Справа №522/8521/17
Провадження по справі № 1-кс/522/8761/17
У Х В А Л А
23 травня 2017 року Місто Одеса
Слідчий суддя місцевого Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, -

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 19.05.2017 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 ,про арешт предметів та документів, вилучених під час проведення обшуку від 16.05.2017 року.
Представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням в порядку ст.174 КПК України, в якому просить скасувати накладений арешт.
В обґрунтування клопотання представник власника майна посилається на наступне.
Як вказано в ухвалі від 12.05.2017 р. досудове розслідування здійснюється щодо обставин незаконного використання товарного знака компанії слідчими Управління СБ України в Одеській області.
Проте, відповідно до ч. 2 ст. 216 КПК України встановлено - Слідчі органів безпеки здійснюють досудове розслідування злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 112, 113, 114, 114-1, 201, 258-258-5, 265-1, 305, 328, 329, 330, 332-1,333, 334, 359, 422, 436, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 446, 447 Кримінального кодексу України.
Отже, з врахуванням вимог ч. 2 ст. 216 КПК України слідчі СБУ в Одеській області не можуть здійснювати досудове розслідування даної справи, оскільки вона їм не підслідна взагалі.
Звернувшись до суду із клопотанням про дозвіл на проведення обшуку, слідчий обґрунтував це тим, що складські приміщення наче належать ОСОБА_7 , однак вказана інформація повністю спростовується наявним договором оренди приміщення, копією витягу з реєстру та інформаційною довідкою з реєстру. Вочевидь, слідчі взагалі переплутали приміщення, оскільки орендодавець інший, а на вказаній адресі знаходяться достатньо інших нежитлових та складських приміщень.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України - Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно до ч. 6 ст. 173 КПК України - Ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України встановлено, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Заявник ОСОБА_3 не є стороною кримінального провадження - не є підозрюваним, обвинуваченим, не є особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Процесуальний статус заявника свідок. Доказом цього є повістка до слідчого для участі у допиті в якості «СВІДКА».
Відповідно до положень Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження від 07.02.2014 р. ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ в пп. 2 п. 2.6 зазначено: «Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна, оскільки заявник має статус свідка і відносно нього не здійснюється жодне кримінальне провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України - Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України встановлено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Натомість, наявні документи, які додаються до даних заперечень свідчать про те, що до вказаним критеріям вилучено в ході обшуку майно 16.05.2017 року володільцем якого є заявник не відповідає. Товарна продукція придбана на законних підставах на території України, а отже й підстав вважати, що майно здобуте злочинним шляхом не має, як і підстав для накладення арешту на майно.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Так, правових підстав для арешту не має.
Доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення відсутні оскільки спростовуються наявними в заявника докази про придбання майна на законних підставах.
Розмір можливої конфіскації ч 1 стаття 229 КК України передбачає санкцію у вигляді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Тобто санкція статті взагалі не передбачає конфіскацію майна.
Наслідки арешту майна для інших осіб для заявника це призведе фактично до повного зупинення підприємницької діяльності, втрати доходу вді реалізації, що може привести до несплати податків.
Розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження в даному випадку, враховуючи правову кваліфікацію накладення арешту є нерозумним і неспівмірним, обмеження права власності не відповідає завданням провадження.
Клопотання слідчого не враховує положення ч. 2 ст. 173 КПК України, оскільки підстав для арешту не має.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України - слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України встановлено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Так, заявник є власником майна, який придбано ним у встановленому законом порядку, що підтверджується відповідними документами на ім`я заявника. А тому відсутні будь-які підстави для арешту майна, визначені ст. 170 КПК України.
Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову в ньому. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ листом від 05.04.2013 №223-558/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» зобов`язав суди першої та апеляційної інстанцій, під час розгляду питання щодо скасування заходів забезпечення кримінального провадження, з підстави необґрунтованості накладення арешту на майно особи, перелік яких визначено у ч. 1 ст. 174 КПКУкраїни, вправі звернутися до слідчого судді суду першої інстанції із клопотанням про скасування ним своєї ухвали (абз. 2 ч. 2 ст. 174 КПКУкраїни), а потім, у разі незгоди з прийнятим рішенням, вправі оскаржити ухвалу про арешт майна в апеляційному порядку, згідно зі ст. 309 КПК України.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст.174 КПК України - Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
З огляду на викладене представник власника майна просить скасувати арешт в повному обсязі.
В судовому засіданні власник майна, та його представник підтримали клопотання в повному обсязі, та просили його задовольнити з наведених підстав.
Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином.
Розглянувши клопотання, заслухавши власника майно, його представника, та дослідивши надані матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною другою вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 19.05.2017 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 ,про арешт предметів та документів, вилучених під час проведення обшуку від 16.05.2017 року.
Під час розгляду клопотання про арешт власник тимчасового вилученого майна не був присутній, внаслідок чого слідчий суддя був позбавлений можливості перевірити належним чином та встановити наявність підстав для арешту майна.
З пояснень власника майна, його представника, та доданих до клопотання матеріалах встановлено, що вилучене під час обшуку майно від 16.05.2017 року набуто ОСОБА_3 у встановленому законом порядку, що підтверджується доданими до клопотання копіями накладних та чеків.
Власник зазначеного майнане є підозрюваним, обвинуваченим чи особою, яка в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, тобто не підпадає під коло осіб, визначених ст.170 КПК України.
Таким чином подальший арешт зазначеного майна може призвести до порушення прав і обмеження правомірної підприємницької діяльності особи (власника майна).
Тому клопотання про скасування арешту майна підлягає частковому задоволенню з наведених підстав.
Разом з тим, тимчасово вилучені рулон та аркуші з наліпками на продукцію марки Henkel можуть мають значення речових доказів, тому скасування арешту вказаного майна на даний час є передчасним.
Керуючись ст.ст. 167-174 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 , про скасування арешту майна - задовольнити частково.
Скасувати частково арешт майна, вилученого в ході обшуку від 16.05.2017 року складського приміщення за адресою: Одеська область, Миколаївська дорога, 126, яке знаходиться на правах оренди у ОСОБА_4 , накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 19.05.2017 року №522/8521/17 провадження № 1-кс/522/8604/17, а саме, наступного майна:
- товарно-транспортну накладну № 708-7120317 від 29.03.17;
- товарно-транспортну накладну № 708-6936536 від 22.03.17;
- товарно-транспортну накладну № 708-7083569;
- рахунок від 25.04.2017;
- рахунок від 25.04.2017;
- акт виконаних робіт по договору від 01.03.2012 за квітень 2017 р. від 30.04.2017, у 2-х примірниках на 2-х арк.;
- зошит жовто-блакитного кольору із зображенням лева з рукописними записами, 1 шт.;
- ящики з пральним порошком Losk (Henkel) 1031 шт.;
- ящики з продукцією марки Ariel 19 шт.;
- ящики з продукцією марки Fairy 50 шт.;
- ящики з продукцією марки Dixan 346 шт.;
- ящики з продукцією марки Naturella 7 шт.;
- ящики з продукцією марки Raid 35 шт.;
- ящики з бритвами марки Wilkinson 30 шт.;
- палети з продукцією марки Handy matic 3 шт.;
- ящики з продукцією марки Persil 2 шт.;
- упаковки з продукцією марки Pantene 102 шт.;
- упаковки з кавою марки Delice 193 шт.;
- ящики з лампами 2 шт.;
- 1 ящик з ліхтарями;
- ящики з продукцію марки Company Formula 3 шт.;
- засіб для прання Losk Duo-Caps 18 шт..
В частині скасування арешту з 1 рулону та 3 аркушів з наліпками на продукцію марки Henkel відмовити.
Копію ухвали про арешт майна направити сторонам кримінального провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: