Справа № 462/6249/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/396/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2017 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 на вирок Залізничного районного суду м. Львова від 02 лютого 2017 року відносно ОСОБА_7

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Залізничного районного суду м. Львова від 02.02.2017 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання із випробуванням протягом іспитового строку тривалістю один рік.

Вирішено питання про речові докази у кримінальному провадженні.
Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 30.10.2016 року близько 15.40 год., перебуваючи у супермаркеті «Сільпо» ТОВ «Сільпо-Фуд», що на вул. Кульпарківська, 226а у м. Львові з метою вчинення таємного викрадення чужого майна та власного збагачення, заховав у внутрішні сторони своєї безрукавки лосьйон після бриття «Gillette Arctic Ice» 100 мл, вартістю 104,90 грн., в кількості 1 одиниця, цукерки «Ferrero Rocher» 200 г, вартістю 97,50 грн. в кількості 1 одиниця, кава «Jacobs Monarch Espresso», 500 г, вартістю 72,21 грн., в кількості 1 одиниця, шоколад молочний «Корона МакФан арахіс-драже-карамель», 160 г, в кількості 3 шт., кожна вартість 39,08 грн., загальна вартість 117,24 грн., з котрими в подальшому пройшов повз касу, однак свого злочинного умислу до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, так як був зупинений працівниками охорони супермаркету «Сільпо» ТОВ «Сільпо-Фуд».
На даний вирок суду подав апеляційну скаргу прокурор, який не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення, вину та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання із випробуванням строком на один рік. На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи. В решті вирок суду залишити без змін.

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог прокурор покликається на те, що судом при постановленні вироку суду не було застосовано закон про кримінальну відповідальність, який підлягав застосуванню, а саме не визначено обвинуваченому ОСОБА_7 обов`язки передбачені ч.1 ст.76 КК України.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції прокурор підтримав подану апеляційну скаргу з мотивів наведених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення прокурора на підтримання апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Відповідно до вимог ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд судом першої інстанції проводився відносно обвинуваченого ОСОБА_7 в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, а тому учасники провадження позбавленні права оспорювати фактичні обставини кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно оцінив отримані у передбаченому КПК України порядку докази в даному кримінальному провадженні, оцінивши їх в сукупності, зробив правильний висновок про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який він засуджений, повністю та об`єктивно стверджується зібраними та перевіреними в ході судового розгляду доказами. І таке в апеляційній скарзі прокурора не оскаржується.
Апеляційні вимоги прокурора про скасування вироку суду в частині призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 та постановити новий вирок в цій частині у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги, оскільки судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_7 призначено теж саме покарання та звільнено останнього від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком один рік. Тобто суд апеляційної інстанції не вбачає законних та обґрунтованих підстав постановляти в цій частині новий вирок.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що покарання обвинуваченому, як основне призначено з дотриманням вимог ст.ст.50, 65 КК України, що є достатнім та необхідним для виправлення особи обвинуваченого ОСОБА_7 ..
Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.76 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Однак, суд першої інстанції, постановляючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, не поклав на обвинуваченого обов`язки, які підлягають безумовному покладенню на обвинувачених осіб.
Таким чином, суд апеляційної інстанції, приходить до висновку про те, що на обвинуваченого ОСОБА_7 покласти обов`язки передбачені ч.1 ст.76 КК України, тобто привести вирок суду першої інстанції у відповідності до вимог закону про кримінальну відповідальність, який підлягає обов`язковому застосуванню.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 задоволити частково.

Вирок Залізничного районного суду м.Львова від 02 лютого 2017 року відносно ОСОБА_7 змінити в частині звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням та на підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути безпосередньо оскаржена до касаційного суду шляхом подання касаційної скарги на протязі трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:
Судді: