на землю. На ньому була майка, яка від падіння підкотилася і він побачив, що у ОСОБА_4 ребра перев`язані простирадлом, тобто ребра у нього були поламані ще до вказаного конфлікту. Після того потерпілий зі своєю співмешканкою пішов до свого двору, звідки почав кричати ображати їх та погрожувати, що чули також інші сусіди. Він ОСОБА_4 не бив і не копав, а лише заступився за ОСОБА_8 . Тому виключає, що ребра потерпілий міг поламати від падіння, оскільки той впав на траву, пісок (узбіччя дороги). Цивільний позов не визнає.

Хоча обвинувачений свою вину у вчиненому злочині не визнав, така повністю стверджується показаннями потерпілого та свідків, зокрема:

- показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який у судовому засіданні показав, що вже близько восьми років перебуває з обвинуваченим у поганих стосунках. Того дня він приїхав з роботи та порався по господарству. Побачивши ОСОБА_9 , він попросив його забрати пісок, який той насипав біля його будинку, і з цього приводу між ними виник конфлікт. Він перестрибнув через огорожу та продовжував конфліктувати з ОСОБА_10 , коли відчув як обвинувачений схопив його ззаду та почав душити. Він намагався вирватися, однак той кинув його на землю і сильно вдарив, від чого йому стало погано помутніло в очах, припинилося дихання та сильно боліло у грудях, а ОСОБА_11 сказав ОСОБА_12 , щоб він залишив його і вони розійшлися. Згодом приїхала поліція, а його жінка викликала швидку, працівники якої повідомили, що у нього або сильний забій, або перелом ребер. У лікарні його оглянули, зробили знімок та встановили перелом ребер, після чого запропонували залишитися у стаціонарі, однак він відмовився. Протягом двох тижнів вставав та лягав лише за допомоги жінки, а після того пішов на експертизу, де його знову направили на рентген в обласну лікарню. Знімок показав, що у нього зламані три ребра. Він ОСОБА_9 не бив, не душив і навіть наміру такого не мав. Цивільний позов підтримує у повному обсязі, просить такий задовольнити;

- показаннями свідка ОСОБА_7 , який у судовому засіданні показав, що з потерпілим перебуває у поганих стосунках, оскільки проживають поруч та давно конфліктують. Так, він зробив пісочницю, в якій гралися діти, і того дня відкидав пісок, а потерпілий був у себе у дворі та сказав йому забрати пісок, хоча такий йому нічим не заважав. Тоді між ними виник конфлікт, під час якого ОСОБА_13 вдарив його по голові та схопив за шию, а ОСОБА_14 їх розборонив відкинув потерпілого, який впав назад та почав кричати від болю. В той час підійшла жінка потерпілого і вони пішли до хати, а ОСОБА_14 викликав поліцію. Обвинувачений ніякі тілесні ушкодження потерпілому не наносив, а лише схопив його за сорочку та кинув на землю. Бачив як ОСОБА_13 впав на спину на правий бік, тому вважає, що потерпілий раніше мав поламані ребра, ще до вказаного конфлікту. Однак потерпілий після падіння ствердив, що ОСОБА_14 зламав йому ребра, так як впав на дорогу з твердим покриттям, завезену гравієм;

- показаннями свідка ОСОБА_15 , яка показала у судовому засіданні, що проживає з потерпілим ОСОБА_4 в АДРЕСА_2 . Так, на початку жовтня 2016 року біля 10.30 год. її чоловік порався по господарству та почав говорити із сусідом ОСОБА_10 і просив забрати свою огорожу та пісок. ОСОБА_13 підійшов до нього і вони зайшли за будинок, після чого туди прийшов ОСОБА_14 , який схопив її чоловіка за шию, кинув на землю та наніс удар ногою по ребрах. ОСОБА_13 лежав близько п`яти хвилин і не міг піднятися, тоді вона пішла йому допомогти піти додому, а хтось викликав поліцію. Оскільки у чоловіка були сильні болі, то вона викликала швидку допомогу, а через два тижні вони навіть їздили на судово-медичну експертизу в м. Ужгород, де йому діагностували переломи трьох ребер. До того ніякого болю, ніяких ушкоджень у чоловіка не було, ні на що не скаржився, навпаки ходив на роботу і так як працює кочегаром, то не зміг би з переломами виконувати таку фізично важку роботу. Вказану подію також бачили їх сусіди, кожен з яких у своєму домогосподарстві рвав виноград. Коли 16 грудня 2016 року вони з чоловіком посварилися і вона переїхала проживати додому до своєї матері, то до неї не менше трьох разів приходив ОСОБА_14 , і також його дружина, які просили, щоб вона свідчила за обвинуваченого, обіцяли їй винагороду у розмірі 1 000 грн.;

- показаннями свідка ОСОБА_16 , який у судовому засіданні показав, що того дня обривав виноград у домогосподарстві ОСОБА_17 та бачив як потерпілий перескочив через огорожу між його будинком та будинком ОСОБА_9 і почав душити останнього, після чого вдарив його і той впав на землю. Тоді обвинувачений зіскочив з драбини, побіг до них та відштовхнув ОСОБА_18 , який впав, однак потім піднявся та пішов додому. Щоб ОСОБА_14 наносив удари потерпілому він не бачив. Ні у ОСОБА_9 , ні у ОСОБА_18 ніяких тілесних ушкоджень не було;

- показаннями свідка ОСОБА_19 , яка у судовому засіданні показала, що перебуває з обвинуваченим у неприязних відносинах, оскільки той веде себе не по-сусідськи. Того дня, на початку жовтня близько 10.00 год. ранку, коли відбувся конфлікт між ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , вона обривала виноград та почула якісь крики. Злізши з драбини, вона побачила як обвинувачений наносить потерпілому удари ногою, озираючись, чи ніхто його не бачить. В цей час він її помітив і припинив бити ОСОБА_18 та пішов до свого двору. За ОСОБА_21 вийшла дружина та допомогла піти до будинку. Бійки між потерпілим та ОСОБА_10 не бачила, лише чула сварку, так як вони і раніше конфліктували, бачила вже лише те як ОСОБА_14 бив потерпілого. Після того приїхали працівники поліції, які відбирали пояснення від очевидців події і від неї також.

Також вина обвинуваченого підтверджується дослідженим та перевіреним у судовому засіданні висновком судово-медичної експертизи № 1098 по матеріалах справи від 16 листопада 2016 року, з якого вбачається, що на момент судово-медичного обстеження на тілі ОСОБА_4 яких-небудь тілесних ушкоджень при зовнішньому огляді не виявлено. Згідно даних консультації обласних спеціалістів та опису рентген знімку у нього виявлено: «Перелом 9, 10, 11 ребер по задній аксілярній лінії справа без зміщення кісткових уламків». Виникли вищевказані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути обуті ноги сторонньої людини. По давності виникнення вищевказані тілесні ушкодження, згідно даних довідки Перечинської ЦРЛ, вкладаються в час пригоди, яка відбувалася 08 жовтня 2016 року. Тілесні ушкодження у вигляді перелому 9, 10, 11 ребер справа могли виникнути внаслідок одного удару обутою ногою у праву половину грудної клітки і не суперечать обставинам справи; малоймовірно, що такі переломи могли виникнути внаслідок падіння з висоти власного зросту (а. с. 47-50).

З урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів, в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Що стосується доводів захисника про те, що обвинувачений діяв у стані крайньої необхідності, у зв`язку з чим у його діях відсутня подія злочину, та обвинуваченого ОСОБА_5 , який погодився з думкою захисника, то суд їх відхиляє з огляду на наступне.

Кожний громадянин, реалізуючи своє право на захист інтересів від протиправних посягань, що охороняються законом, має право вибору засобів захисту в межах, дозволених законом. Під час розгляду справи не встановлено, що була необхідність усунення небезпеки, що безпосередньо загрожувала особі чи охоронюваним законом правам як ОСОБА_5 , так і інших осіб, зокрема ОСОБА_7 , а також суспільним інтересам чи інтересам держави, та цю небезпеку в даній обстановці не можна було усунути іншими засобами.

Те, що між потерпілим та свідком ОСОБА_7 відбувалася сварка, не давало обвинуваченому підстав для нанесення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, оскільки як встановлено в судовому засіданні конфлікт між ними був лише словесний і ОСОБА_7 . ОСОБА_5 про допомогу не просив. Таким чином, у обвинуваченого при бажанні була можливість припинити звичайний побутовий конфлікт між сусідами, а не загострювати його, що й стало наслідком вчинення кримінального правопорушення.

Доводи обвинуваченого та його захисника про сумнівність отриманих потерпілим тілесних ушкоджень саме внаслідок дій обвинуваченого, суд не враховує, оскільки жодними доказами не підтверджено, що потерпілий отримав тілесні ушкодження в інший спосіб і за інших обставин. Їх посилання на інформацію Перечинської ЦРЛ (а. с. 68) та показання свідка ОСОБА_22 , який у судовому засіданні ствердив, що потерпілий скаржився на біль у плечах, внаслідок побиття, набагато раніше події злочину, є безпідставними та такими, що не спростовують висунуте обвинувачення, оскільки таке навпаки підтверджується сукупністю досліджених та перевірених у судовому засіданні доказів, зокрема, показаннями самого потерпілого, свідків та висновком судово-медичної експертизи.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості.

Як особа ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває (а. с. 54-56).

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає наявність на утриманні малолітньої дитини.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, суд не знаходить.

З урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбаченої цим законом санкції, обвинуваченому ОСОБА_5 для його виправлення і попередження нових злочинів слід призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії.

Разом з цим, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, який хоча і не визнав своєї вини, не розкаявся, однак вчинив злочин вперше, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні малолітню дитину, є працевлаштованим та утримує родину, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_5 можливе без відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 цього Кодексу.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 під час досудового розслідування не обирався.

Вирішуючи питання про заявлений потерпілим ОСОБА_4 цивільний позов про відшкодування моральної шкоди в розмірі 20 000 грн., суд приходить до наступного.

Статтею 55 Конституції України закріплене право на судовий захист від протиправних посягань. Згідно ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Як роз`яснено в п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Отже, з огляду на фактичні обставини справи, характер і ступінь тяжкості спричинених потерпілому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, при тому, що останній є інвалідом ІІІ групи, пережиті ним фізичні страждання, значне зменшення можливостей для реалізації своїх здібностей, тяжкість вимушених змін налагодженого ритму життя, на зусилля, потрібні для відновлення попереднього стану, а також на те, що обвинувачений ОСОБА_5 перед ним навіть не вибачився, станом його здоров`я не цікавився як безпосередньо після вчинення злочину, так і на даний час, проявивши до нього байдужість, не надав йому під час лікування моральної підтримки, суд приходить до висновку про наявність завданої потерпілому моральної шкоди, та керуючись вимогами розумності, виваженості та справедливості, визнає необхідним стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого у покриття такої шкоди суму в розмірі 5 000 грн.

Речових доказів та процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 368, ч. 2 ст. 373, ст. 374 КПК України, с у д, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 5 000 (п`ять тисяч) грн. заподіяної моральної шкоди.

У задоволенні решти позову відмовити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду сторони кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 376 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1