154/1323/16
1-кп/154/182/16
ВИРОК
іменем України
15 грудня 2016 року м. Володимир-Волинський
Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
потерпілого: ОСОБА_4
обвинуваченого: ОСОБА_5
захисника: ОСОБА_6
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя
АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта
середня-спеціальна, одруженого, на утриманні двоє
малолітніх дітей, не працюючого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,-
в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 , 15 жовтня 2015 року у період із 17 год по 20 год, керуючи автомобілем марки «Сітроен Джампер», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі сполученням «Устилуг-Хотячів», неподалік перекачувальної газової станції у напрямку м. Устилуг, Володимир-Волинського району, допустив неуважність та безпечність при керуванні даним автомобілем, не уважно стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху та негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки автомобіля, проїжджаючи повз пішохода, котрий рухався у попутному напрямку по проїжджій частині, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на ОСОБА_4 .
Водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «Сітроен Джампер», державний номерний знак НОМЕР_1 , порушив наступні пункти Правил дорожнього руху: п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. п. 13.3. Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.
Порушення вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному звязку з наслідками, що настали. Згідно висновку експерта №24 від 12.02.2016 року, ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритого багато-уламкового зламу кісток правої гомілки, котрі відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я.
Обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе у пред`явленому обвинуваченні винним повністю. Суду показав, що 15 жовтня 2015 року у період між 17 та 20 год, він, керуючи автомобілем марки «Сітроен Джампер», державний номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись по автодорозі сполученням «Устилуг-Хотячів», неподалік перекачувальної газової станції, у напрямку м. Устилуг, допустив неуважність та безпечність при керуванні даним автомобілем, не уважно стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху та негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки автомобіля, проїжджаючи повз пішохода, котрий рухався у попутному напрямку по проїжджій частині, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на ОСОБА_4 . Щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати. Цивільний позов прокурора в інтересах держави про стягнення з нього 9 216 грн. 93 коп. витрат, понесених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого ОСОБА_4 визнає повністю. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про стягнення з нього 7211, 68 грн. матеріальної шкоди не визнає повністю, оскільки добровільно відшкодував на стадії досудового слідства потерпілому витрати на лікування в сумі 11 500 грн., про що на досудовому слідстві подав копії підтверджуючих чеків та квитанцій на вказану суму. Частково визнає заподіяння потерпілому моральної шкоди в сумі 2500 грн., решту позовних вимог не визнає.
Крім повного визнання винуватості обвинуваченим, його вина повністю доведена в суді та стверджується наступними доказами.
Показаннями потерпілого ОСОБА_4 про те, що 15 жовтня 2015 року у період із 17 год по 20 год, саме обвинувачений, керуючи автомобілем марки «Сітроен Джампер», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі сполученням «Устилуг-Хотячів», неподалік перекачувальної газової станції у напрямку м. Устилуг, Володимир-Волинського району, коли він рухався у попутному напрямку по проїжджій частині, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на нього, в результаті чого йому було завдано тілесних ушкоджень у вигляді закритого багато-уламкового зламу кісток правої гомілки.
Показаннями свідка ОСОБА_8 , допитаного в режимі відеоконференції (дистанційного провадження), якими стверджується, що саме обвинувачений, керуючи автомобілем, здійснив наїзд на потерпілого, який рухався у попутному напрямку по проїжджій частині дороги сполученням Устилуг-Хотячів. Безпосередньо самого наїзду він не бачив, однак повернувши голову на крик потерпілого, побачив автомобіль ОСОБА_9 , який рухався в попутному напрямку.
Показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що йому зателефонував ОСОБА_11 та повідомив про те, що на ОСОБА_12 наїхав автомобіль і він його доставляв у Володимир-Волинське ТМО.
Висновком судово-медичної експертизи №24 та висновком додаткової судово-медичної експертизи №97, підтриманими та роз`ясненими в суді судово-медичним експертом ОСОБА_13 , якими стверджується, що ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритого багато-уламкового зламу кісток правої гомілки, котрі відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я, які могли утворитись внаслідок переїзду колесом автомобіля (а.к.п.14-15, 52).
Протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_4 та судово-медичного експерта ОСОБА_13 , яким стверджується, що потерпілий на місцевості вказав про обставини дорожньо-транспортної пригоди та заподіяння в результаті цього йому тілесних ушкоджень, з фото таблицею та схемою (а.к.п. 53-58)
Протоколом огляду предмета від 27 квітня 2016 року, яким стверджується, що оглядався автомобіль марки «Сітроен Джампер», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить обвинуваченому та свідоцтво про його реєстрацію, з фототаблицею (а.к.п.61-64) та постановою про визнання їх речовими доказами (а.к.п. 65)
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
За змістом ч.1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Доводи потерпілого про його незгоду з кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.1 ст.286 КК України та наявність в його діях складу умисного злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та причетність до цього злочину інших осіб, не знайшли свого підтвердження в суді, оскільки наявність конфлікту між потерпілим та обвинуваченим, що передувала вчиненню останнім злочину, не впливає на кваліфікацію його дій за ч.1 ст.286 КК України, оскільки тілесні ушкодження потерпілому було заподіяно саме під час керування обвинуваченим автомобілем та в результаті грубого порушення ним правил дорожнього руху. Суд також враховує непослідовність його показань, оскільки в лікарні він повідомляв про отримання травми в побуті, що стверджується записами з історії його хвороби та висновку судово-медичної експертизи, а з заявою про вчинення наїзду автомобілем під керуванням ОСОБА_9 він звернувся лише 24 грудня 2015 року (а.к.п.7).
