Справа № 639/2347/17-к
Провадж. № 1-кп/639/307/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2017 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого -судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -
ОСОБА_4 28.02.2017р. приблизно о 10 годині, перебував неподалік від домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ,де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з проникненням на територію вказаного домоволодіння, огородженого парканом, де проживає малознайомий йому ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , скориставшись тією обставиною, що вхідна хвіртка паркану була не зачинена, проник на територію домоволодіння, де помітив біля стіни житлового будинку металевий візок з двома ручками, яким вирішив таємно заволодіти. Надалі ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав металевий візок, належний ОСОБА_5 , вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4103 від 27.03.2017р. 800 грн., після чого звернувши викрадене майно на свою користь, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині за ч. 3 ст.185 КК України визнав у повному обсязі, суду пояснив, що дійсно 28 лютого 2017р. вранці він йшов по вулиці Дачній м.Харкова,де біля одного із будинків побачив незачинену хвіртку у паркані. Зайшовши без дозволу на територію вказаного домоволодіння він побачив біля стіни житлового будинку металеву тачку, якою вирішив заволодіти та здати на прийомний пункт металобрухту, що і було ним вчинено. Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, перелік та вартість викраденого не оспорює. У вчиненому щиро розкаюється. Просив суворо не карати його.
Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого.
Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище.
Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.
Суд, призначаючи покарання обвинуваченому, враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке є тяжким злочином, особу винного, який раніше не судимий в силу ст.89 КК України, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працює, має постійне місце проживання та реєстрації, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає повне визнання вини, щире каяття .
Обставин, які обтяжують покарання відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 67 КК України, судовим розглядом не встановлено.
Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину і вважає необхідним і достатнім призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, але звільнити від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили немає.
Цивільний позов не заявлено. Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого згідно ст. 124 КПК України.
Керуючись ст.ст.370,374,377 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити обраним у вигляді домашнього арешту.
Речовий доказ: металеву тачку, передану по збережувальній розписці потерпілому ОСОБА_5 (а.с.27 к/п),залишити останньому як законному власнику.
Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1