Номер провадження: 11-кп/785/235/17
Номер справи місцевого суду: 507/348/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.02.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

адвоката : ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Любашівського районного суду Одеської області від 09.09.2016 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноярськ Російської Федерації, українця, громадянин України, з середньою освітою, не одруженого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:
- вироком Балтського районного суду від 27.10.1982 року за ст. ст. 140 ч. 2, 81 ч. 2, 206 ч. 2 КК України (Кодекс в редакції 1960 року) до 5 років позбавлення волі, 9 березня 1983 року Рішенням відповідно до ст. 7 п. а Указа ПВР СРСР від 27 грудня 1982 р. Про амністію термін покарання скорочено на 1/2,- до відбування 2 роки 2 місяці 16 днів,звільненого 25.05.1985 р.;
- вироком Балтського районного суду від 05.12.1985 року за ст. 140 ч. 2 КК України (Кодекс в редакції 1960 року) до 2 років позбавлення волі,звільненого 22.09.1987р.;
- вироком Балтського районного суду від 14.04.1988 року за ст. ст. 17 ч. 3, 81 ч. 3 КК України (Кодекс в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі, звільнений по відбуванню терміну покарання 13.04.1991 року;
- вироком Котовського міського суду від 29.10.1992р. за ст. 117 ч. 3 КК України (Кодекс в редакції 1960 року) до 6 років позбавлення, звільнений по відбуванню покарання 24.07.1998 року;
- вироком Судової колегії з кримінальних справ Одеського обласного суду від 20.04.1999 року за ст. ст. 196-1 ч. 2, 117 ч. 4, 93 а, ж КК України (Кодекс в редакції 1960 року) визнано ОСОБА_7 особливо небезпечним рецидивістом і засуджено до 15 років позбавлення волі, звільнений по відбуванню покарання 23.10.2013року;
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого призначити йому покарання:
за ст. 309 ч. 1 КК України у вигляді двох років позбавлення волі;
за ст. 152 ч. 4 КК України у вигляді чотирнадцять років позбавлення волі;
за ст. 115 ч. 2 п.п. 10, 13 КК України - п`ятнадцять років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 70 п. 1 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим,- остаточно призначити ОСОБА_7 покарання 15 років позбавлення волі.
та б ВСТАНОВИЛА:
Як зазначено у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_7 засуджено за вчинення злочинів за наступних обставин.

Приблизно 10-11 лютого 2014 року, в денний час, ОСОБА_7 , проходячи по вулиці Калініна в м. Балта Одеської області, побачив на землі поліетиленовий пакет, в якому знаходилось два згортка з подрібненою речовиною рослинного походження, та у нього виник намір придбати цю речовину для своїх власних потреб, яку він придбав шляхом знахідки, та заховав у кишеню свого одягу для власних потреб без мети збуту.
11.02.2014 року, приблизно о 19 год. 30 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння перевіз на таксі вищевказаний пакет з міста Балта за місцем свого мешкання - в будинок АДРЕСА_1 , де зберігав без мети збуту, а близько одинадцятої години вечора він був запрошений до Балтського РВ ГУМВС України в Одеській області, та 12.02.2014 року о другій годині ночі, при особистому огляді працівниками міліції у нього в кишенях одягу було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, загальною масою в перерахунку на висушену речовину 13,01 грам, який він незаконно придбав, перевіз та зберігав для власних потреб, не маючи мети збуту.
Крім того, 11.02.2014 року, близько 18 години, ОСОБА_7 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до вхідних дверей в житловий будинок колишньої тещі ОСОБА_9 , розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та покликав її з даного будинку, щоб дізнатися місце мешкання його колишньої дружини ОСОБА_10 .
