Справа № 461/3160/17
Провадження № 1-кс/461/3028/17
УХВАЛА
11.05.2017 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Львівської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в :
заявник звернувся до суду із скаргою на бездіяльність прокурора Львівської області, в якій просить зобов`язати прокуратуру Львівської області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомлення від 26.04.2017 р. та зобов`язати прокуратуру Львівської області направити вказане повідомлення до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, Генеральної прокуратури для проведення слідчих дій. В обґрунтування внесеної скарги покликається на те, що 26 квітня 2017 року заявником подано до прокурора Львівської області повідомлення про кримінальні правопорушення посадових осіб Галицького районного суду м. Львова, передбачені п.3 ст. 27, п.5 ст.185, ч.2 ст. 364, ст. 368-2, ч. 2 ст. 376 КК України. Однак станом на день подання скарги, всупереч вимогам КПК України відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що містяться у повідомленні про кримінальне правопорушення від 26.04.2017 року, не внесено.

В судовому засіданні заявник скаргу підтримав, надав пояснення, аналогічні до викладених у такій та просив скаргу задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду скарги. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги, відтак, зі згоди скаржника, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності прокурора на підставі наявних у справі матеріалів.

Заслухавши пояснення скаржника на підтримання доводів, викладених у скарзі, дослідивши матеріали скарги, вважаю, що в задоволенні такої скарги слід відмовити, виходячи з нижченаведеного.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань при отриманні заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний здійснити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 26 квітня 2017 року подав до прокуратури Львівської області повідомлення про кримінальні правопорушення посадових осіб Галицького районного суду м. Львова, передбачені п.3 ст. 27, п.5 ст.185, ч.2 ст. 364, ст. 368-2, ч. 2 ст. 376 КК України, тобто є належним носієм права на оскарження бездіяльності прокурора.

Відповідно до ч.3.6 Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення, затвердженої наказом Генерального прокурора України №125 від 03 грудня 2012 року, за заявами, повідомленнями про вчиненні кримінальні правопорушення, що не підслідні органам прокуратури, але надійшли на розгляд прокуратуру обласного рівня чи Генеральної прокуратури України, керівники структурних апаратів організовують роботу щодо скерування відповідно до міських, районних, міжрайонних, районних у містах і прирівняних до них прокуратур, прокуратур обласного рівня за територіальною юрисдикцією.
Як вбачається з матеріалів справи, супровідним листом від 27.04.2017 року № 04/2/2-р-17 за підписом заступника начальника управління нагляду у кримінальному провадженні начальника відділу прокуратури області ОСОБА_4 звернення ОСОБА_3 щодо можливого вчинення посадовими особами Галицького районного суду м. Львова крадіжки доказу по справі постійної перепустки та перепустки відповідальної особи ПАТ ТГК «Дністер» скерована для розгляду в порядку ст.214 КПК України до Львівської місцевої прокуратури №2.
Положення ч.1 ст. 214 КПК України зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки таку заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.

Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч.1 ст. 2 КК України, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину передбаченого цим Кодексом.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Відповідно до листа керівника Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 , заява ОСОБА_3 від 26 квітня 2017 року розглянута, водночас зазначено, що із заяви не вбачається жодних об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення протиправних діянь посадовими особами Галицького районного суду м. Львова, а тому викладені в ній відомості не підлягають внесенню до ЄРДР в порядку передбаченому ст. 214 КПК України.
Згідно ч.1 ст.306 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.318-380 КПК України, з урахуванням положень цієї глави.
Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Не зважаючи на зазначені положення КПК України особою, яка подала скаргу під час розгляду такої у суді не надано відомостей та доказів, які б підтверджували доводи, викладені у скарзі.
Відповідно до ч. 1 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, яка згідно ч.2 цієї статі може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги.
Таким чином з врахуванням вищенаведеного, приходжу до висновку, що прокуратурою Львівської області не порушено вимог КПК України, прав та законних інтересів заявника, його заява розглянута з врахуванням норм діючого законодавства, а тому скарга є безпідставною та у задоволенні такої слід відмовити.

Керуючись ст.ст.1,22,110,214,303,304,306,307,309,318-380 КПК України, ст.55 Конституції України, слідчий суддя -

у х в а л и в :
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Львівської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1