ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №483/1606/16-к
Провадження №1-кп/483/18/2017
ВИРОК
Іменем України
30 березня 2017 року м. Очаків
Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
представника потерпілої ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001233 від 11 листопада 2015 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Очакові Миколаївської області, є громадянином України, має повну загальну середню освіту, не одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, працює в КЕВ м. Миколаїв на посаді електромонтера, не судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
В С Т А Н О В И В:
10 листопада 2015 року, приблизно о 17 год. 30 хв., ОСОБА_5 , керуючи технічно не справним, але у працездатному стані автомобілем марки «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , без пасажирів в салоні, рухався в темну пору доби при невеликому дощі зі швидкістю приблизно 30 км/год. по асфальтованій проїзній частині вул. Будівельників в м. Очакові Миколаївської області, в правій смузі для руху зі сторони вул. Першотравневої в напрямку вул. Дегтярьова.
В цей час, в тих же умовах, пішохід ОСОБА_6 перетинала асфальтовану проїзну частину по пішохідному переході та розмітці «зебра», які розташовані між будинками № 14 та АДРЕСА_2 , зліва направо від будинку №14 до будинку № 31 зазначеної вище ділянки проїзної частини.
Водій ОСОБА_5 , грубо порушуючи п.п.18.1, 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки, не вибрав швидкість, що забезпечує безпеку руху, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу не переконався в тому, що на пішохідному переході та розмітці «зебра» перебувають пішоходи, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 .
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_6 було спричинене тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому лонної і сідничної кісток справа без зміщення, яке за класифікацією ступенів тяжкості відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості, за критерієм тривалості розладу здоров`я.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав частково. Дав показання про те, що 10 листопада 2015 року, після 17 год. 00 хв., рухався на своєму автомобілі марки «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Будівельників в м. Очакові зі швидкістю приблизно 30-35км/год. В цей час вже було темно, йшов дощ, вуличне освітлення не було включене. При під`їзді до пішохідного переходу він бачив силуети трьох пішоходів, які переходили дорогу по цьому переходу. Знаходячись приблизно за 10 метрів від пішохідного переходу, він впевнився у відсутності пішоходів на ньому. Коли проїжджав пішохідний перехід, відчув удар. Вийшовши з автомобіля, побачив жінку, яка лежала попереду автомобіля та відвіз її до лікарні. Не заперечує, що саме його автомобіль збив потерпілу на пішохідному переході на дорожній розмітці «зебра», та визнає факт порушення ним вимог вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху при керуванні автомобілем, оскільки в умовах обмеженої видимості мав зупинитися, щоб впевнитись у відсутності пішоходів на переході. Разом з тим вважає, що до скоєння дорожньо-транспортної пригоди призвели також дії потерпілої ОСОБА_6 , яка побачивши його автомобіль, що рухався в напрямку пішохідного переходу, не впевнилась в тому, що встигне перейти дорогу. Крім того, вона була одягнута в темний одяг та не виділила себе на пішохідному переході.

Посилаючись на наявність вини у ДТП також потерпілої, цивільний позов прокурора про відшкодування витрат на лікування останньої в Очаківській ЦРЛ визнав частково в розмірі 50% від заявленої суми.

