Справа № 549/10/17
Провадження № 1-кс/549/20/17
УХВАЛА
17 березня 2017 року смт.Чорнухи
Слідчий суддя Чорнухинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , начальника слідчого відділення Чорнухинського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_4 , представника власника вилученого транспортного засобу ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0000011 від 17.01.2017 за ст.246 КК України,
встановив:
Ухвалою Чорнухинського районного суду від 19.01.2017 року клопотання слідчого про арешт майна задоволено, накладено арешт на майно, вилучене в ході огляду місця події 16.01.2017 в рамках кримінального провадження №0000011 від 17.01.2017 за ч.1 ст.185 КК України, а саме:
-на трактор марки МТЗ-82.1, 2011 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця с.Городище Чорнухинсьокого району Полтавської області, згідно з свідоцтвом про реєстрацію великовантажного транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 10.10.2016 року;
- на двохосний, бортовий причіп;
- на сім колод деревини породи «Берест»: 1) діаметр 43х40 см, довжина 4,5 м; 2) діаметр 37х37 см, довжина 4,5 м; 3) діаметр 39х39 см, довжина 4,5 м; 4) діаметр 35х32 см, довжина 4,5 м; 5) діаметр 46х41 см, довжина 4,5 м; 6) діаметр 35х32 см, довжина 4,5 м; 7) діаметр 41х41 см, довжина 4,6 м.
13 березня 2017 ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про часткове скасування арешту майна мотивуючи тим, що з часу накладення арешту пройшло практично два місяці, у провадженні проведені всі необхідні експертизи, на вказаних речах відсутні сліди злочину і слідова інформація, яка б могла бути використана в ході досудового розслідування, підозра нікому не пред`явлена, а він позбавлений змоги використовувати трактор для обробітку земельної ділянки та засівання, що може потягти занедбання землі і втрату врожаю, і він залишиться без засобів для існування.
Посилаючись на практику Європейського суду з прав людини просив скасувати арешт на трактор та бортовий причеп.
Представник заявника в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених у клопотанні.
Крім того, у випадку відмови у скасуванні арешту майна просив передати його на відповідальне зберігання власнику.
Прокурор ОСОБА_3 та начальник слідчого Чорнухинського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечували і пояснили, що на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000011 від 17.01.2017 здійснюється за ст.246 КК України за фактом незаконної порубки лісу, в рамках провадження вже проведено кілька експертиз та вирішується питання про призначена екологічної експертизи. Останній висновок експерта був складений 10.03.2017.
Вважають, що трактор і причіп є знаряддям злочину, зняття арешту з вказаного майна призведе до втрати речових доказів, втрати цінності арештованого майна, що унеможливіть відшкодування шкоди, заподіяної довкіллю у розмірі 20 425,64 грн за рахунок арештованого майна.
Заслухавши осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, прихожу до наступних висновків.
Відповідно до положень ч.2 ст.170 КПК України, арешт на майно у вигляді речей накладається, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст. 167 КПК України, тобто, окрім іншого, що вони використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, а також є предметом кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як вбачається з наданих суду матеріалів скарги та кримінального провадження, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000011 від 17.01.2017 здійснювалось за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КПК України.
16 січня 2017 року в ході огляду місця події було виявлено та вилучено трактор марки МТЗ-82.1, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_5 , синього кольору, причіп без відповідних документів та 7 колод деревини породи «Берест» (а.с.2-4).
Постановою начальника СВ Чорнухинського відділення поліції ОСОБА_4 17.01.2016 вилучене в ході огляду місця події майно було визнано речовими доказами (а.с.7).