Враховуючи обставини справи, відсутність підстав для зміни обвинувачення в суді прокурором, а також відсутності підстав для зміни обвинувачення судом відповідно до ч.3 ст.337 КПК України, суд вважає, що своїми необережними протиправними діями, котрі виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Злочин, вчинений обвинуваченим, є злочином невеликої тяжкості.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю даного злочину, а також часткове відшкодування майнової шкоди на суму 11 500 грн.
Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.
Суд також приймає до уваги, що обвинувачений вчинив злочин вперше, даний злочин вчинений ним з необережності, він має сім`ю та на утриманні двох малолітніх дітей, характеризується виключно позитивно.
З врахуванням всіх здобутих по справі даних про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що йому слід призначити покарання, передбачене санкцією закону, за яким він притягується до відповідальності, у виді обмеження волі із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України та без позбавлення його права права керувати транспортними засобами, яке не є обов`язковим, оскільки таке додаткове покарання позбавить сім`ю обвинуваченого засобів на існування, оскільки він не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей і використання автомобіля є його джерелом доходу. Суд вважає, що зазначене покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та недопущення вчинення ним нових злочинів.
Процесуальні витрати відсутні. Речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Цивільний позов прокурора, заявлений в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла внаслідок вчинення кримінального правопорушення у розмірі 9 216 грн. 93 коп. підлягає до задоволення повністю, відповідно до ст.ст.22, 1166 ЦК України, оскільки він визнається обвинуваченим в повному обсязі.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_5 в його користь матеріальної та моральної шкоди, підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.
На підставі ст.ст.128, 129 КПК України, ст.ст.22, 1166 ЦК України, слід стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_4 майнову шкоду, тобто витрати на лікування та придбання необхідних медикаментів, що стверджується оглянутими фіскальними чеками, із врахуванням того, що обвинуваченим під час досудового розслідування ОСОБА_4 добровільно відшкодовано матеріальну шкоду в загальній сумі 11 500 грн., що стверджується доданими ним до протоколу допиту в якості свідка від 29.01.2016 року (а.к.п.41-42) копіями відповідних документів, завірених слідчим, про що частково зазначив сам потерпілий в судовому засіданні, вказавши суму близько 7000 грн.
Суд, перевіривши надані потерпілим докази на підтвердження понесених ним витрат на лікування, задовольняє позов в цій частині вимог на суму 3316 грн. 79 коп.
Не підлягають до задоволення вимоги потерпілого про стягнення з обвинуваченого понесених ним витрат на лікування на загальну суму 5 608 грн., на підтвердження яких надано копії фіскальних та товарних чеків, завірені слідчим копії яких уже були надані обвинуваченим на досудовому слідстві як доказ добровільного відшкодування ним заподіяної шкоди.
Не підлягають до задоволення вимоги потерпілого про стягнення з обвинуваченого понесених ним витрат на придбання препаратів серцево-судинної дії на суму 49 грн. 64 коп. згідно фіскального чека від 07.06.2016 року, оскільки згідно виписки із медичної картки хворого такі не призначались йому при лікуванні від перелому ноги.
Не підлягають до стягнення з обвинуваченого також витрати на придбання мінеральної води, цукерок, печива та інших продуктів харчування, на загальну суму 82 грн. 36 коп., оскільки вони не відносяться до матеріальної шкоди, завданої злочином та виходять за межі обвинувачення, а є повсякденними витратами на проживання і життя людини.
Визначаючи розмір майнової шкоди, що підлягає до відшкодування, суд не бере до уваги і не стягує з обвинуваченого "благодійні внески" згідно квитанції до прибуткового касового ордера №9313 від 07.06.2016 р. на суму 50 грн., оскільки такі є добровільними платежами, і на думку суду, не відносяться до витрат на лікування потерпілого.
Також на думку суду, не підлягають до стягнення витрати на придбання дизпалива та бензину, зазначені потерпілим, на загальну суму 980 грн. 08 коп., згідно фіскальних чеків, оскільки потерпілим не доведено використання даного пального на його транспортування.
В решті позовних вимог суд відмовляє за недоведеністю.
Керуючись ст.ст.369,370,371,373,374,376 КПК України, суд -
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов прокурора, заявлений в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла внаслідок вчинення кримінального правопорушення у розмірі 9 216 грн. 93 коп. задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради на рахунок місцевого бюджету 9 216 грн. 93 коп., витрачених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 3316 грн. 79 коп. майнової шкоди та 15 000 грн. моральної шкоди, завданої злочином. В задоволенні решти вимог відмовити.
Речові докази автомобіль марки «Сітроен Джампер», державний номерний знак НОМЕР_1 , та свідоцтво про його реєстрацію вважати повернутими їх власнику, ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги, яку може бути подано через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: /-/ підпис.

Згідно з оригіналом.
Суддя Володимир-Волинського
міського суду ОСОБА_1