Справа №127/8806/17
Провадження №1-кс/127/3491/17
27 квітня 2017 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника підозрюваного ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання прокурора міжрегіональної групи прокурорів прокурора відділу прокуратури Вінницької області молодшого радника юстиції ОСОБА_3 про продовження строку обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладення додаткових обов`язків та збільшення розміру застави щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України в редакції Закону від 21.02.2014; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 383 КК України; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст.384 КК України в редакції Закону від 16.05.2013, за відсутністю клопотання учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів, -
Прокурор міжрегіональної групи прокурорів прокурор відділу прокуратури Вінницької області молодший радник юстиції ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про продовження строку обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладення додаткових обов`язків та збільшення розміру застави щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України в редакції Закону від 21.02.2014; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 383 КК України; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст.384 КК України в редакції Закону від 16.05.2013.
У ході досудового розслідування, у зв`язку із наявністю достатніх доказів 28.12.2016 повідомлено ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України в редакції Закону від 21.02.2014; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 383 КК України; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст.384 КК України в редакції Закону від 16.05.2013, а саме в перевищенні влади та службових повноважень за попередньою змовою групою осіб, тобто в умисному вчиненні за попередньою змовою групою осіб працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що супроводжувалось насильством, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілих, діями та спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам громадян і державним інтересам; в завідомо неправдивому повідомленні слідчому про вчинення злочину, поєднаному з обвинуваченням особи в тяжкому злочині, а також із штучним створенням доказів обвинувачення, вчиненому за попередньою змовою групою осіб; в наданні завідомо неправдивих показань потерпілого під час провадження досудового розслідування, поєднане зі штучним створенням доказів обвинувачення, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а також у організації надання завідомо неправдивих показань свідків під час провадження досудового розслідування, поєднане зі штучним створенням доказів обвинувачення та вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Так, ОСОБА_5 , будучи призначений наказом від 15.11.2012 № 645 о/с ГУМВС України в м. Києві на посаду заступника начальника управління начальника відділу організації оперативної роботи та контролю за діяльністю міськрайлінорганів у протидії наркозлочинності управління боротьби з незаконним обігом наркотиків ГУМВС України в м. Києві, та маючи спеціальне звання підполковник міліції, присвоєне наказом ГУМВС України в м. Києві від 30.08.2013 № 639 о/с, скоїв умисні злочини у сфері службової діяльності, проти правосуддя та встановленого законодавством порядку несення служби працівниками міліції, за таких обставин.
ОСОБА_5 , достовірно знаючи про відсутність законних підстав для співпраці співробітників УБНОН ГУМВС України в м. Києві із цивільними особами, які раніше притягувались до відповідальності або перебували на обліках в органах внутрішніх справ (так званих «тітушок»), діючи спільно зі своїми підлеглими співробітниками та іншими учасниками злочинної змови залучили до реалізації зазначеного плану операції по затриманню поблизу з територією Київської міської клінічної лікарні №17 і притягненню до кримінальної відповідальності учасників мирних громадських акцій «Євромайдан» і «Автомайдан», тобто до вчинення запланованого злочину декількох схильних до скоєння кримінальних правопорушень цивільних осіб спортивної статури з Черкаської області, зокрема: ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та інших невстановлених слідством осіб, забезпечили їх проїзд 22.01.2014 з Черкаської області, визначили місце їх дислокації у Маріїнському парку (Міському саді), де вказані особи мали очікувати сигналу для виконання заздалегідь розробленого плану.
Одночасно, 22.01.2014 у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи у Міському саду (Маріїнському парку), що розташований поряд з вулицею Грушевського в місті Києві, командир ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_9 довів зазначений злочинний план до відома командира першої оперативної роти ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_10 , обвинувальний акт стосовно якого направлено до суду, та надав йому вказівку щодо забезпечення виконання силової частини указаного плану разом з працівниками підпорядкованої йому роти, на що він погодився, вступивши таким чином у змову на вчинення злочину.
На виконання цього плану 23.01.2014 близько 1 год. 30 хв. ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 разом з іншими окремими працівниками першої оперативної роти ПМОП «Беркут» під керівництвом ОСОБА_10 на службовому автобусі марки ПАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням міліціонера-водія ОСОБА_16 прибули на провулок Лабораторний, 1 неподалік КМКЛ №17, де стали очікувати на обумовлений сигнал від інших співучасників злочину про початок силових дій із затримання активістів.
ОСОБА_5 , діючи на виконання розробленого плану за попередньою змовою з ОСОБА_7 довели до відома та проінструктували цивільних осіб (пособників злочину), зокрема ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та інших «тітушок» про їх роль та необхідність провокування конфлікту і сутички з персоналом лікарні та патріотично налаштованими громадянами представниками учасників мирних громадських акцій «Євромайдан» і «Автомайдан» для створення видимості фіктивних підстав подальшого їх затримання та притягнення до кримінальної відповідальності.
Розраховуючи на те, що результатом конфліктних та провокаційних дій має бути приїзд активістів указаних громадських рухів, ОСОБА_5 діючи спільно з ОСОБА_7 та іншими оперативними співробітниками ГУМВС України в м. Києві, будучи одягненими в цивільний одяг, не представляючись співробітниками міліції, діючи спільно та погоджено з ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та іншими особами (так званими «тітушками») приблизно з 2 год. 23.01.2014, тобто в нічний час доби почали ходити біля лікарні та прилеглій території, провокуючи своєю присутністю, розмовами та поведінкою конфлікт з представниками самооборони «Майдану», які на той час чергували біля лікарні.
23.01.2014 приблизно о 02 год. 30 хв. учасники громадської акції «Автомайдан» ОСОБА_17 , ОСОБА_18 на автомобілі марки «Фольксваген Туарег», д.н.з. « НОМЕР_2 », що належить на праві власності ОСОБА_19 , за кермом якого перебував ОСОБА_17 , ОСОБА_20 на належному йому на праві власності автомобілі марки «Субару Імпреза», д.н.з. « НОМЕР_3 », ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 на автомобілі «Шевроле Лачетті», д.н.з. « НОМЕР_4 », що належить на праві власності останньому, за кермом якого перебував ОСОБА_24 , дізнавшись з ефіру каналу програми «Зело» про провокаційні дії групи громадян поряд із вказаною вище лікарнею прибули на пров. Лабораторний в місті Києві до КМКЛ №17.
Однак, зазначені вище особи, перебуваючи у вказаних автомобілях, візуальним оглядом прилеглої території поряд з КМКЛ №17 груп громадян, які вчиняли провокаційні дії, не виявили.
Після цього, 23.01.2014 приблизно о 02 год. 40 хв. ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_24 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , приїхали на вул. Щорса, 25, в місті Києві, де ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_24 припаркували автомобілі на узбіччі проїжджої частини, вийшли з автомобілів та підійшли до групи громадян, які стояли на тротуарі поряд з будинком №25 по вул. Щорса в місті Києві. При цьому, ОСОБА_21 залишився в салоні автомобіля «Шеврове Лачетті», д.н.з. « НОМЕР_4 ». У цей час, до вказаного місця на автомобілі «Джип Гранд Черокі», д.н.з. « НОМЕР_5 » також прибули ОСОБА_25 та ОСОБА_26
23.01.2014 приблизно о 02 год. 50 хв. на тротуарі поряд з будинком №25 по вул. Щорса в місті Києві між ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_24 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_26 та іншими особами відбувалась розмова щодо обставин перебування останніх в місті Києві, мети їх приїзду до столиці тощо.
При цьому ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та інші цивільні особи (так звані «тітушки») сприяючи виконанню відведеної їм ролі у вчиненні злочину, з метою створення конфліктної ситуації вели себе зухвало, викрикували нецензурні гасла і висловлювання, намагалися пройти до приймального відділення лікарні нібито з метою відвідування свого товариша та перевірки наявності активістів з Майдану, після чого приблизно біля 2 год. 30 хв. за вказівкою ОСОБА_5 перемістилися на вулицю Щорса неподалік від лікарні.
В цей час ОСОБА_5 постійно знаходився на прилеглій до лікарні території поблизу своїх підлеглих співробітників і залучених цивільних осіб, контролював та погоджував їх дії, а також здійснював координацію з іншими учасниками злочинної змови.
Працівники оперативної роти № 1 ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та інші, діючи умисно, за попередньою змовою між собою та з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , явно виходячи за межі наданих їм прав та повноважень, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та настання наслідків у вигляді матеріальної шкоди власникам автомобілів, що перебували на узбіччі проїзної частини по вул. Щорса в місті Києві навпроти будинку № 25, завдали численні удари спецзасобами «ПР-73», руками та ногами по кузову, склу та іншим частинам автомобілів: Volkswagen Touareg, д.н.з. НОМЕР_2 , Chevrolet Lacetti, д.н.з. НОМЕР_4 , Subaru Impreza, д.н.з. НОМЕР_3 , Jeep Grand Cherokee, д.н.з. НОМЕР_5 , та Volkswagen Amarok, д.н.з. НОМЕР_6 , пошкодивши таким чином указані транспортні засоби.