Позовні вимоги ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди також визнав частково. Не заперечує проти задоволення вимог потерпілої щодо відшкодування її витрат на лікування. Вимогу про відшкодування вартості пошкодженого мобільного телефону у розмірі 1233 грн. 92 коп. не визнає, посилаючись на відсутність доказів такого пошкодження. Також не визнає вимогу про відшкодування втраченого заробітку, вважаючи невірними розрахунки такого відшкодування. Вимогу про відшкодування моральної шкоди визнав частково у розмірі 3000 грн.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у вчиненні вказаного злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні дала показання про те, що 10 листопада 2015 року, після 17 год. вона поверталась з роботи, йшов невеликий дощ. Вона разом з іншими пішоходами переходила дорогу у встановленому місці по пішохідному переходу по розмітці «зебра» і бачила автомобіль, що рухався в напрямку переходу. Коли майже перейшла проїзну частину, відчула удар, її відкинуло на капот автомобіля і вона на деякий час втратила свідомість. Водій автомобіля відвіз її до лікарні, де у неї виявлені тілесні ушкодження у вигляді перелому лонної і сідничної кісток справа, у зв`язку з чим перебувала один місяць на стаціонарному лікуванні в лікарні, не могла пересуватись, а потім ще три місяці на амбулаторному лікуванні. Цивільний позов підтримує повністю. Зазначила, що неправомірними діями обвинуваченого їй заподіяна матеріальна та моральна шкода, яку вона просить стягнути з останнього. Так, матеріальна шкода складається з витрат на придбання ліків у розмірі 3626 грн. 04 коп., вартості пошкодженого під час ДТП мобільного телефону марки Gіgabyte GSmart T4 Blak у розмірі 1233 грн. 92 коп. та втраченого заробітку у розмірі 10954 грн. 84 коп. Моральна шкода, яку оцінює у 20000 грн., виразилась у тому, що через отримані тілесні ушкодження вона відчувала фізичний біль, тривалий час перебувала на лікуванні, змушена постійно приймати лікувальні засоби, не могла самостійно пересуватись та виконувати домашню роботу, внаслідок чого відчувала душевні страждання, втратила спокій, докладала значні зусилля для відновлення попереднього стану.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні дала показання про те, що у вечірній час, дату не пам`ятає, на вул. Будівельників в м,Очакові Миколаївської області збиралася переходити дорогу по пішохідному переходу. Побачивши зліва автомобіль, зупинилась, щоб пропустити його. В цей час назустріч їй дорогу по дорожній розмітці «зебра» переходила жінка, якою виявилась потерпіла ОСОБА_6 . Коли остання пройшла вже більше половини дороги, на неї на пішохідному переході скоїв наїзд автомобіль під керуванням обвинуваченого, від чого потерпілу відкинуло на узбіччя. Автомобіль пригальмував, з нього вийшов водій, підняв потерпілу, та самостійно повіз її до лікарні. Також пояснила, що було темно, йшов дощ, однак пішохідний перехід та дорожній знак, що вказує на наявність цього переходу було видно добре.
Показання потерпілої та свідка про обставини, час та місце дорожньо-транспортної пригоди узгоджуються між собою і підтверджуються іншими зібраними в порядку ст.ст. 84-86, 91-93 КПК України та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:
-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 10 листопада 2015 року, проведеного з 18 год. 50 хв. до 19 год. 15 хв., зі схемою дорожньо-транспортної пригоди та фото таблицями, згідно якого було встановлено місце скоєння ДТП - пішохідний перехід на вул. 60 років СРСР (вул. Будівельників) в м. Очакові Миколаївської області, між будинками № 14 та № 23, огляд проведено у темну пору доби, з освітленням з вікон будинків (а.п.93-103);
-протоколом огляду місця події від 10 листопада 2015 року, проведеного з 19 год. 20 хв. до 19 год. 30 хв., з фототаблицею, об`єктом якого був автомобіль марки «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився на вул. 60 років СРСР (вул. Будівельників) в м. Очакові та в якому виявлено пошкоджене лобове скло; в ході огляду автомобіль вилучено до Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області (а.п. 104-106);
-висновком судово-медичної експертизи № 101 від 30 грудня 2015 року, згідно якої у ОСОБА_6 виявлене тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому лонної і сідничної кісток справа без зміщення, яке за класифікацією ступенів тяжкості відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості, за критерієм тривалості розладу здоров`я (а.п. 108);
-висновком судової експертизи по дослідженню технічного стану транспортного засобу від 19 січня 2016 року № 2/314, згідно якого, внаслідок ДТП автомобіль «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 отримав пошкодження правої частини переднього бампера, правої частини переднього державного номерного знаку, передньої частини капота кузова, переднього вітрового скла; на момент ДТП ходова частина автомобіля знаходилась в технічно несправному, але працездатному стані, рульове керування, робоча гальмівна система, фари головного освітлення і склоочисники автомобіля знаходились в працездатному стані (а.п. 112-119);
-висновком судової транспортно-трасологічної експертизи від 22 січня 2016 року № 4/189, відповідно до якої первинний контакт автомобіля «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 з пішоходом відбувся передньою правою частиною транспортного засобу, а саме: правою частиною переднього бампера, правою частиною переднього державного номерного знаку, правою протитуманною фарою, передньою правою частиною капота кузова (а.п. 123-127);
-висновком судової автотехнічної експертизи від 23 вересня 2016 року № 09-1-545 про те, що у вказаній дорожній ситуації водій автомобіля «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п.18.1, 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість запобігти виникненню дорожньо-транспортної пригоди шляхом дотримання технічних вимог п.18.1 та п.12.3 Правил дорожнього руху України, та в його діях вбачаються невідповідності вказаним вимогам, що з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди (а.п.139-145);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 21 липня 2016 року за участю обвинуваченого ОСОБА_5 , під час якого останній пояснив та показав на місці обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 10 листопада 2015 року та під час якої потерпілій ОСОБА_6 були заподіяні тілесні ушкодження (а.п.146-153);
-довідкою Очаківської центральної районної лікарні від 14 березня 2017 року № 132/02-05, згідно якої ОСОБА_6 перебувала на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні з 10 листопада 2015 року по 09 грудня 2015 року та на амбулаторному лікуванні у лікаря травматолога з 10 грудня 2015 року по 03 березня 2016 року, з діагнозом - закритий перелом лобкової та сідничної кісток зправа без зміщення (а.п. 172).
Доводи обвинуваченого та його захисника про те, що дорожньо-транспортна пригода сталась також з вини потерпілої, яка на їх думку в темний час доби не виділила себе на проїжджій частині та не пересвідчилась у відсутності небезпеки для себе при переході проїзної частини дороги, чим порушила п.4.4, 4.10, 4.15 «а» Правил дорожнього руху України, суд відкидає як необґрунтовані, оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 переходила дорогу по пішохідному переходу по дорожній розмітці «зебра», у зв`язку з чим відповідно до п. 4.16 «а» Правил дорожнього руху України мала перевагу в русі та наїзд на неї відбувся, коли вона вже закінчувала перехід.