ОСОБА_9 , відкривши вхідні двері, почала з ОСОБА_7 сварку, вимагаючи залишити її домоволодіння. Під час сварки у ОСОБА_7 виник злочинний умисел направлений на згвалтування та навмисне вбивство ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний умисел він штовхнув її в область грудей, від чого ОСОБА_9 впала на підлогу коридора даного житлового будинку, чим їй був спричинений фізичний біль. Піднявшись з підлоги, остання, рятуючись від злочинних дій ОСОБА_7 , забігла в житлову кімнату будинку і запропонувала останньому гроші в обмін на те, що він покине її будинок, на що він відмовився та продовжив реалізацію свого злочинного умислу. З метою подавлення очікуваного опору, який обумовлений небажанням вступити з гвалтівником в статевий зв`язок, він наніс їй декілька ударів кулаками в голову, спричинивши легкі тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на нижньому повіці правого ока, крововиливу зліва на підборідді. Залякавши таким чином потерпілу, заставив зняти з себе вбрання, та зірвавши хрестик з шиї, і поваливши на підлогу житлової кімнати, всупереч волі останньої скоїв з нею насильницький статевий акт природним способом, спричинивши їй крововилив в слизовій присіки піхви, що не відноситься до розряду пошкоджень і тому не має критеріїв встановлення ступеня тяжкості, але може вказувати на маніпуляціі в області статевих органів. Потім, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, схопив ОСОБА_9 руками за шию та став з силою її здавлювати, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: двох крововиливів на передній поверхні шиї справа і зліва в підщелепних областях, повного поперечного непрямого перелому головки правого великого рожка під`язичної кістки, надриву правого синдесмозу під`язичної кістки, повного поперечного прямого перелому правого нижнього рожка щитовидного хряща, неповного косо-вертикального прямого перелому правої пластини щитовидного хряща, повного поперечного прямого перелому дуги перстневидного хряща справа, повного поперечного прямого перелому дуги перстневидного хряща зліва, від яких наступила смерть ОСОБА_9 від механічної асфіксії. Потім на підлозі в житловій кімнаті він побачив жіночу хустку, якою обмотав навколо шиї ОСОБА_9 і затягнув одинарним вузлом, остаточно переконавшись, що він позбавив її життя, після чого сховав труп останньої в нішу дивану в іншій житловій кімнаті її будинку.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить вирок районного суду скасувати, як незаконний та необґрунтований, справу направити на новий розгляд в суд першої інстанції.

Вину визнає у вчиненні злочину за ст. 309 ч.1 в повному обсязі, але що стосується злочину ст. 115 провину не визнає, так як не скоював даний злочин. Судове рішення в цієї частині засноване виключно на фальсіфікованих доказах і тлумачення всіх обставин на користь обвинувачення. На місті злочину було знайдено його шапку, але при затриманні та арешту, були викрадені його особисті речі, особисто шапку, яку пізніше підкинули на місце злочин. Він називав особу яка могла скоїти даний злочин, та органи досудового слідства і суд першої інстанції не хотіли його слухати.

Свідки надали неправдиві показання що в суді , що на слідстві, оговоривши його в скоєнні вбивства. Він клопотав в суді першої інстанції про притягнення до кримінальної відповідальності свідка понятого ОСОБА_11 , але суд проігнорував його клопотання.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_7 і його адвоката ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційної скарги і її доповнення, прокурора, якій вважав, що апеляційну скаргу засудженого слід залишити без задоволення, а вирок суду без змін, як такий, що відповідає вимогам закону, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 визнав себе винним за ст. 309 ч. 1 КК України частково, вказавши, що 11 лютого 2014 р. після 16 години, коли він ішов від ОСОБА_12 , на вулиці , на снігу побачив щось зелене та підняв і поклав у кишеню. Після того, як його оглянули в міліції, сказали що це конопля. Однак, під час останнього слова, він сказав, що іноді вживав коноплю.
Крім того, пояснив, що коли він звільнився із місць позбавлення волі, то його всі питали чи бачив він сина. Його це зацікавило і він вирішив побачити сина, але не знав, де живе ОСОБА_13 , колишня дружина, йому лише приблизно показали де вона живе, але конкретний будинок ніхто не знав.
Десь в чотири години вечора він прийшов до ОСОБА_12 , був тоді випивший, вона відчинила двері і спитала, що він хоче та почала його виштовхувати. Він її штовхнув руками і вона упала, він злякався та допоміг її піднятися. Вона побігла в будинок, він зайшов за нею, вона стояла за шафою, протягнула йому гроші, він прикрив дверки шафи та вибив гроші і пішов звідти. Десь біля 17 години він прийшов до ОСОБА_14 , прийшов ОСОБА_11 із пляшкою, випили, він дав гроші ОСОБА_15 на пляшку, йому треба було іти біля Пілецької. ОСОБА_11 повернувся якийсь задумливий, він його спитав, що сталося, чи бачив він може його тещу, на що той відповів, що бачив, після чого пішов ОСОБА_11 пішов спати. Він взяв таксі, приїхав додому до сестри, десь у 8-9 годин вечора, через вікно побачив, що сестра купає дитину, та не хотів заходити в будинок, бо був п яний. Він ліг у літній кухні поспав, змерз та десь біля 22.30 год. , знявши шапку та куртку в тамборі, зайшов в будинок та пішов до себе в кімнату, після цього прийшли працівники міліції, на годиннику було 22.55 год. Йому не дали взутися та одягнутися, із будинку забрали його дві шапки , куртку та взуття. По дорозі, коли вони їхали, один працівник міліції вийшов неподалік будинку ОСОБА_12 та на його думку підкинув в будинок шапку. Його привезли у лікарню, де взяли аналізи.
Також, ОСОБА_16 пояснив, що кримінальне провадження відносно нього повністю сфабриковано, до нього застосовувався фізичний тиск, його били по голові, тому він не памятає , які документи підписував, шапку в будинок Пілецької підкинув працівник міліції , експертиза проведена з порушеннями.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, об`єктивно винуватість ОСОБА_7 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які в сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим інкримінованих йому злочинів стороною обвинувачення:
- витягом із Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000099 від 12.02.2014 року, про те, що в ході проведення особистого огляду ОСОБА_7 , мешканця с.Білине Балтського району, із його дозволу в задній кишені штанів виявлено бумажний згорток, в якому знаходилася речовина рослинного походження /а.к.п.174 т.2/
- заявою ОСОБА_7 про те, що він не заперечує, щоб працівники міліції провели його особистий огляд /а.к.п.184 т.1/
- протоколом огляду місця події від 12.02.2014 р., згідно якого в Балтському РВ ГУМВС України в Одеській області в кабінеті № 25, де в присутності двох понятих, під час проведення поверхневого огляду одягу та речей ОСОБА_7 в задній лівій зовнішній кишені штанів, одягнених на ньому, було виявлено паперовий згорток, в якому знаходилась подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, та в правій задній зовнішній кишені штанів, одягнених на ньому, було виявлено поліетиленовий пакет, в якому знаходилась подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору (Т. 2 а.с. 185 - 186). Цю обставину підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які були понятими при проведені огляду одягу та речей обвинувачуваного.
- Висновком № 18 хіміко-біологічної експертизи від 13.02.2014 р., згідно якого надана на дослідження подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, яка вилучена з кишень штанів ОСОБА_7 в поліетиленовому пакеті та паперовому згортку, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений, - канабісом. Маса канабісу у висушеному стані склала 13,01 г.
- Речовими доказами - кабісом , який вилучений у ОСОБА_7 в ході особистого огляду, на який накладено арешт відповідно до ухвал слідчого судді від 13 лютого 2014 року.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснював, що 11 лютого 2014 року у міліції при огляді кишені ОСОБА_7 виявили коноплю. ОСОБА_16 сказав, що це для себе, бо в нього язва. Аналогічні покази в якості свідка, в судовому засіданні надав ОСОБА_19 .
- потерпілий ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснив, що покійна ОСОБА_9 являється йому мамою. Завірюха по телефону йому повідомив, що убили його маму, він приїхав на похорон. В той день проводили слідчий експеримент, ОСОБА_16 показував як зайшов у будинок, як убив його матір. До цього мати йому казала, що колишній зять, тобто обвинувачуваний,- звільнився з місць позбавлення волі, і вона його боїться.
- потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що покійна являється її мамою, та 11 лютого 2014 року біля 19 години вона закінчила роботу. Її неповнолітній племінник ОСОБА_21 проживав разом з її мамою, т.т. своєю бабусею, коли вона прийшла із роботи , то він був в не вдома, сказав , що він повернувся зі школи, будинок зачинений, а ключа не знайшов в умовленому місці. Він думав, що бабуся в них, через деякий час знову повернувся додому до бабусі, але будинок був знову зачинений. Тоді він заліз через вікно, побачивши розкидані речі, злякався та побіг до знайомого,- ОСОБА_22 , який зателефонував їй, та повідомив про це. Вона, її син ОСОБА_23 , ОСОБА_22 та племінник ОСОБА_21 прийшли всі разом до будинку матері. ОСОБА_22 та ОСОБА_21 , ОСОБА_23 через вікно залізли в будинок. ОСОБА_22 виявив труп ОСОБА_9 в дивані без одягу, після чого повідомили міліцію. Також пояснила, що її мати перед цим казала, що ОСОБА_16 шукає її. Вважає, що ОСОБА_16 шукав, щоб дізнатися, чи являється він батьком її сина ОСОБА_23
- свідок ОСОБА_24 пояснила, що вона являється рідною сестрою обвинувачуваного, він звільнився з місць позбавлення волі і прийшов жити до неї, в батьківську хату. Обвинувачуваний згадував про колишню дружину ОСОБА_25 , він хотів дізнатись чи старший її син від нього. 11 лютого 2014 р. він прийшов додому десь біля 11 години вечора, перед цим його не було вдома ніч і день. Потім приїхали працівники міліції та забрали його.
- свідок ОСОБА_21 пояснив, що ОСОБА_26 це його бабка, в той день він прийшов зі школи,десь біля пів сьомого вечора, будинок був зачинений, ключів, під ковбиком, де бабка залишала ключі, не було, пішов до т.Анжели, бабки там теж не було. Пішов знову додому до бабки та заліз через вікно, в будинку були скручені доріжки, ніби як билися, шапка із полосками, в будинку було чути перегаром. Він пішов до т.Лєни ОСОБА_12 , все розповів, потім вони всі разом ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 прийшли до будинку, залізли через вікно та ОСОБА_27 знайшов бабку. Перед цим бабка скаржилася, що приходив колишній зять, із яким раніше жила т. Анжела, казала, що він вийшов із тюрми, вона боялася, що він може її вбити, казала, що треба піти в міліцію.
- свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні пояснив, що був знайомий з покійною ОСОБА_9 , за день до її смерті, при зустрічі з нею , в приміщенні ощадбанку дізнався від неї, що до неї неодноразово приходив колишній зять - ОСОБА_7 , який вимагав від неї адресу її дочки ОСОБА_10 , а вона йому не повідомляла, оскільки вони давно розлучилися. Вона казала, що сильно його боїться, боїться ночувати вдома, він пропонував її написати заяву в міліцію або ночувати в нього. Домовилися зустрітися на другий день на базарі, але ОСОБА_12 не прийшла. 11 лютого 2014 року близько восьмої години вечора до нього прибіг онук покійної,- ОСОБА_21 , який проживав разом з покійною та повідомив, що ключ відсутній, вхідні двері будинку закриті, і він не може попасти в будинок. Після чого він зателефонував дочці покійної ОСОБА_10 , та дізнавшись, що матері в неї немає, він, ОСОБА_21 та ОСОБА_10 зі своїм сином ОСОБА_23 , а також ОСОБА_30 - прийшли в домоволодіння покійної. Відкривши вікно, він та діти ОСОБА_23 , ОСОБА_21 залізли в будинок, де побачили розкидані речі, відкриті шафи, зім`яті доріжки, а в ніші дивана він виявив голий труп ОСОБА_9 із слідами побиття, а на шиї була затягнута хустка.
Ці свідчення також підтвердив в судовому засіданні ОСОБА_23
- свідок ОСОБА_31 в судовому засіданні пояснив, що він проживає по сусідству з будинком покійної, яка за декілька днів до цього повідомляла йому, що її колишній зять, ОСОБА_7 погрожував її, оскільки вона відмовляється повідомити йому адресу своєї доньки, його колишньої дружини та про аналогічне йому розповідала його мати ОСОБА_32 , яка підтвердила цю обставину і в судовому засіданні, будучи допитаною в якості свідка.
Крім того ОСОБА_32 пояснила, що вранці ОСОБА_12 прийшла до неї, розповіла, що приходив ОСОБА_33 , т.т. ОСОБА_16 і питав де живе її дочка ОСОБА_13 та її внук ОСОБА_34 . Вона пішла в будинок та зачинила за собою двері, а він залишився на подвір`ї. Потім ОСОБА_12 приходила ще раз і казала, що боїться іти додому, на її прохання ОСОБА_12 ходила в аптеку купила ліки і на початку третьої години пішла додому. Близько третьої години вона /свідок/ йшла до свого сина, який живе біля ОСОБА_12 та бачила ОСОБА_7 , приблизно о 15 год. 10 хв. який зайшов у двір ОСОБА_12 , посмикав за ручку дверей, двері були зачинені, потім він пішов до ОСОБА_14 . Біля п`ятої години вечора до неї знову приходила ОСОБА_9 та принесла тростину, оскільки їй важко ходити,- і повернулася додому. Через кілька годин від дочки потерпілої - ОСОБА_10 вона дізналася, що ОСОБА_9 вбита. Працівникам міліції вона повідомила, що підозрює ОСОБА_16 .
- свідок ОСОБА_30 в судовому засіданні пояснила, що вона являється свекрухою ОСОБА_10 , та живе неподалік від будинку покійної. 11 лютого 2014 року, близько 14 години 30 хвилин до неї приходила покійна, а пішла 15.30 год., скаржилась, що приходив колишній зять ОСОБА_16 , погрожує її. Ввечорі до неї прибіг онук ОСОБА_9 ОСОБА_21 , та повідомив, що не може зайти до будинку. Коли вона разом з іншими прийшли до будинку ОСОБА_9 , то ОСОБА_22 при вищевказаних обставинах виявив труп ОСОБА_9
свідок ОСОБА_35 в судовому засіданні пояснила, що вона живе по сусідству із ОСОБА_36 , в день її смерті, десь о 2 годині дня вона скаржилася , що приходив колишній зять ОСОБА_16 , питав де живе ОСОБА_13 , вона йому не сказала. При цьому вона казала, що напише в міліцію заяву, бо він її вб є. Приблизно о 19 годині до неї прийшла ОСОБА_13 , дочка покійної, із своєю свекрухою та питала чи не бачила вона ОСОБА_12 , та приблизно через пів години знову прийшли і сказали, що Пілецьку знайшли убиту, викликали міліцію.
- свідок ОСОБА_37 пояснив, що він із ОСОБА_38 приїхали із ОСОБА_39 , де працювали, в ОСОБА_40 , де відпочивали разом. Пілецьку він знав, допомагав її по домогосподарству, колов дрова, приносив воду. Вона йому скаржилася, що колишній її зять приходив до неї, та хотів дізнатися адресу її доньки - колишньої його дружини. За день до вбивства, приблизно із 10 по 15 годину прийшов ОСОБА_16 до ОСОБА_41 . Вони, а саме він та ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 розпивати спиртні напої. Під час розмови він дізнався від ОСОБА_7 , що ОСОБА_12 не хоче казати, де проживає його колишня дружина, яка є донькою ОСОБА_9 . Із слів ОСОБА_16 він зрозумів, що той хотів дізнатися від колишньої дружини, чи його в неї син. Ввечері вони всі полягали спати, на наступний день, 11 лютого 2015 р. зранку він пішов на роботу, повернувся десь біля 12 -12.30 години. ОСОБА_16 із ОСОБА_38 похмелялися, а після - лягли спати десь в три-чотири години дня, коли він прокинувся близько сімнадцятої години вечора, то ОСОБА_7 не було. ОСОБА_16 був одягнений в шапку чорну із сірими полосками. Через деякий час до них прийшли працівники міліції, із собаками, їх всіх запросили до Балтського РОВД до з`ясування обставин.
- свідок ОСОБА_42 в судовому засіданні пояснював, що в день смерті ОСОБА_12 в нього вдома був ОСОБА_16 , ОСОБА_11 пили горілку. ОСОБА_16 питав де живе ОСОБА_13 . ОСОБА_16 пішов від нього приблизно в чотири або пів п`ятого вечора. Вночі приїхали працівники міліції, шукали ОСОБА_16 .
- свідок ОСОБА_45 пояснила, що вона та її співмешканець ОСОБА_46 проживали на квартирі, ОСОБА_16 був в них в той день, коли сталося вбивство, перед цим ночував. ОСОБА_16 питав, чи знають вони, де живе колишня дружина ОСОБА_13 . Пішов від них під вечір, десь пів п`ятого чи п`ять вечора. В цей же день приходили працівники міліції, від яких вона дізналася, що убили сусідку.
- свідок ОСОБА_47 в судовому засіданні пояснив, що він працює таксистом, та 11 лютого 2014 року близько від шести до восьми години, вечора, до нього підійшов чоловік та попросив його відвезти в с. Білине, який був без головного убору, хоча на дворі було холодно. Він його відвіз в с. Білине. Працівники Балтського РОВД показували фото,- на якому він одразу впізнав чоловіка, якого відвозив в с. Білине.
В судовому засіданні встановлено, що повідомлення про смерть ОСОБА_9 надійшло до Балтського РВ ГУМВС України 11 лютого 2014 року, із якого слідує, що 11 лютого 2014 р. в період часу із 18 години по 20 годину в АДРЕСА_2 невідома особа проникла в будинок, в якому мешкала ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та за допомогою жіночої хустки, яка знаходилася в будинку, задушила ОСОБА_9 умисно спричинивши смерть останньої. Зазначені відомості внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000099 від 12.02.2014 року /а.к.п.174 т.2/,
До Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000099 від 18.04.2014 року, внесено відомості про те, що про те, що 11 лютого 2014 р. близько 18 години ОСОБА_7 будучи в стані алкогольного сп`яніння, проник в будинок ,розташований в АДРЕСА_2 , в якому мешкала ОСОБА_9 , де її зґвалтував, після чого позбавив життя останню шляхом удушення і сховав труп останньої в дивані із застосуванням психічного та фізичного насильства, скоїв із ОСОБА_9 насильницький статевий акт природним способом , після чого вбив ОСОБА_9 /а.к.п.181-182 т.2/;
Із протоколу огляду місця події від 11-12 лютого 2014 року з доданими фототаблицями (Т.2 а.с.200 - 223), згідно якого 11.02.2014 року 12.02.2014 року було оглянуто домоволодіння ОСОБА_9 , яке розташоване в АДРЕСА_1 , згідно якого зафіксована обстановка на місці події, положення тіла і предметів, вхідні двері слідів злому і механічних пошкоджень не мають, шафа в залі відкрита, всередині шафи речі розкинуті, в одній із кімнат, в ніші дивану, виявлений труп літньої жінки, лежачої на правому боці, голова звисає вправо через розташовану під шиєю планкою, ліва рука піднята вгору, дещо зігнута в лікті, тильною поверхнею пальців кисті опирається об підлогу, права рука, плече притиснуті до тулуба, дещо зігнута в лікті, зовнішньою поверхнею передпліччя розташована на підлозі, ноги дещо зігнуті в колінах, п`ятками опираються об підлогу, на трупі одежа відсутня; на верхній повіці правого ока нависаючий синьо-фіолетовий з нечіткими границями синець, зліва на підборідді трикутний синець, трішки нижче мочки лівої вушної раковини овальний синець, на шиї під лівим кутом нижньої щелепи аналогічний синець, вздовж правого кута нижньої щелепи теж аналогічний синець, на передній поверхні верхньої третини правого передпліччя овальний синець, на лівій бічній поверхні в області підпахви і верхній третині лівого стегна поперечні відбитки, а на бічній поверхні тулуба повздовжній відбиток ідентичний конструкції дивану.
Також зафіксовано, що на підлозі безпорядно розкиданий жіночий одяг, а саме резинка для волосся, кофта, труси, рейтузи, светр, жилетка, футболка, натільний хрестик із розірваною ниткою, що на думку суду свідчить про те, що добровільно потерпіла одежу не знімала.
Також біля дивана на підлозі виявлена чоловіча шапка машинної в`язки з сірими полосами, яка відповідно до висновку молекулярно-генетичної експертизи № 124 від 05.03.2014 року належить ОСОБА_7 .
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 13.02.2014 року, за участю понятих, захисника, в ході якого ОСОБА_7 пояснив та показав як він штовхнув у груди потерпілу, коли вона відкрила йому двері, як на підлозі здійснив статевий акт з ОСОБА_9 , та послідовність здавлення руками шиї потерпілої, а потім хусткою, якою обмотав навколо шиї ОСОБА_9 , зав`язавши на одинарний вузол, який затягнув, після чого притягнув труп в іншу кімнату до дивана, та положив в нішу дивана, вийняв із внутрішньої сторони ключ із дверей, закрив двері будинку ззовні, та по дорозі викинув ключ, і прийшовши на автовокзал, на таксі поїхав в с. Білине додому. Дані обставини, які зафіксовані під час слідчого експерименту,- повністю підтвердили в судовому засіданні ОСОБА_37 , ОСОБА_42 , які були понятими, пояснивши при цьому, що ОСОБА_7 все показував добровільно, ніякого тиску на нього не було.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 13 від 12.02.2014 року, згідно якого, смерть ОСОБА_9 знаходиться в прямому причинному зв`язку з пошкодженнями у виді садин на шиї, переломів під`язикової кістки, хрящів гортані і настала від механічної асфіксії. При дослідженні трупа виявлені наступні пошкодження: садна на нижньому віко правого ока, садна зліва на підборідді, по два садна зліва і з права на передній поверхні шиї в підщелепних областях, переломи під`язикової кістки і хрящів гортані з крововиливами в оточуючі тканини і крововиливи в слизову предвір`я піхви. Садна на нижньому віко правого ока і садна зліва на підборідді утворилися від дії тупих предметів, можливо при ударах кулаком і іншими предметами. Повний поперечний непрямий перелом головки правого великого ріжка під`язикової кісти утворився від згинання при застосуванні травмуючої сили вдалині місця перелому. Надрив правого синдесмозу під`язикової кістки утворився при застосуванні травмуючої сили вдалині пошкодження. Повний поперечний прямий перелом правого нижнього ріжка щитовидного хряща утворився від розгинання при застосуванні травмуючої сили в місці перелому. Неповний косо-вертикальний прямий перелом правої пластинки щитовидного хряща утворився від розгинання при застосуванні травмуючої сили в місці перелому. Повний поперечний прямий перелом дуги персневидного хряща з права утворився від розгинання при застосуванні травмуючої сили в місці перелому. Повний поперечний прямий перелом дуги персневидного хряща зліва утворився від розгинання при застосуванні травмуючої сили в місці перелому. Такий механізм утворення переломів під`язикової кістки і хрящів гортані (з відповідним цьому механізму розташуванням овальних садин на шиї), характерний для здушування шиї руками. Садна на нижньому віко правого ока і на підборідді зліва, при житті і звичайному перебігу події, які швидко наступають та тривають менше 6-ти днів і тому згідно ПРАВИЛ ….п. 2.1.3 (1995 року) відносяться до легких тілесних ушкоджень.
За ступенем вираженості трупних явищ (трупне закінчення добре виражено у всіх групах досліджуваних м`язів, трупні плями блідніють і відновлюють своє забарвлення через 15 хв., гнильні зміни відсутні) можна припустити, що смерть ОСОБА_9 настала біля 18 24 годин до моменту розтину. Смерть від асфіксії в результаті здушування шиї руками настає дуже швидко, протягом декількох хвилин, тобто пошкодження на шиї утворилися за кілька хвилин (1 2, максимум 5 хвилин в залежності від ступеня здушування шиї) до настання смерті. Інші ушкодження утворилися незадовго до настання смерті, тобто до здушування шиї руками, що на думку суду свідчить про застосування фізичного насилля під час зґвалтування. Виявлена при гістологічному дослідженні м`яка странгуляційна борозна шиї, зі слабко вираженими ознаками компресії, може свідчити про те, що в агональному періоді, чи безпосередньо після настання смерті, на шию накладалася петля з м`якого матеріалу.
Виявлений крововилив в слизову предвір`я піхви не відноситься до розряду пошкоджень і тому не мають критеріїв встановлення ступеня тяжкості, але може вказувати на будь-які маніпуляції в області полових органів. Не виключено також, утворення цього крововиливу при статевому контакті .
За висновком експерта № 34-Д від 13 лютого 2014 року, слід пальця руки на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 39х45 мм, який вилучений з місця події, залишений вказівним пальцем правої руки ОСОБА_7 .
Відповідно до висновку судово-медичної імунологічної експертизи № 144 від 17.02.2014 року, в трьох тампонах з вмістом піхви потерпілої ОСОБА_9 , виявлена сперма, походження якої не виключається від ОСОБА_7 .
У висновку судової молекулярно-генетичної експертизи № 228 від 10.04.2014 року, зазначено, що сліди сперми та клітин на тампонах з вагінальним вмістом потерпілої ОСОБА_9 походять від ОСОБА_9 і ОСОБА_7 .
Як слідує із висновку молекулярно-генетичної експертизи № 125 від 04.03.2014 року, генетичні ознаки клітин піднігтьового вмісту з рук потерпілої ОСОБА_9 , та клітин піднігтьового вмісту з рук ОСОБА_7 є змішаними і містять генетичні ознаки визначені у зразках крові потерпілої ОСОБА_9 та ОСОБА_7 .
Відповідно до вироку Судової колегії з кримінальних справ Одеського обласного суду від 20.04.1999 року, залишеним без змін ухвалою Верховного Суду України від 22.07.1999 року,- ОСОБА_7 засуджений за ст. ст. 196-1 ч. 2, 117 ч. 4, 93 а, ж КК України (Кодекс в редакції 1960 року) до 15 років позбавлення волі, звільнений по відбуванню покарання 23.10.2013 року .
Речовими доказами , на яких накладено арешт відповідно до ухвал слідчого судді.
Відповідно до висновку судової психолого-психіатричної експертизи № 29 від 18.03.2014 року, - ОСОБА_7 в момент скоєння злочину не страждав хронічним психічним розладом, іншим хворобливим психічним розладом, в тому числі тимчасовим хворобливим психічним розладом, і міг в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В даний час ОСОБА_7 не страждає будь-яким хронічним психічним розладом чи іншим хворобливим психічним розладом. За своїм психічним станом здатен правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження, і давати по ним пояснення. Примусових заходів медичного характеру не потребує .
Дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковані судом за ст.ст. 309 ч.1, 152 ч.4, 115 ч.2 п.п.10,13 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд врахував, то що він скоїв повторно особливо тяжкий злочин з тяжкими наслідками, суспільну небезпеку і характер вчинених ним кримінальних правопорушень, скоїв злочин відносно особи похилого віку, до яких відносяться особи, які досягли пенсійного віку, злочин вчинив в стані алкогольного спяніння, характеризується негативно, раніше неодноразово судимий, тому суд прийшов до висновку, що його перевиховання можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність застосування до ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк в рамках санкції.

Перевіряючи доводи обвинуваченог викладених в апеляції і її доповненях про застосування щодо нього співробітниками міліції заходів фізичного та психологічного впливу, що змусило його під час слідчого експерименту оговорити себе у скоєнні кримінальних правопорушень, колегія суддів не змогла зними погодитись, так як під час слідчого експерименту, який проводився із участю захисника ОСОБА_48 та понятих, ОСОБА_16 добровільно розповідав та показував, як вчинив злочин, без будь-якого тиску, про що повідомили в судовому засіданні поняті в якості свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_46 , крім того, ОСОБА_7 мав можливість поскаржитися захиснику на дії працівників міліції, а також мав реальну можливість заявити про те прокуророві, або ж суду при обранні запобіжного заходу. Заяв адвоката про тиск на його підлеглого ні на стадії досудового слідства ні при розгляді справи в суді першої інстанції не надходило.
Крім того, в матеріалах відсутня відповідна письмова заява обвинуваченого, в якій би він повідомляв про факт застосування до нього з боку працівників міліції після затримання заходів фізичного та психологічного впливу, з метою спонукання до дачі ним зізнавальних свідчень. В судовому засіданні ОСОБА_16 надав скаргу, яка була направлена Генеральному прокурору України, із якої вбачається, що він в цілому не згоден із діями міліції, прокуратури та суду.
Неспроможними є доводи захисника про недопустимість доказів у виді судових експертиз, названих захисником, з мотивів неналежного відібрання біологічних зразків у ОСОБА_16 , вказуючи на те, що він письмову згоду на те не давав, а відповідна ухвала слідчого відсутня.