У цей час ОСОБА_10 , діючи на виконання злочинного умислу за попередньою змовою групою осіб, явно виходячи за межі наданих йому прав та повноважень, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та настання наслідків у вигляді шкоди для здоров`я громадян та матеріальних збитків, безпосередньо керував діями підлеглих міліціонерів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та інших, а ОСОБА_5 керував діями підлеглих оперативних працівників управління БНОН та діями «тітушок» пов`язаними із безпідставним застосуванням фізичної сили та спеціальних засобів, завданням тілесних ушкоджень потерпілим та пошкодженням автомобілів, особисто брали участь у затриманні зазначених громадян, погоджуючи своєю присутністю і власним прикладом дії підпорядкованих йому працівників спецпідрозділу, контролював та координував їх, подавляючи при цьому разом з ними волю потерпілих до супротиву.
При цьому ОСОБА_7 , діючи спільно з іншими окремими оперативними працівниками міліції та цивільними особами (так званими «тітушками») сприяли співробітникам ПМОП «Беркут» у затриманні активістів, а саме наздоганяли та утримували їх із застосуванням сили та передавали працівникам ПМОП «Беркут».
Внаслідок вищевказаних злочинних дій співробітників ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та інших, у період часу з 3 до 4 год. 23.01.2014 поблизу будинку № 25 по вулиці Щорса, а також у службовому автобусі ПАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , та на території Печерського РУ ГУМВС України в місті Києві на вул. Московській, 30 в місті Києві у зв`язку із протиправним застосуванням фізичної сили та спеціальних засобів заподіяно тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості наступним громадянам:
1.ОСОБА_20 відкриту черепно-мозкову травму: множинні синці обличчя; рану слизової верхньої губи (6,0х1,5х1,5 см); підвивих 21 зуба; переломи кісток носа без зміщення; переломи суглобового відростка нижньої щелепи справа; по потилично-соскоподібному шву та нижньої частини лямбдоподібного шва справа; закриту травму лівої кисті: садна лівої кисті; крайовий перелом голівки 2-ї п`ястної кістки (зі зміщенням уламків); садна у ділянці правої кисті, які у своїй сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.
2.ОСОБА_26 закриту черепно-мозкову травму: струс головного мозку, забійну рану лобної ділянки справа, множинні садна, синці обличчя, підшкірний крововилив тім`яної ділянки; закриту травму лівої кисті: уламковий внутрішньо-суглобовий перелом дистального третини 2 п`ястної кістки зі зміщенням уламків; підшкірні крововиливи (синці) лівої та правої лопаткової ділянок, задньої поверхні грудної клітки справа, поперекової ділянки справа, правого плеча, правого стегна в верхній та нижній третині, правої гомілки в верхній та середній третині, лівого стегна в середній та нижній третині, лівого колінного суглоба, які у своїй сукупності відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
3.ОСОБА_17 закриту черепно-мозкову травму: струс головного мозку, садна голови; садна лівої кисті, які у своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень.
4.ОСОБА_21 підшкірні гематоми лівої тім`яно-скроневої ділянки, лівого надпліччя, лівої лопаткової ділянки, задньо-бокової поверхні грудної клітки зліва, правого стегна по задній поверхні, лівого стегна по задній поверхні, правої гомілки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6, але менше, ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я).
5.ОСОБА_25 закриту черепно-мозкова травму: струс головного мозку, забійні рани тім`яної ділянки зліва, лобно-скроневої ділянки, лівої вушної раковини на фоні підшкірного крововиливу; підшкірні крововиливи (гематоми) лівого плеча в верхній третині правого плеча верхній третині, правого колінного суглоба, верхньої третини правої гомілки по передній поверхні, по внутрішній поверхні в середній третині, правого стегна по задній поверхні, лівого стегна по задній поверхні, лівої сідниці, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6, але менше, ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я).
6.ОСОБА_18 синець у ділянці середньої третини лівого стегна (6,0х4,0 см); синець у ділянці правого ліктя; садно у ділянці скроні справа; синець під правим оком (6,0х3,0 см), садно навколовушної ділянки зліва (5,0х3,0 см); рана у ділянці правої брови (2,0х1 см), які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6, але менше, ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я).
Також в результаті таких протиправних дій ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та інших невстановлених на даний час осіб грубо порушено встановлену ст. 28 Конституції України заборону катувань, жорстокого та принижуючого гідність поводження, а також гарантоване ст. 29 Конституції України право на свободу та особисту недоторканність, що спричинило глибоке обурення усіх верств населення України та викликало різко негативну реакцію суспільства, чим підірвано авторитет правоохоронних органів державної влади, зокрема Міністерства внутрішніх справ України.
У сукупності завдання шкоди правам, свободам та інтересам вищевказаних потерпілих, спричинення їм тілесних ушкоджень і фізичного болю, а також заподіяння шкоди державним інтересам у вигляді підриву авторитету органів влади є тяжкими наслідками.
Крім того, внаслідок вищевказаних злочинних дій ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та інших співробітників першої оперативної роти ПМОП «Беркут», ОСОБА_5 та інших співробітників управління БНОН ГУ МВС України в місті Києві умисно пошкоджено такі автомобілі та їх власникам завдано матеріальних збитків:
1.Volkswagen Touareg, д.н.з. НОМЕР_2 та власнику ОСОБА_19 заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 146329,59 (сто сорок шість тисяч триста двадцять дев`ять грн. п`ятдесят дев`ять коп.).
Вказаними вище протиправними діями, вчиненими міліціонерами оперативної роти № 1 полку міліції особливого призначення «Беркут» ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , командиром першої оперативної роти ОСОБА_10 , заступником начальника управління начальником відділу організації оперативної роботи та контролю за діяльністю міськрайлінорганів у протидії наркозлочинності управління боротьби з незаконним обігом наркотиків ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_5 та іншими невстановленими на даний час працівниками міліції, у зв`язку із пошкодженням автомобілів ними та іншими співробітниками ПМОП «Беркут» в сукупності спричинено матеріальних збитків ОСОБА_19 , ОСОБА_26 , ОСОБА_20 , ОСОБА_24 та ОСОБА_27 на загальну суму 267468,67 грн. (двісті шістдесят сім тисяч чотириста шістдесят вісім гривень шістдесят сім копійок), що є також тяжкими наслідками, оскільки у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян.
В подальшому, ОСОБА_5 23.01.2014 прибув до Дарницького РУ ГУМВС України в м. Києві з підлеглими йому працівниками УБНОН ГУМВС України в м. Києві, де звернувся до слідчого із усною заявою про вчинене кримінальне правопорушення, а також надав сам та організував надання підлеглими співробітниками завідомо неправдивих показань слідчому про вчинення вказаними учасниками громадського руху «Автомайдан» хуліганських дій, на підставі чого ОСОБА_26 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 , ОСОБА_17 , ОСОБА_25 та ОСОБА_20 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 23.01.2014 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 294 КПК України, яку 24.01.2014 змінено на ч. 3 ст. 296 КК України, а слідчими суддями Дарницького районного суду м. Києва до них застосовано запобіжні заходи тримання під вартою.
Підозра повідомлена ОСОБА_5 обґрунтовується показаннями потерпілих ОСОБА_26 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 , ОСОБА_17 , ОСОБА_25 , ОСОБА_20 , показаннями свідка, відносно якого застосовано заходи безпеки, протоколами проведення слідчих експериментів, висновками судово-медичних та судово-автотоварознавчих експертиз, матеріалами радіорозвідок трафіків мобільних телефонів працівників ПМОП «Беркут», долученими до провадження відеозаписами подій, висновками судово-почеркознавчих експертиз, документами з кримінальних проваджень, визнаних речовими доказами, а також іншими матеріалами досудового розслідування.
При внесенні застави на ОСОБА_5 покладено обов`язки:
-прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
-не відлучатися із населеного пункту, а якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, паспорт громадянина України, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Строк дії обов`язків, визначених даною ухвалою, на підставі ч. 6 ст. 194 КПК України встановлено на два місяці.
30.12.2016 ОСОБА_5 звільнено з-під варти у зв`язку із внесенням за нього застави.
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/4203/17 від 27.02.2017 продовжено строк дії вказаних обов`язків на два місяці у межах строку досудового розслідування.
На даний час виникла необхідність у продовженні стосовно підозрюваного ОСОБА_5 строку раніше покладених обов`язків, покладенні додаткових обов`язків, а також збільшення розміру раніше визначеної застави, оскільки раніше встановлені ризики, визначені ст. 177 КПК України, не тільки продовжують існувати, але і доповнилися новими в ході досудового розслідування.
Так, під час розгляду слідчим суддею попереднього клопотання органу досудового розслідування про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, не оцінювались наступні ризики, які стали відомі органу розслідування вже після внесення указаного клопотання до суду:
В порядку ст. ст. 40, 41 КПК України 03.01.2017 слідчим начальнику Деснянського управління поліції ГУНП в м. Києві скеровано доручення кожної доби здійснювати контроль за виконанням підозрюваним ОСОБА_5 покладених ухвалою слідчого судді обов`язків, зокрема щодо обов`язку не відлучатися із м. Києва без дозволу та про результати інформувати щотижня.
Усупереч ч. 3 ст. 41 КПК України, якою встановлено обов`язковість для виконання доручень слідчого оперативним підрозділом, начальником Деснянського управління поліції ГУНП в м. Києві супровідним листом №2/125/49-2017 від 08.02.2017 повернуто дане доручення без виконання разом з ухвалою слідчого судді про застосування запобіжного заходу. Натомість, дільничним офіцером поліції один раз 17.01.2017 відібрано пояснення у ОСОБА_5 , та контролю за виконання покладених на підозрюваного обов`язків фактично не здійснено.
Доручення аналогічного змісту разом з ухвалою слідчого судді про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчим 01.03.2017 та 09.03.2017 скеровано начальникам Деснянського управління поліції ГУНП в м. Києві та ГУНП в м. Києві, які аналогічно не виконується.
Вказана ситуація має місце виключно внаслідок того, що підозрюваний ОСОБА_5 на час надання цих доручень був чинним співробітником керівного складу структурного підрозділу Національної поліції України, якому присвоєно спеціальне звання «полковник поліції» та, використовуючи свої зв`язки в правоохоронних органах, уникав контролю за станом виконанням покладених на нього слідчим суддею обов`язків.
Ухвалою слідчого судді про застосування запобіжного заходу від 29.12.2016 на ОСОБА_5 покладено обов`язок здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, паспорт громадянина України, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Вказана ухвала слідчого судді набрала законної сили та підлягає негайному виконанню.
У той же час, підозрюваний ОСОБА_5 здав слідчому свій паспорт для виїзду за кордон 30.12.2016 у день звільнення з-під варти, а свій паспорт громадянина України здав лише 26.01.2017, маючи можливість в цей час безперешкодно виїхати за кордон.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» у передбачених міжнародними договорами України випадках замість документів, зазначених у частині першій цієї статті, для виїзду з України і в`їзду в Україну можуть використовуватися інші документи.
Згідно з Угодою між Урядом України і Урядом Російської Федерації про безвізові поїздки громадян України і Російської Федерації, підписаною 16.01.1997, що набула чинності 10.03.1997, зі змінами та доповненнями, до документів громадян України, що дають право в`їжджати, виїжджати та пересуватися територією Російської Федерації, належить внутрішній паспорт громадянина України (ст. 1 Угоди, п. 1 Додатка 2).
Аналогічно Угодою між Кабінетом Міністрів України та Урядом Республіки Білорусь про безвізові поїздки громадян, підписаною 12.06.2009, затвердженою Україною 23.09.2009, що набрала чинності для України 05.08.2010, передбачено, що документами, що дають право в`їжджати, виїжджати і знаходитися на території Республіки Білорусь для громадян України є паспорт громадянина України ( ст. 1 Угоди, п. 1.1 Додатка).
Із зазначеного вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 не виконуючи ухвалу слідчого судді про застосування відносно нього запобіжного заходу і покладені обов`язки, міг перетнути Державний кордон України на підставі наявного у нього паспорта громадянина України.
Підозрюваний ОСОБА_5 10.03.2017 звільнений із займаної посади в органах Національної поліції, що свідчить про зменшення його соціальних зв`язків в Україні та можливість виїзду за її межі з метою уникненню кримінальної відповідальності.
Крім того, на даний час є актуальними раніше встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які підлягають оцінці слідчим суддею при вирішенні питання про продовження строку дії обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.
В порушення ч. 4 ст. 202 КПК України, ч. 6 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №15 від 11.01.2012, старшим інспектором-черговим ІТТ №1 ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_28 за погодженням з начальником даного ІТТ ОСОБА_29 30.12.2016 об 09:00 год., без перевірки документа, який підтверджує внесення застави, та без надання його слідчому, складено протокол про звільнення з ІТТ громадянина ОСОБА_5 , з посиланням на те, що суму застави внесено громадянином ОСОБА_30 .
У той же час, згідно з квитанцією №10956604 від 29.12.2016 грошові кошти в сумі 80 тис. грн. в якості застави внесено ОСОБА_31 , а не ОСОБА_32 .
За вказаних обставин, із наявних в ІТТ документів неможливо встановити хто є заставодавцем, що мало бути перевірено службовими особами місця ув`язнення перед прийняттям рішення про звільнення особи.
Крім того, згідно з вказаним протоколом звільнено з ІТТ іншу особу, ніж та, відносно якої застосовано запобіжний захід слідчим суддею, а саме ОСОБА_5 замість ОСОБА_5 .
Вказані порушення мали місце виключно внаслідок того, що ОСОБА_5 на час взяття під варту та на час звільнення з-під варти був працівником поліції керівного складу, йому присвоєно спеціальне звання «полковник поліції», він має значні зв`язки у правоохоронних органах, які забезпечили йому якнайшвидше звільнення з-під варти без дотримання встановленої законодавством процедури.
Про те, що ОСОБА_5 навіть після відсторонення від займаної посади впливатиме на колишніх підлеглих та колег з правоохоронних органів свідчить долучений до матеріалів клопотання протокол огляду розсекречених носіїв інформації з розмовами ОСОБА_5 , відповідно до яких останній після звільнення з посади у зв`язку з непроходженням атестації, координує роботу колишніх підлеглих, отримує від них інформацію щодо проведених оперативно-розшукових заходів, негласних слідчих (розшукових) дій, що становить державну таємницю, дає їм завдання щодо перевірки конкретних осіб на причетність до незаконного обігу наркотиків, йому доповідають про проведені спецоперації (розмови від 03.06.2016 об 08:51 год., 03.06.2016 об 09:31 год., 10.06.2016 об 10:41 год., 15.06.2016 об 12:32 год., 27.06.2016 об 13:28 год.).
При цьому, ОСОБА_5 спілкувався із свідками у даному кримінальному провадженні ОСОБА_33 (14.06.2016 об 18:15 год.) та ОСОБА_34 (21.06.2016 об 11:47 год. та 12:48 год.), у яких орієнтує останніх на те, які їм треба надавати показання слідчому та про встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вказане свідчить, що ОСОБА_5 навіть після звільнення 10.03.2017 наказом №39 о/с з посади заступника начальника управління з обслуговування Одеської, Миколаївської та Херсонської областей Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України, вживатиме заходів щодо перешкоджатиме досудовому розслідуванню та спотворення слідової та документальної доказової бази.
ОСОБА_5 перешкоджає органу досудового розслідування у встановленні істини у кримінальному провадженні та проведенні судово-почеркознавчої експертизи, оскільки не надає зразків власних підписів та почерку. Більше того, він постійно змінює свої показання щодо обставин спричинення йому тілесних ушкоджень нібито учасниками громадського руху «Автомайдан», а також маршруту його пересування з вулиці Щорса в м. Києві вночі 23.01.2014 (при допитах в статусі свідка повідомив, що поїхав спочатку до лікарні для надання медичної допомоги, а в подальшому до Дарницького райуправління міліції для дачі показань, а при допиті в статусі підозрюваного змінив показання і стверджує зворотнє). В ході обшуку за місцем роботи ОСОБА_5 28.12.2016 виявлено два аркуші паперу із заздалегідь надрукованим текстом, що нібито ОСОБА_5 погрожували вбити вночі 23.01.2014 на вулиці Щорса в м. Києві, а також, що він бачив, що чоловік із предметом, схожим на кастет, била його у тулуб та голову, хоча насправді під час допитів давав показання, що не бачив хто і як його бив, оскільки отримав удар в голову ззаду.
Також під час даного обшуку за місцем роботи у ОСОБА_5 виявлено та вилучено мобільний телефон, оглядом якого виявлено контакти ОСОБА_35 та ОСОБА_36 , відеозапис із зображенням ОСОБА_5 , адресований адвокату ОСОБА_37 захиснику підозрюваного у даному кримінальному провадженні та взятому під варту ОСОБА_6 , а також блокнот із записом за 07.11.2016, тобто через 3 дні після взяття ОСОБА_6 під варту, з текстом: «Владимир ОСОБА_38 . Сайт Генер. Прокуратура», що свідчить про те, що ОСОБА_5 спілкується із іншими учасниками даного кримінального провадження саме з питань ходу його розслідування та відпрацювання єдиної неправдивої версії розслідуваних подій.
Це також підтверджується тим, що в ході даного обшуку 28.12.2016 виявлено заяву від імені ОСОБА_5 з проханням надати дозволу на виїзд до міста Києва для надання матеріалів до Генеральної прокуратури України, хоча ОСОБА_5 не викликався та його намір поїхати до органу досудового розслідування означає лише те, що він знав про намір провести обшук за місцем його роботи та повідомити про підозру.
Намагаючись ввести в оману слідчого суддю щодо місця власного проживання і неможливості направлення йому процесуальних документів, ОСОБА_5 вказав невірну адресу свого проживання квартиру АДРЕСА_2 , хоча фактично зареєстрований в квартирі АДРЕСА_3 даного будинку. Про те, що фактично на момент повідомлення про підозру ОСОБА_5 за цією адресою не проживав, свідчить проведені 28.12.2016 обшук за вказаною адресою та за адресою місця роботи ОСОБА_5 в місті Одеса. Перебуваючи фактично на робочому місці у місті Одеса, ОСОБА_5 під відеофіксацію неодноразово повідомляв, що йому необхідно поїхати на зйомну квартиру за речами, але адреси слідчому не назвав.
Під час допиту в статусі свідка ОСОБА_5 повідомив слідчого про те, що працює у Восьмому територіальному управлінні Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України, хоча відповідно до наказу №126 о/с від 16.09.2016 останнього призначено на посаду заступника начальника управління з обслуговування Одеської, Миколаївської та Херсонської областей ДПН НП України. Вказане свідчить про те, що ОСОБА_5 повідомив недостовірну інформацію з метою подальшого визнання незаконними результатів проведеного обшуку за місцем його роботи.
При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, досудове слідство прийшло до висновків, що:
- наявні докази вчинення підозрюваним ОСОБА_5 тяжкого кримінального правопорушення є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку;
- у разі визнання винуватим, ОСОБА_5 загрожує покарання за більш тяжкий злочин у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років;
- вік та майновий стан підозрюваного ОСОБА_5 дозволяє збільшення відносно нього застави у сумі, не менше заподіяної майнової шкоди.
Оцінюючи особу підозрюваного, з врахуванням статті 178 КПК України, слідство приходить до висновку, що ОСОБА_5 працездатний, не похилого віку, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його роботі, не хворіє, не судимий. Характер та обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , характеризують його як особу здатну до фальсифікації доказів причетності тої чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення.
Так, без збільшення розміру застави до розміру завданої кримінальним правопорушенням майнової шкоди в сумі 267468,67 грн., ОСОБА_5 може:
1)почати переховуватись від органів досудового розслідування та суду;
2)знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3)незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, експертів у цьому ж кримінальному провадженні;
4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Вказані ризики продовжують підтверджуватись наступним.
ОСОБА_5 як колишній працівник поліції може впливати на свідків, потерпілих у даному кримінальному провадженні з метою зміни ними показань. Також останній може із застосуванням службових повноважень схилити залучених ним цивільних осіб (так званих «тітушок») до відмови від дачі показань щодо відомих їм обставин подій.
Також ОСОБА_5 ухилився від прибуття 08.12.2016 за викликом слідчого. А дану повістку про виклик віднайдено в ході обшуку 28.12.2016 за місцем роботи ОСОБА_5 , що свідчить про її отримання.
Водночас, на даний час у розшуку перебувають п`ятеро колишніх працівників ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві, які є співучасниками ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, а саме: ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_9 та ОСОБА_42 , а також одна залучена ОСОБА_5 цивільна особа ( так званий «тітушка») ОСОБА_8 та колишній начальник відділу УБНОН ГУМВС Украни в м. Києві ОСОБА_43 , у зв`язку з чим орган досудового розслідування обгрунтовано вважає, що при застосуванні щодо ОСОБА_5 менш суворого запобіжного заходу, останній вживатиме заходів щодо інформування розшукуваних про хід і результати слідчих дій, встановлені досудовим розслідуванням обставини, повідомить їх про факт розшуку і сприятиме ними уникнення від кримінальної відповідальності та подальшого переховування від органів досудового розслідування.
У зв`язку з чим, при не покладенні на ОСОБА_5 додаткових обов`язків у вигляді носіння електронного засобу контролю та утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілими та підозрюваними у даному кримінальному провадженні, визначеними слідчим слідчої групи, останній як колишній працівник поліції, який має зв`язки в правоохоронних органах, схилятиме інших пособників до відмови від співпраці зі слідством.
Окрім цього, ОСОБА_5 , перебуваючи без електронного засобу контролю, має можливість незаконно впливати на потерпілих, а також на свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні колишніх його колег з УБНОН ГУМВС України в м. Києві, та інших осіб, з метою зміни ними показань, як в ході досудового розслідування так і судового розгляду даного кримінального провадження.
Також ОСОБА_5 , будучи колишнім працівником поліції має необхідні та достатні знання, що стосуються проведення досудового розслідування у кримінальних провадженнях, тактикою проведення слідчих дій, є достатньо обізнаним із специфікою розслідування кримінальних правопорушень, може перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показанням інших осіб, які є свідками у провадженні, надавати цим особам поради з врахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі алібі щодо його непричетності до вчинення інкримінованих йому правопорушень, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженню.
Така поведінка ОСОБА_5 також вказує на те, що без збільшення розміру застави та покладення обов`язку носити електронний засіб контролю існують обставини, що останній буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Як колишній керівний працівник поліції останній має значні зв`язки у правоохоронних органах.
Усвідомивши невідворотність покарання у вигляді позбавлення волі на великий строк, при цьому, будучи без електронного засобу контролю, підозрюваний ОСОБА_5 може зникнути та переховуватись від слідчого, прокурора та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).
ОСОБА_5 не дає показів щодо всіх осіб, які приймали участь у скоєнні кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється. Така позиція сторони захисту вказує на те, що підозрюваний ОСОБА_5 може сховати, знищити або спотворити речові докази, про які ще стороні обвинувачення невідомо (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Відтак, з метою безперешкодного завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні та звернення до суду з обвинувальним актом у найкоротший строк, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, зокрема своєчасної явки за викликом до слідчого, прокурора і суду, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, використовуючи для цього майновий стан та колишні службові зв`язки, є необхідність покласти на підозрюваного ОСОБА_5 додаткові обов`язки носити електронний засіб контролю та утриматись від спілкування із підозрюваними, свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні, визначеними слідчим слідчої групи.
Запобігти іншим чином настанню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, неможливо.
Постановою заступника Генерального прокурора України від 22.02.2017 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до дев`яти місяців, тобто до 28.06.2017.
На даний час завершити досудове розслідування не виявилось можливим, оскільки на даний час тривають судові експертизи (судово-психіатрична, судово-почеркознавча, комп`ютерно-технічні та судово-балістичні), допити потерпілих і свідків, а також інші слідчі дії у даному кримінальному провадженні, розголошення яких стороні захисту матиме негативний наслідок для досудового розслідування.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, з викладених у клопотанні підстав, просив задоволити клопотання.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечили проти задоволення клопотання, суду пояснили, що клопотання безпідставне та необгрунтоване, просили відмовити у клопотання.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, підозрюваного, його захисника суд находить, що клопотання обґрунтоване та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:
1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;
5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;
6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;
7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;
8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
9) носити електронний засіб контролю.
Відповідно до ч.6 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються..
Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 04.04.2013 № 511-550/0/4-13 Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України слідчий суддя має сумлінно виконувати обов`язки щодо загального захисту прав людини у порядку ст. 206 КПК. Слідчому судді, суду необхідно враховувати, що застава може бути застосована до особи, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У таких випадках її розмір підлягає визначенню в ухвалі слідчого судді.
Слідчому судді, суду слід зважати, що визначені у ч. 5 ст. 182 КПК чіткі розміри застави дають можливість досягти мети запобіжного заходу без обмеження права на свободу та особисту недоторканність. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень, що сприяє виконанню завдань кримінального провадження.
Суд критично ставиться до вимоги ініціатора клопотання про збільшення розміру застави ОСОБА_5 до розміру завданої кримінальним правопорушенням майнової шкоди в сумі 267468,67 грн., оскільки, слідчим суддею в ухвалі Вінницького міського суду Вінницької області від 29.12.2016 року під час розгляду клопотання органу досудового розслідування про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу було визначено розмір застави, інше не передбачено КПК України. Крім того, ухвала Вінницького міського суду від 29.12.2016 року залишена без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 12.01.2017 року, апеляційним судом досліджувались обставини, на які посилається в даному клопотанні прокурор, тобто ризики, на які посилається прокурор вже були предметом судового дослідження суду першої та апеляційної інстанції. Інші ризики прокурором не обгрунтовані належними та допустимими доказами.
Також, не передбачена ст. 194 КПК України, на яку посилається прокурор, вимога слідчого покласти на підозрюваного ОСОБА_5 додаткові обов`язки носити електронний засіб контролю та утриматись від спілкування із підозрюваними, свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.
Натомість, ст. 200 КПК України передбачає, що прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень з використанням свого службового становища, один з яких є тяжким, а також прокурором доведено, що ОСОБА_5 без продовження покладення на нього обов"язків, передбачених ст. 194 КПК України може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, у тому числі виїхати за межі України, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, експертів у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, крім того наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, тому необхідність у них не відпала, а відтак ОСОБА_5 з огляду на положення ст. ст. 177, 194 КПК України слід продовжити строк обов`язків у межах досудового розслідування, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 181, 194, 196 КПК України, -
Клопотання задоволити частково.
Продовжити строк обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладених ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.12.2016 року, а саме:
-прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
-не відлучатися із населеного пункту, а якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, паспорт громадянина України, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у межах досудового розслідування, строком на два місяці.
В іншій частині вимог клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: