Справа № 173/136/16-к
Номер провадження1-кп/173/9/2017
В И Р О К
іменем України

03 серпня 2017 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніппропетровської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження (ЄРДР №30000983) за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Боровківка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, українцю, громадянину України, освіта середня-спеціальна, не одруженому, дітей не має, не працюючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Баглійського районного суду м.Дніпродзержинськ від 11 лютого 2016 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України до двох років обмеження волі, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , який раніше вчинив корисливий злочин, 23.10.2015 року, близько 01.30 години, знаходячись біля приміщення комплексу будівель та споруд «Олійниця та млин», яке належить ОСОБА_5 , розташованого за адресою АДРЕСА_3 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до центральної будівлі вказаного комплексу, де по виступам на стіні будівлі, заліз до місця кріплення камери відеоспостереження та руками відірвав її від стіни будівлі, після чого з місця скоєння злочину зник, тим самим умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, викрав кольорову камеру відеоспостереження AVD- 700VFIR 36/2/8-12W серійний номер С3D151010084, вартістю 1569,00 гривень, яка належить ОСОБА_5 , чим спричинив йому майнову шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав вину у вчиненому злочині. Суду показав, що восени 2015 року вночі, близько 1 год. він прийшов до олійниці в м.Верхівцеве, де зі стіни зняв камеру відеоспостереження, того ж дня продав її за 200 грн. та гроші використав на власні потреби. Викрадене майно повернув потерпілому.

Показання обвинуваченого є логічними, послідовними, взаємопов`язаними між собою та не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння обвинуваченим обставин справи, сумнів у добровільності його позиції.

У відповідності до ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, суд за згодою учасників кримінального провадження, роз`яснивши обвинуваченим наслідки не дослідження у справі всіх доказів, ухвалив в порядку дослідження обставин справи та перевірки їх доказами обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів.

Так висновком експерта від 25 січня 2016 року підтверджується вартість викраденого майна, а саме камери відеоспостереження 1569 грн.

Постановою від 27 жовтня 2015 року камеру відеоспостереження AVD- 700VFIR 36/2/8-12W, яку було викрадено у ОСОБА_5 , було визнано речовим доказом.

Отже, показаннями обвинуваченого та дослідженими письмовими доказами підтверджують час, місце та обставини вчинення злочину, його суспільно-небезпечні наслідки та об`єм та вартість викраденого майна.

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у таємному викраденню чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно.

Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст. 12 Кримінального кодексу України є злочином середньої тяжкості, його суспільно-небезпечні наслідки, дані про його особу, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, неодружений, дітей не має.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи суспільну небезпеку вчиненого злочину, особу ОСОБА_4 , з метою його виправлення, а також запобігання вчинення ним нових злочинів, суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді обмеження волі у межах санкції ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Крім того, призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд враховує те, що після вчинення ним злочину його було засуджено вироком Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська 11 лютого 2016 року та йому було призначено покарання у виді 2 років обмеження волі із звільненням від відбування покарання з встановленням іспитового строку один рік. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2017 року було скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_4 на направлено його для відбування покарання. За повідомленням Верхньодніпровського ВП ЖВП ГУНП в Дніпропетровській області 26 липня 2017 року ОСОБА_4 було затримано та направлено для відбування покарання.

У зв`язку з чим, суд керуючись ч. 4 ст. 70 КК України вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 остаточне покарання зав сукупністю злочинів у виді обмеження волі шляхом поглинання більш суворого покрання менш суворим. зарахувавши повністю відбуте покарання за попереднім вироком.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання про долю речового доказу, а саме камери відеоспостереження AVD- 700VFIR 36/2/8-12W, яка була передана на зберігання потерпілому підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у вкримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Досудова доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не складалася у відповідності до п. 2 ч. 4 ст. 314-1 КПК України, оскільки ОСОБА_4 вже відбуває покарання у виді обмеження волі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 55, 61, 65, 70 Кримінального кодексу України, ст.ст. 100, 368, 370, 374, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 Кримінального кодексу України призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання більш суворого покарання менш суворим, зарахувавши повністю відбуте покарання за вироком Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська 11 лютого 2016 року та остаточно призначити покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 - 26 липня 2017 року.

Речовий доказ, а саме камеру відеоспостереження AVD- 700VFIR 36/2/8-12W - залишити законному володільцю ОСОБА_5 .

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1