Крім того, відповідно до п.п. 12.2, 12.3, 18.1 Правил дорожнього руху України, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху транспортного засобу повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги; у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
З врахуванням викладеного, суд вважає, що порушення водієм ОСОБА_5 вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і її наслідками.
Таким чином, дослідивши та перевіривши надані учасниками процесу докази, оцінюючи їх сукупність з точки зору достатності, допустимості та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у судовому засіданні доведена повністю і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує, що він вчинив необережний злочин невеликої тяжкості, його особу, а саме те, що він раніше не судимий, працює, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, як обставину, що пом`якшує покарання, - перебування на утриманні малолітньої дитини, яку виховує один. Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 286 КК України, що буде відповідати принципам та меті його призначення.

Одночасно, враховуючи особу винного та обставини даного кримінального провадження, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_9 без ізоляції від суспільства, а тому на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд вважає, що підстав для застосування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк немає, оскільки обвинувачений після вчинення злочину намагався надати потерпілій допомогу, особисто доставив її до медичного закладу, а також враховуючи той факт, що обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, не встановлено.

Вирішуючи питання щодо позовних вимог прокурора про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 матеріальної шкоди та позовних вимог потерпілої ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 127-129 КПК України, суд, постановляючи обвинувальний вирок залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє позов повністю, частково, відмовляє в його задоволенні чи залишає без розгляду, роз`яснюючи цивільному позивачеві право звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

На підставі статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У судовому засіданні знайшла своє підтвердження провина ОСОБА_5 у тому, що він порушив правила безпеки дорожнього руху, внаслідок чого заподіяв потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження, тому суд вважає, що позов прокурора Очаківського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 про стягнення з обвинуваченого на користь Фінансового управління Очаківської РДА суми матеріальної шкоди, яка складається з витрат на лікування ОСОБА_6 в Очаківській ЦРЛ у розмірі 12473 грн. 16 коп., підтверджених довідкою медичного закладу від 24 червня 2016 року № 315/02-04 (а.п. 181), підлягає задоволенню у повному обсязі.

Цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди, яка складається з витрат на лікування, суд вважає необхідним задовольнити частково в частині витрат на придбання ліків на загальну суму 2680 грн. 36 коп., понесених у період перебування на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, що підтверджуються довідкою Очаківської центральної районної лікарні від 14 березня 2017 року № 132/02-05 про призначене лікування, випискою з амбулаторної картки та чеками (а.п.33-35, 172-177). Витрати на придбання ліків згідно чеків від 02 листопада 2015 року та витрати на придбання продуктів харчування згідно чеку від 10 листопада 2015 року стягненню не підлягають, оскільки понесені до настання події та не пов`язані з нею.
Вирішуючи питання про наявність підстав для стягнення вартості мобільного телефону марки Gіgabyte GSmart T4 Blak у розмірі 1233 грн. 92 коп., суд приходить до висновку, що такі вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки потерпілою на підтвердження спричиненої їй шкоди було пред`явлено лише товарний чек на придбання телефону від 17 січня 2015 року (а.п. 44), при цьому доказів того, що вказаний телефон був пошкоджений під час дорожньо-транспортної пригоди та не підлягає ремонту, суду не надано.

ОСОБА_6 також заявляє вимогу про відшкодування 10954 грн. 84 коп. втраченого заробітку. Так, відповідно до довідок військової частини НОМЕР_2 від 27 липня 2016 року та від 15 березня 2017 року, ОСОБА_6 працює у військовій частині з 18 червня 2015 року та у період з 10 листопада 2015 року по 03 березня 2016 року їй проводились виплати за лікарняними листами, всього на загальну суму 5206 грн. 05 коп. При цьому, вказано, що сума виплат за лікарняними визначалась у відповідності з Порядком обчислення середньої заробітної плати для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1266, з наступними змінами, виходячи з розрахунку на місяць не вище розміру мінімальної заробітної плати, оскільки ОСОБА_6 до працевлаштування працювала менше 6 місяців (а.п. 47, 180).

Разом з тим, відповідно до п. 29 вищевказаного Порядку, таке правило застосовується для розрахунку допомоги по тимчасовій непрацездатності, оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця, якщо застрахована особа за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування має страховий стаж менше шести місяців протягом дванадцяти місяців перед настанням страхового випадку, а не до працевлаштування, як зазначено в довідці військової частини НОМЕР_2 .

Крім того, в довідці військової частини НОМЕР_2 від 11 лютого 2016 року зазначено заробітну плату, яка була нарахована ОСОБА_6 за період липень 2015 року січень 2016 року. При цьому, в довідці не зазначено розмір фактично отриманої ОСОБА_6 заробітної плати, не вказано з чого ці виплати складаються, вбачається значна розбіжність в нарахованих сумах, а також нарахування заробітної плати у період тимчасової непрацездатності у грудні 2015 року та у січні 2016 року (а.п. 46).

У зв`язку з вищевикладеними суперечностями суд позбавлений можливості вирішити позовні вимоги в цій частині та вважає необхідним залишити їх без розгляду, що не перешкоджає ОСОБА_6 звернутися до суду з цими вимогами в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 3 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Суд вважає доведеним, що потерпілій ОСОБА_6 була спричинена моральна шкода, яка виразилась у тому, що в результаті дій обвинуваченого, через отримані тілесні ушкодження, вона відчувала фізичний біль, тривалий час перебувала на стаціонарному, а потім на амбулаторному лікуванні, змушена постійно приймати лікувальні засоби, не могла самостійно виконувати домашню роботу, внаслідок чого відчувала душевні страждання, втратила спокій, докладала значні зусилля для відновлення попереднього стану.
За таких обставин, з врахуванням розумності, достатності та співмірності, суд находить вимоги потерпілої ОСОБА_6 щодо відшкодування моральної шкоди обґрунтованими та такими, що відповідають глибині їх фізичних та душевних страждань, однак, вважає необхідним зменшити заявлену суму моральної шкоди та стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілої суму відшкодування моральних страждань у розмірі 8000 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати на проведення судових експертиз слід покласти на ОСОБА_5 .
Згідно ст. 100 КПК України, речовий доказ у кримінальному провадженні автомобіль марки «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вилучений на зберігання до Очаківського ВП УМВС України в Миколаївській області, слід повернути за належністю ОСОБА_5 .

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Керуючись статтями 370, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на два роки, без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням - іспитовим строком на один рік.
На підставі п.п.1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 на період іспитового строку обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На підставі п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України додатково покласти на ОСОБА_5 на період іспитового строку обов`язок - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов прокурора Очаківського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 про стягнення з ОСОБА_5 матеріальної шкоди задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь Фінансового управління Очаківської РДА в рахунок відшкодування витрат на лікування ОСОБА_6 в Очаківській ЦРЛ 12473 (дванадцять тисяч чотириста сімдесят три) грн. 16 коп.
Цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_5 матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування витрат на лікування 2680 грн. 36 коп., та за моральну шкоду 8000 (вісім ) тисяч грн., а всього 10680 (десять тисяч шістсот вісімдесят) грн. 36 коп.
Позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_5 в частині стягнення втраченого заробітку, - залишити без розгляду.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_6 відмовити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз: по дослідженню технічного стану транспортного засобу від 19 січня 2016 року № 2/314 - 1228 (одну тисячу двісті двадцять вісім) грн. 80 коп., транспортно-трасологічної від 22 січня 2016 року № 4/189 - 1843 (одну тисячу вісімсот сорок три) грн. 20 коп., судової автотехнічної від 23 вересня 2016 року № 09-1-545 - 1320 (одну тисячу триста двадцять) грн. 60 коп., а всього 4392 (чотири тисячі триста дев`яносто дві) грн. 60 коп.
Речовий доказ у кримінальному провадженні автомобіль марки «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вилучений на зберігання до Очаківського ВП УМВС України в Миколаївській області, повернути за належністю ОСОБА_5 .

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Головуючий: