ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/882/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" грудня 2016 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі - ОСОБА_4 ,
за участю
прокурора - ОСОБА_5 ,
потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисника - ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0008196 від 24.07.2016 р. за звинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0008196 від 24.07.2016 р. за звинуваченням ОСОБА_9 у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.
В судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження дії запобіжного заходу, обраного відносно ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою на два місяці, оскільки ризики, що обумовили обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені ст. 177 КПК України на цей час продовжують існувати.
Потерпілі підтримали думку прокурора та наполягали на продовженні обвинуваченому строку тримання під вартою на два місяці.
Обвинувачений та його захисник просили змінити запобіжний захід з «тримання під вартою» на «заставу», оскільки, на їх думку, ризики, передбачені ст. 177 КПК України на цей час відсутні, а запобіжний захід у вигляді «домашнього арешту» зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового провадження.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України - під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Водночас, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до п. 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 р. продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превуалює над принципом поваги до свободи особистості.

Відповідно до положень ст. 183 ч.1 КПК України запобіжний захід тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден из більш м яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу.
В даному випадку продовжують існувати наступні ризики: можливість впливу на потерпілого і свідків, які в судовому засіданні не допитані, переховуватись від суду та продовжувати злочинну діяльність.
При вирішенні питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого судом повністю враховуються обставини, визначені ст. 178 КПК України.
Вислухавши позиціїї учасників судового провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 5 ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна без можливості призначення інших видів покарання; вік та стан здоров`я обвинуваченого, відсутність місця роботи, відсутність тісних соціальних зв`язків, наявність у обвинуваченого багатьох судимостей переважно за вчинення корисливих злочинів, що свідчить про те, що обвинувачений на шлях виправлення не став та що також свідчить про наявність ризиків, які обумовлюють можливість продовження обвинуваченим злочинної діяльності або перешкоджанню правосуддю, суд приходить до висновку про те,що жоден із більш м яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та відносно ОСОБА_9 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою .
Разом з тим, на підставі вимог п.1 ч.4 ст.183 КПК України, суд вважає неможливим визначити розмір застави при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину із застосуванням до потерпілих фізичного насильства.
Передбачених законом підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді застави у судовому засіданні не встановлено, а тому в задоволенні клопотання захисника в цій частині слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177- 178, 183, 184, 194, 196, 197, 331, 350 КПК України,

УХВАЛИВ:

Продовжити відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з моменту винесення ухвали, а саме до 14-00 год. 18 лютого 2017 р.
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави -відмовити.
Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору.
Копію ухвали направити для виконання начальнику Київського слідчого ізолятора № 13 УДПтСУ в м. Києві.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3