Номер провадження:1-м/521/153/16
У Х В А Л А
14 грудня 2016 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

арештованої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 про перевірку наявності підстав для подальшого тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) у відношенні:

ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки Російської Федерації, не одруженої, росіянки, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживавшої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше на території України не судимої
за вчинення на території Російської Федерації злочину, передбаченого ст.159 ч. 4 КК Російської Федерації,
В С Т А Н О В И В:
13.12.2016 року прокурор звернулась до суду з клопотанням про визнання наявності підстав для подальшого тримання ОСОБА_5 під вартою та продовження застосування до неї екстрадиційного арешту до моменту фактичної передачі Російській Федерації, з якого вбачається наступне.
07.10.2016 року о 18 год. 40 хвилин, співробітниками Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, за адресою: м. Одеса, вул. В. Стуса 1А було затримано громадянку Російської Федерації ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка розшукується каналами Інтерполу компетентними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 159 КК Російської Федерації (шахрайство, вчинене організованою групою, або в особливо великих розмірах, тягне за собою кримінальну відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років).
В подальшому, 07.10.2016 року співробітниками Малиновського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області у відношенні ОСОБА_5 був складений протокол затримання, в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України.
Також з клопотання вбачається, що постановою слідчого по ОВС СУ СК Росії по Приморському краю від 23.09.2013 року ОСОБА_5 притягнута в якості обвинуваченої по кримінальній справі № 940022 та їй пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.159 КК Російської Федерації.
Постановою оперуповноваженого ОУР ОП № 3 УМВС Росії по м. Владивостоку від 14.01.2014 року ОСОБА_5 оголошена у міжнародний розшук.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Владивосток, Приморського краю Російської Федерації від 07.02.2014 року у відношенні ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці.
За ініціативою компетентних органів Російської Федерації, 02 03.2015 року до міжнародної бази Інтерпол внесені відповідні відомості щодо розшуку ОСОБА_5 .
Ухвалою Ленінського районного суду м. Владивосток, Приморського краю Російської Федерації від 13.10.2016 року роз`яснено рішення Ленінського суду м. Владивостока від 07.02.2014 року та в резолютивній частині зазначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 строком на 2 місяці діє з моменту перетину нею державного кордону Російської Федерації, у випадку її екстрадиції або моменту її затримання на території Російської Федерації.
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 13.10.2016 року у відношенні ОСОБА_5 застосований тимчасовий арешт.
Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13.10.2016 року скаргу захисника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 10.10.2016 року залишено без задоволення, ухвалу слідчого судді - без змін.
До Генеральної прокуратури України з Генеральної прокуратури Російської Федерації 02.11.2016 року надійшов запит про видачу ОСОБА_5 .
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 03.11.2016 року у відношенні ОСОБА_5 застосований екстрадиційний арешт.
В подальшому, ОСОБА_5 , 11.11.2016 року, в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , звернулась із письмовою заявою про спрощений порядок її видачі до Російської Федерації, в порядку ст.588 КПК України. При цьому їй був роз`яснений порядок надання такої заяви та наслідки видачі.
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 16.11.2016 року затверджена згода ОСОБА_5 на її спрощену видачу з України до Російської Федерації.
Генеральною прокуратурою України 21.11.2016 року винесено постанову про спрощений порядок видачі ОСОБА_5 до Російської Федерації. Вищевказана постанова 28.11.2016 року вручена ОСОБА_5 та нею не оскаржена.
За результатами екстрадиційної перевірки встановлено, що злочин, який інкримінується ОСОБА_5 на території Російської Федерації, відповідає ч. 4 ст. 190 КК України і є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк не менше 1 року.
Визначені ст. 49 КК України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вказаний злочин не закінчилися.
На теперішній час від Генеральної Прокуратури України інформація щодо прийняття рішення про санкціонування видачі та етапування ОСОБА_5 до прокуратури Одеської області не надходила, проте очікується.
Особу затриманої встановлено закордонним паспортом громадянина Російської Федерації № НОМЕР_1 , виданого МІС Росії 97200 14.10.2013 року.
У своєму клопотанні прокурор просить визнати обгрунтованим застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) у відношенні ОСОБА_5 та продовжити відносно неї запобіжний захід в вигляді екстрадиційного арешту, мотивуючи клопотання тим, що Генеральною Прокуратурою України прийнято рішення про видачу ОСОБА_5 до Російської Федерації та на теперішній час прокуратурою Одеської області очікується санкція на її видачу та етапування.
Арештована ОСОБА_5 та захисник адвокат ОСОБА_4 вважали, що клопотання не підлягає задоволенню та просили застосувати запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, мотивуючи це тяжким захворюванням дитини ОСОБА_5 .

Перевіривши надані прокурором документи, вислухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчий суддя при прийнятті рішення по клопотанню враховує положення ч.2 ст.29 Конституції України, згідно з якою, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою не інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 541 КПК України, екстрадиційний арешт це застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції).

Частиною 1 статті 584 КПК України передбачається, що після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України, прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

Відповідно до ч. ч. 10, 11 ст. 584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. У межах цього терміну слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.

Перевіряючи підстави для подальшого тримання особи під вартою, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 розшукується компетентними органами за вчинення на території Російської Федерації кримінального правопорушення, передбаченого ст.159 ч. 4 КК Російської Федерації та про це у розпорядженні прокуратури є всі необхідні відомості, а також наявні документи про прийняття рішення про її видачу до Російської Федерації.

Метою і підставами застосування слідчим суддею подальшого тримання ОСОБА_5 під вартою в рамках екстрадиційного арешту є: запобігання спробам ухилитись від компетентних органів іноземної держави.

При цьому, слідчий суддя, з урахуванням вимог ст.585 КПК України, вважає, що підстави для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою відсутні.

Крім того, як арештована, так і захисник в судовому засіданні не надали будь-яких документів в підтвердження своїх доводів про наявність у ОСОБА_5 постійного місця проживання в м.Одесі, родини та утриманців, відомостей хворобу дитини.

З урахуванням викладених обставин, слідчий суддя вважає, що є всі достатні підстави для подальшого тримання ОСОБА_5 під вартою з метою передачі її компетентним органам Російській Федерації.

Керуючись ст. 584 КПК України, ст. 16 Європейської Конвенції «Про видачу правопорушників» від 13.12.1957 року, ст.ст. 58- 62 Конвенції «Про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» /, 22.01.1993 року(Мінської конвенції), слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 задовольнити.

Визнати достатніми наявність підстав для подальшого тримання ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою та продовжити застосування до неї екстрадиційного арешту до моменту фактичної передачі Російській Федерації, але не більше строку встановленого ч. 10 ст. 584 КПК України.

Строк дії ухвали становить 60 діб й обчислюється з 14.12.2016 року та припиняє свою дію 11.02.2017 року.

Утримувати ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 в ОУВП УДПтС України в Одеській області №21.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1