Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/1012/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2017 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві

клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 ,

про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :
Прокурор Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

Клопотання мотивує тим, що в провадженні СВ Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження, відомості щодо якого 06.01.2017 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000103, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

У ході досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні встановлено, що до Подільського управління поліції ГУ НП у м. Києві надійшла заява т.в.о. голови Подільської районної в м. Києві державної реєстрації ОСОБА_4 про вчинення злочину.

Відповідно до вказаної заяви встановлено, що згідно з позицією 397 таблиці 6 додатку № 7 розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.12.2010 року № 1112 «Про питання організації управління районами в місті Києві», будинок АДРЕСА_1 переданий до сфери управління Подільської районної в місті Києві державної адміністрації.

Згідно з довідкою за формою № 3 від 29.10.2015 року, квартира АДРЕСА_2 є неприватизованою та перебуває в управлінні Подільської районної в місті Києві державної адміністрації. Станом на дату видачі довідки у квартирі була зареєстрована ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В той же час, відповідно до листа Відділу з питань майна комунальної власності від 21.12.2015 року приватизації вказаної квартири не проводилась.

19.10.2015 року Подільська районна в місті Києві державна адміністрація звернулась до Подільського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві із листом №106-8331, щодо зняття ОСОБА_5 з реєстрації місця проживання, оскільки згідно з лисом Відділу реєстрації смерті у м. Києві від 10.03.2015 року № 705/01-22-2 смерть ОСОБА_5 зареєстрована 19.12.2014 року. Згідно з актом від 04.11.2015 року, складеним працівниками ЖЕД-703 зазначена квартира була опечатана та зачинена.

16.12.2015 року до т.в.о. голови Подільської районної в місті Києві державної реєстрації звернулась ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з проханням зняти опечатування з квартири, так як вона вважає себе її власником.

Вказана особа до заяви надала копію договору купівлі-продажу від 11.12.2015 року, відповідно до якого вона придбала квартиру АДРЕСА_2 у ОСОБА_7 .

Речове право ОСОБА_6 на зазначену квартиру було зареєстроване нотаріусом Київського міського нотаріального округу, який посвідчував договір купівлі-продажу ОСОБА_8 .

Допитаний в якості свідка 13.01.2016 року ОСОБА_7 пояснив, що в його власності ніколи не перебувала квартира за адресою: АДРЕСА_3 , підпис під його даними залишений не ним, особу на ім`я ОСОБА_6 не знає та ніколи не бачив. Також додав, що в 2015 році двічі в нього з салону автомобілів викрадали особисті документи, про що він повідомляв правоохоронні органи.

В подальшому 20.01.2016 року відповідно до ухвали Подільського районного суду м. Києва на зазначений об`єкт житлової нерухомості накладено арешт.

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, невстановлена група осіб, аналогічним способом незаконно заволоділи житловими об`єктами нерухомості (квартирами) за наступними адресами:

АДРЕСА_4 , реєстраційний номер 00, яка на даний час належить ОСОБА_9 ;

АДРЕСА_5 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , яка на даний час належить ОСОБА_10 ;

АДРЕСА_6 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , яка на даний час належить ОСОБА_11 ;

АДРЕСА_7 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , яка на даний час належить ОСОБА_12 ;

АДРЕСА_8 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , яка на даний час належить ОСОБА_13 .

Вказане підтверджується листами ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження є захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Під час досудового розслідування встановлено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення особливо тяжкого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом вчинення злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження. Підставою арешту майна є наявність сукупності підстав та розумних підозр вважати, що майно є предметом злочину.

Досудовим розслідуванням встановлено, що злочинні дії невстановлених осіб прямо спрямовані на незаконне заволодіння вищевказаних об`єктів нерухомості та права на їх розпорядження та незастосування арешту майна призведе до його відчуження.

З огляду наведеного, вважає необхідним накласти арешт на вказані об`єкти нерухомості з метою недопущення порушення законних прав власника (потерпілого) та забезпечення збереження речового доказу до постановлення у кримінальному провадженні кінцевого рішення.

Клопотання про арешт майна просить розглянути без повідомлення осіб, які незаконно заволоділи вказаними об`єктами нерухомого майна, для забезпечення арешту майна.

На підставі викладеного, прокурор просив, накласти арешт на об`єкти нерухомості за адресою:

- АДРЕСА_4 , реєстраційний номер 00, яка на даний час на праві власності належить ОСОБА_9 ;

- АДРЕСА_5 , реєстраційний номер 00, яка на даний час на праві власності належить ОСОБА_10 ;

- АДРЕСА_6 , реєстраційний номер 00, яка на даний час на праві власності належить ОСОБА_11 ;

- АДРЕСА_7 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , яка на даний час на праві власності належить ОСОБА_12 ;

- АДРЕСА_8 , реєстраційний номер 00, яка на даний час належить ОСОБА_13 .

Заборонити проведення будь-яких дій щодо реєстрації (перереєстрації) права власності на об`єкти нерухомості за адресою:

- АДРЕСА_4 , реєстраційний номер 00, яка на даний час на праві власності належить ОСОБА_9 ;

- АДРЕСА_5 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , яка на даний час на праві власності належить ОСОБА_10 ;

- АДРЕСА_6 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , яка на даний час на праві власності належить ОСОБА_11 ;

- АДРЕСА_7 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , яка на даний час на праві власності належить ОСОБА_12 ;

- АДРЕСА_8 , реєстраційний номер 00, яка на даний час належить ОСОБА_13 , до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

Розглянути клопотання без виклику осіб, у володінні яких знаходиться вказаний об`єкт нерухомості, оскільки наявні достатні підстави вважати, що існує загроза зміни чи знищення вказаних документів.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Керуючись ч. 2 ст. 172 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розглядати клопотання у відсутності осіб, у володінні яких знаходиться майно.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просить його задовольнити з підстав викладених у ньому.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про часткове його задоволення у зв`язку з наступним.

Так, як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань в провадженні слідчого відділу фінансових розслідувань ДПІ у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0000103 від 06.01.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (а.с. 5).

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Враховуючи те, що прокурором доведені підстави передбачені ст. 170 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість та законність клопотання, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 , про арешт майна ЗАДОВОЛЬНИТИ ЧАСТКОВО.

Накласти арешт на об`єкти нерухомості за адресою:

- АДРЕСА_4 , реєстраційний номер 00, яка на даний час на праві власності належить ОСОБА_9 ;

- АДРЕСА_5 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , яка на даний час на праві власності належить ОСОБА_10 ;

- АДРЕСА_6 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , яка на даний час на праві власності належить ОСОБА_11 ;

- АДРЕСА_7 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , яка на даний час на праві власності належить ОСОБА_12 ;

- АДРЕСА_8 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , яка на даний час належить ОСОБА_13 .

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. КиєваОСОБА_1 .