Справа № 314/869/17
Провадження № 1-в/314/389/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.04.2017 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за поданням начальника Державної установи «Дружелюбівський виправний центр (№ 1)» відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Луганськ, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, до засудження не працював, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 .

Раніше судимого:

1). 11.08.1993 року вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області за ч. 2 ст. 141 КК України до 3 років позбавлення волі.
2). 09.02.1994 року вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області за ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 141, ч. 1 ст. 145, ч. 3 ст. 42 КК України до 8 років позбавлення волі.
3) 27.01.2005 року вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області за ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі.
4) 28.08.2012 року вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області за ч. 2ст. 185, ст. 75 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік.
По даній справі засудженого: 03.10.2014 року вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області за ч. 2 ст.289, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі, без конфіскації особистого майна.
Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 18.02.2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в період з 04.03.2014 року по 04.11.2014 року,із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням позбавлення волі.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 14.06.2016 року невідбуту частину покарання замінено на обмеження волі.
Початок строку: 04.03.2014 року, кінець строку: 18.12.2018 року,

про умовно-дострокове звільнення,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

захисника засудженого адвоката ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вільнянського районного суду Запорізької області від начальника Державної установи «Дружелюбівський виправний центр (№ 1)» надійшло подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно засудженого ОСОБА_3 .

В судовому засіданні представник адміністрації дане подання підтримав і суду пояснив, що засуджений ОСОБА_3 із Кам`янської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 101) 30.06.2016 року прибув до Державної установи «Дружелюбівський виправний центр (№ 1)» як особа, що стала на шлях виправлення. За період відбування покарання режим не порушував, за сумлінну поведінку та ставлення до праці 5 разів заохочувався. Крім того, зауважив, що застереження встановлені ч. 8 ст. 154 КВК України відносно даного засудженого відсутні.

Засуджений ОСОБА_3 суду пояснив, що у скоєному злочині щиро розкаюється, зробив для себе належні висновки, запевнив про недопущення ним порушень закону в майбутньому та просив суд задовольнити подання адміністрації установи про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на строк який залишився.
Захисник засудженого адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просила суд задовольнити подання, так як засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, та застереження відповідно до ч. 8 ст. 154 КВК України відносно засудженого ОСОБА_3 відсутні.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
Згідно ч. 8 ст. 154 КВК України особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця позбавлення волі.
За змістом цієї норми слідує, що встановлений ч. 8 ст. 154 КВК України строк в один рік застосовується до осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням або яким була замінена невідбута частина покарання більш м`яким, якщо після цього вони направлені у місця обмеження або позбавлення волі.
З наданих відомостей про особу встановлено, що засуджений ОСОБА_3 після заміни йому покарання у вигляді позбавлення волі на більш м`яке обмеження волі, відбув більше 2/3 частин призначеного строку покарання, нових злочинів не вчинив, у місця позбавлення волі не направлявся, за сумлінну поведінку та ставлення до праці п`ять разів заохочувався, режим утримання не порушував, стягнень не має,працевлаштований кочегаром котельні гуртожитку для засуджених, до праці ставиться сумлінно, до виконання робіт по благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, приймає участь у роботі самодіяльних організації «духовно-просвітницької» секції, підвищує свій загальноосвітній рівень, відвідує бібліотеку,у скоєному злочині щиро розкаюється, вину визнає, міру покарання призначену судом вважає справедливою.

Таким чином, беручи до уваги наведене, суд вважає, що засуджений ОСОБА_3 довів своє виправлення і заслуговує на звільнення його від відбуття покарання, на строк який залишився, умовно достроково, підстави для застосування до нього застережень, встановлених ч. 8 ст. 154 КВК України, відсутні, а тому, подання начальника Державної установи «Дружелюбівський виправний центр (№ 1)» є обґрунтованим та підлягаючим задоволенню.
Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
Подання начальника Державної установи «Дружелюбівський виправний центр (№ 1)» про умовно-дострокове звільнення - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно достроково від подальшого відбування покарання, призначеного йому за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03.10.2014 року з урахуванням ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 18.02.2016 року та ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 14.06.2016 року, на невідбутий строк, що складає 1 рік 8 місяців 14 днів.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1

04.04.2017