Вирішуючи питання про допустимість доказів протоколів отримання зразків крові, нігтів, волосся у ОСОБА_16 для експертизи та відповідно судово-медичних імунологічних експертиз, молекулярно-генетичних експертиз, суд присяжних обґрунтовано визнав їх допустимими доказами.
У відповідності до вимог ст. 245 КПК, відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу - (освідування особи), частиною 3 якою визначено, що перед початком освідоцтвування особі, яка підлягає освідоцтвуванню, пред`являється постанова прокурора. Після цього особі пропонується добровільно пройти освідоцтвування, а в разі відмови освідоцтвування проводиться примусово. В судовому засіданні було встановлено, що відбирання біологічних зразків у ОСОБА_7 здійснювалося на підставі постанови прокурора, ОСОБА_49 не відмовлявся від надання біологічних зразків, написання письмової заяви про згоду чи відмову КПК України не вимагає, крім того, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_50 зазначав, що ОСОБА_16 надав зразки добровільно.
Пояснення ОСОБА_16 про те, що працівники міліції при його затриманні, із будинку взяли шапку та підкинули в будинок ОСОБА_12 , судом першої інстанції обгрунтовано не було взято до уваги оскільки допитані неповнолітні свідки ОСОБА_21 , ОСОБА_29 , які були на місці події до приїзду працівників міліції, повідомляли, що шапка із полосками була в будинку.
У суду не виникло сумнівів щодо свідчень, які надавав в судовому засіданні ОСОБА_11 , який пояснював, що 11 лютого 2014 р. після п*яти годин вечора ОСОБА_16 вже не було і більше він не повертався, його покази узгоджуються із показами інших свідків ОСОБА_45 , ОСОБА_14 , тому пояснення ОСОБА_7 щодо неправдивості його свідчень, суд обґрунтовано не прийняв до уваги.
Твердження ОСОБА_16 щодо неповноти судового слідства, зокрема, про те, що із хрестика, який був зірваний із шиї покійної та із платка, яким вона була задушена, не зняті відбитки пальців, суд не приймає до уваги, оскільки експерт, який працює на місці вчинення злочину знімає слід рук із тих предметів, де сліди залишилися.
Пояснення ОСОБА_16 про те, що призначена молекулярно-генетична експертиза була первоначально направлена експертам в Одеську область, а оскільки висновки не підійшли, тому була направлена експертам в Миколаївську область та експертиза підроблена, суд першої інстанції ретельно перевірив і з урахуванням встановлених обставин обґрунтовано не прийняв до уваги, оскільки як видно із постанов про призначення молекулярно-генетичної експертизи вони були призначені майже відразу після вчинення злочину -17 лютого 2014 року, які доручені експертам НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області /а.к.п.39,51/, зазначені експертизи виконані 4 березня 2014 р. та 5 березня 2014 р., чинним законодавством не міститься обмежень щодо направлення експертиз на виконання в іншу область, як правило експертиза доручається тим експертам, де менша завантаженість.
Колегія суддів при перевірці доводів апеляції по яким обвинувачений посилається на те, що він не причетний до злочину вчиненого відносно ОСОБА_9 , і всі докази які підтверджують його вину називає сфальсіфікованими колегія суддів повязує з вибіром захисної позиції, оскільки вони повністю спростовуються вище дослідженими у судовому засіданні доказами, і визнає ці посилання обвинуваченого необґрунтованими та безпідставними, та такими, що дані з метою уникнення відповідальності.
Обговорюючи доводи апеляції обвинуваченого, що під час досудового і судового слідства було допущено ряд норм процесуального права, і що суд першої інстанції не взяв до уваги , ці твердження носять голослівних характер.

В ході досудового слідства суд першої інстанції ретельно перевірив всі докази по справі і обґрунтовано прийшов до висновку про винуватість обвинуваченого в скоєномих злочинах.

Приведені в вироку суду докази перевірені в установчому порядку, свідчать про наявність вини обвинуваченого і їх законність і обґрунтованість не визиває сумнівів.

Технічний запис судового слідства відповідає вимогам і відсвітлює всі обставини розгляду справи.

Колегія суддів даючи оцінку доводам апеляції ретельно перевіривши обставини по справі і прийшла до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку о правильності кваліфікації і призначеної міри покарання.

При таких обставинах колегія суддів прийшла до висновку, що призначене судом першої інстанції покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України та скасуванню чи зміні не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407,419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок в Любашівського районного суду Одеської області від 09.09.2016 року відносно ОСОБА_7 за ст.ст. 309 ч.1, 152 ч.4, 115 ч.2 п.п.10,13 КК України без змін.

Ухвала може бути оскарженою в касаційному порядку у строк 3 місяці.

Судді: ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2 .

З оригіналом згідно суддя: ОСОБА_2