Ухвалою Чорнухинського районного суду від 19.01.2017 року клопотання слідчого про арешт майна задоволено, накладено арешт на майно, вилучене в ході огляду місця події 16.01.2017 в рамках кримінального провадження №0000011 від 17.01.2017 за ч.1 ст.185 КК України, а саме:
-на трактор марки МТЗ-82.1, 2011 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця с.Городище Чорнухинсьокого району Полтавської області, згідно з свідоцтвом про реєстрацію великовантажного транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 10.10.2016 року;
- на двохосний, бортовий причіп;
- на сім колод деревини породи «Берест»: 1) діаметр 43х40 см, довжина 4,5 м; 2) діаметр 37х37 см, довжина 4,5 м; 3) діаметр 39х39 см, довжина 4,5 м; 4) діаметр 35х32 см, довжина 4,5 м; 5) діаметр 46х41 см, довжина 4,5 м; 6) діаметр 35х32 см, довжина 4,5 м; 7) діаметр 41х41 см, довжина 4,6 м.
В силу ст.41 Конституції України, ст.1 протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу №1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).
Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п.21 ч.1 ст.7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст.28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.
Як вбачається із змісту клопотання та наданих матеріалів кримінального провадження, яке на даний час здійснюється за ст.246 КК України, слідчий звертався з вищенаведеним клопотанням в рамках кримінального провадження про арешт вищенаведеного майна, в тому числі трактора і причепа, які виходячи з вказаного, могли бути використані як доказ факту вчинення злочину.
Вказані предмети у визначеному законом порядку визнані речовими доказами, що виправдовує їхній арешт з метою збереження вказаних речових доказів, тому на даному етапі провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.
Разом з тим, - враховуючи наслідки арешту майна для власника майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, де жодній особі у кримінальному провадженні не пред`явлено підозру у вчиненні злочину, та розумні строки, - суд вважає трактор марки МТЗ-82.1, 2011 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на який ухвалою Чорнухинського районного суду від 19 січня 2017 року накладений арешт, передати на відповідальне зберігання його власнику ОСОБА_5 , з забороною відчуження та розпорядження та передання його третім особам, що узгоджуються з положеннями ст.ст. 100, 131 та 170 Кримінального процесуального кодексу України щодо вирішення питань, пов`язаних із зберіганням речових доказів та прийняттям рішення про арешт майна у кримінальному провадженні.
Щодо причепу ОСОБА_5 не надано доказів, що він є власником/володільцем цього майна, тому в цій частині клопотання також необхідно відмовити.
При цьому необхідно зазначити, що в матеріалах кримінального провадження відсутні дані, що трактор визнаний знаряддям злочину. Будь-яких доказів або аргументів, які б свідчили про необхідність подальшого утримання трактора на майданчику в Чорнухинському відділенні поліції прокурором і слідчим не надано.
При цьому твердження прокурора про зниження цінності трактора - 2011 року випуску, що у випадку його використання унеможливить в подальшому відшкодування заподіяної шкоди довкіллю за цивільними позовами в рахунок цього майна суд вважає припущенням.
При цьому цивільний позов, який би міг додатково виправдовувати утримання трактора у кримінальному провадженні, не заявлено, а у власності ОСОБА_7 перебуває земельна ділянка сільськогосподарського призначення, тому доводи представника ОСОБА_6 щодо вказаних обставин в цій частині не спростовані.
Керуючись ст.ст. 98, 167, 170,171, 172, 173, 174, 376 КПК України, слідчий суддя,
ухвалив:
1.Клопотання задовольнити частково.
2.В клопотанні ОСОБА_5 про скасування арешту трактору та причепу відмовити.
3.Трактор марки МТЗ-82.1, 2011 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на який ухвалою Чорнухинського районного суду від 19 січня 2017 року накладений арешт, передати на відповідальне зберігання його власнику ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця с.Городище Чорнухинського району Полтавської області (згідно з свідоцтвом про реєстрацію великовантажного транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 10.10.2016), з забороною відчуження та розпорядження та передання його третім особам.
Повний текст ухвали оголошений 22.03.2017 о 08 год. 30 хв.
Слідчий суддя ОСОБА_1