Справа № 587/392/17

В И Р О К
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Закумське Сумського району Сумської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, маючого дитину 2012 року народження, працездатного, працюючого заточувальником у ТОВ «ВКП «АKKAD», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,
ОСОБА_4 вчинив умисний злочин за наступних обставин.
ОСОБА_4 з вересня 2014 року до березня 2015 року проходив службу у зоні проведення Антитерористичної операції (далі АТО) у м. Маріуполь Донецької області. Повертаючись на початку березня 2015 року із зони АТО, ОСОБА_4 взяв із собою металевий предмет, зовні схожий на гранату. Після цього, маючи навики поводження зі зброєю та боєприпасами, здобуті ним під час служби у зоні АТО, достовірно знаючи, що вказаний предмет є гранатою типу Ф-1 та являється боєприпасом, він придбав боєприпас без передбаченого законом дозволу.
Вказану гранату ОСОБА_4 розібрав, викрутивши із неї запал для особистої безпеки, помістив до сумки з речами та перевіз до свого домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де розпочав зберігати гранату за місцем свого проживання без передбаченого законом дозволу.
У подальшому, 08.12.2016 року у період часу з 19:45 год. до 20:50 год. у домоволодінні АДРЕСА_1 проведено обшук, у ході якого на горищі господарчої будівлі виявлено та вилучено наступні предмети: металевий предмет еліпсоподібної форми зеленого кольору, ззовні схожий на гранату «Ф 1» та металевий запал з чекою та кільцем з маркуванням 9367УЗРГМ 583.
Згідно висновку судової вибухотехнічної експертизи №4 (Вт) від 20.01.2017 року, наданий на дослідження предмет, ззовні схожий на гранату типу Ф-1, являється корпусом ручної наступальної гранати типу Ф1 з конструктивно оформленим в нього зарядом вибухової речовини тротилом, масою 100-115 г. Наданий на дослідження корпус гранати типу Ф1 відноситься до категорії вибухових речовин.
Наданий на дослідження предмет, ззовні схожий на запал УЗРГМ, являється підривником ручних гранат типу УЗРГМ, який згідно довідкової літератури містить в собі заряд вибухової речовини для ініціювання вибуху ТНРС, азид свинцю, тетрил. Наданий на дослідження підривник УЗРГМ відноситься до категорії вибухових пристроїв.
Корпус ручної оборонної гранати типу Ф-1 та підривник типу УЗРГМ, надані на дослідження, у конструктивному поєднанні є ручною оборонною гранатою типу Ф 1, яка відноситься до категорії боєприпасів та придатна до здійснення вибуху, які ОСОБА_4 придбав, носив та зберігав без передбаченого законом дозволу.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав в повному обсязі, пояснивши при цьому, що дійсно при проходженні служби в зоні АТО на початку березня 2015 року, коли він повертався із зони АТО, він взяв із собою гранату. Вказану гранату він розібрав, викрутивши з неї запал для особистої безпеки та поклав у сумку з речами і перевіз до свого домоволодіння в АДРЕСА_1 , де і зберігав гранату. 08 грудня 2016 року пі час обшуку працівники поліції вилучили в нього гранату. Обвинувачений визнав свою вину повністю, після роз`яснення йому положень ст. 349 КПК України вважав недоцільним дослідження інших доказів у справі.
Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого в судовому засіданні встановлена в повному обсязі.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, що виразились у придбанні, носінні та зберіганні боєприпасів без передбаченого законом дозволу.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує обставини справи, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, який в цілому задовільно характеризується, пом`якшуючі відповідальність обставини раніше не судимий, займається суспільно-корисною працею, свою вину визнав і щиро розкаявся у скоєному, своїми правдивими показаннями як в ході досудового слідства, так і в судовому засіданні сприяв розкриттю злочину і встановленню істини по справі, має малолітню дитину 2012 року народження, тому, з врахуванням зазначених пом`якшуючих відповідальність обставин суд вважає що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без його ізоляції від суспільства.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.
Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з положеннями ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368,374 КПК України, суд
П Р И Г О В О Р И В :
ОСОБА_4 визнати винним за ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробування з іспитовим строком на 2( два) роки.
У відповідності з ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з*являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи.
Стягнути з ОСОБА_4 в доход держави(місцевий бюджет) 1058 гривень 48 копійок витрат, пов*язаних з проведенням судової вибухотехнічної експертизи ( код класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження»).
Речові докази, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Сумського РВ УМВС України в Сумській області а саме: пакет Експертної служби МВС України з індивідуальним номером 1287713, у якому міститься спусковий важіль та два полімерних пакети Експертної служби МВС України, знищити.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя