Справа № 536/2007/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2016 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00001254 від 10 грудня 2016 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки

міста Кременчука Полтавської області, українки, громадянки України, з середньою

освітою, непрацюючої, неодруженої, проживає

АДРЕСА_1 , зареєстрованої в

АДРЕСА_2 , раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:

26 листопада 2016 року біля 20 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на території приватного домоволодіння розташованого в АДРЕСА_1 , де працювала по найму, скориставшись відсутністю господаря та інших сторонніх осіб викрала майно належне потерпілій ОСОБА_6 вартістю 632 грн. 1 коп., а саме: електронасос вібраційний «Vector Pump SN» вартістю 548 грн.29 коп., шланг садовий для поливу довжиною 7 м вартістю 83 грн.72 коп., спричинивши шкоду на зазначену суму, зникла з місця злочину та розпорядилась викраденим на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину за наведених вище обставин визнала в повному обсязі, надала показання, які є послідовними та повністю підтверджують обставини вчинення нею злочину, що викладені в обвинувальному акті та погодилася на скорочений порядок судового слідства без дослідження будь-яких доказів, крім її особистого допиту та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують її особу, стверджуючи, що її рішення добровільне і наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України їй зрозумілі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази необхідно дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченої та кваліфікація її дій та впевнившись про правильне розуміння обвинуваченою та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності її позиції, роз`яснивши їй, що у такому випадку вона буде позбавлена права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі і кваліфікує її за ч.1 ст.185 КК України, оскільки вона таємно викрала чуже майно.

При призначенні покарання суд враховує характер і тяжкість вчиненого, особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка характеризується посередньо, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Так, ОСОБА_4 активно сприяла розкриттю злочину, розкаялася у вчиненому, раніше не судима, і суд визнає ці обставини пом`якшуючими її покарання.

Обставин, що обтяжують її покарання не встановлено.

З урахуванням усіх обставин у справі, характеризуючих даних про особу обвинуваченої, яка вину визнала, вчинила умисний середньої тяжкості злочин з пом`якшуючими та без обтяжуючих покарання обставин, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, відсутність претензій потерпілої, викрадене повернуто, а також загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути відповідним скоєному, тобто необхідним і достатнім для виправлення особи, суд дійшов висновку, що обвинувачена може бути виправлена без ізоляції від суспільства, тому призначає їй покарання в межах санкції статті у виді громадських робіт.

Призначення такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

У рішенні від 09 червня 2005 року у справі «Бакланов проти Росії» та в рішенні від 24 березня 2005 року «Фрізен проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи, вказав Європейський суд у рішенні від 16 жовтня 2008 року у справі «Ізмайлов проти Росії».

Речові докази: електронасос «Vector» та 7 метрів гумового поливного шлангу передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 слід залишити у її володінні і користуванні, оскільки речі їй належать.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України призначивши покарання в виді 80 (восьмидесяти) годин громадських робіт.

Речові докази: електронасос «Vector» та 7 метрів гумового поливного шлангу передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити у її володінні і користуванні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 діб з моменту проголошення всіма учасниками процесу через Кременчуцький районний суд.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1