Справа № 382/188/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/390/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 12.04.2017

УХВАЛА
Іменем України
12 квітня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
цивільних позивачів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
представник цивільного позивача ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 ; потерпілого ОСОБА_9 ; цивільного позивача ОСОБА_10 ; цивільного позивача ОСОБА_11 на вирок Яготинського районного суду Київської області від 31 січня 2017 року, яким:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Тетіїв Київської області, із середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого останній раз згідно вироку Подільського районного суду м.Києва від 16 квітня 2013 року за ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільненого від покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки,
визнано винним за ч.1 ст.286 КК України, призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

На підставі ст.ст.71, 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного за даним вироком покарання, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Подільського районного суду м.Києва від 16 квітня 2013 року у виді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці.

Призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на 5 років 3 місяці з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Цивільний позов прокурора Яготинського відділу Бориспільської місцевої прокуратури в інтересах Яготинської центральної районної лікарні задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Яготинської центральної районної лікарні 4067грн. 31коп. витрат на лікування потерпілого.

Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

Цивільний позов ОСОБА_10 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 2000грн. на відшкодування завданої моральної шкоди, 1000грн. витрат на правову допомогу.

Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_10 відмовлено.

Цивільний позов ОСОБА_11 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 69161грн. в рахунок вартості відновлюваного ремонту транспортного засобу, 7000грн. на відшкодування завданої моральної шкоди, 1000грн. витрат на правову допомогу, 1200грн. в рахунок вартості проведення звіту автотоварознавчого дослідження.

Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави 761грн. 61коп. судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_11 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави 613грн. 80коп. вартості інженерно-транспортної експертизи.

Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави 613грн. 80коп. вартості інженерно-транспортної експертизи.

Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави 613грн. 80коп. вартості інженерно-транспортної експертизи.

Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави 613 (шістсот тринадцять) грн. 80 (вісімдесят) коп. вартості інженерно-транспортної експертизи.

Вироком також вирішено питання щодо речових доказів по справі, -

ВСТАНОВИЛА:
Як вбачається з вироку суду першої інстанції, 09 вересня 2015 року близько 22 год. 25хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом, рухався на мотоциклі марки МТ-10.36 н/з НОМЕР_1 , по вул.Незалежності в м.Яготин Київської області у напрямку до центра міста.

Під час руху ОСОБА_7 проявив неуважність, не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не переконавшись у безпечності виконуваного маневру, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки ВАЗ 21703 н/з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир мотоцикла ОСОБА_9 згідно з висновком судово-медичної експертизи № 19/д від 26 листопада 2015 року отримав осколковий перелом лівого наколінника, гематоми повік обох очей, що відносяться, до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою розладу здоров`я понад 21 добу.

За описаних обставин ОСОБА_7 порушив Правила дорожнього руху, що знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події.

Обвинувачений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить вирок Яготинського районного суду Київської області від 31 січня 2017 року скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Вимоги обґрунтовує тим, що було порушене його право на захист, оскільки він був вимушений відмовитись від захисника у зв`язку з тим, що захисник вимагав від нього значну суму коштів для оплати його послуг.

Крім цього зазначає, що розгляд був здійснений без потерпілого ОСОБА_9 , покази якого мають важливе значення для розгляду справи.

Потерпілий ОСОБА_9 в апеляційній скарзі просить скасувати вирок Яготинського районного суду Київської області від 31 січня 2017 року, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Вимоги обґрунтовує тим, що судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_7 був здійснений без участі потерпілого ОСОБА_9 , зазначає, що він не отримував судових повісток.

Цивільний позивач ОСОБА_10 в апеляційній скарзі просить скасувати вирок Яготинського районного суду Київської області від 31 січня 2017 року, призначити ОСОБА_7 покарання у відповідності до матеріалів кримінального провадження, стягнути на його користь 1740,98грн. витрат понесених на придбання ліків та 15000грн. на відшкодування моральної шкоди.

Вимоги обґрунтовує тим, що визначений судом першої інстанції розмір моральної шкоди не відповідає вимогам справедливості, крім того вважає, що суд безпідставно залишив без розгляду його вимогу про стягнення коштів на стаціонарне лікування.

Цивільний позивач ОСОБА_11 в апеляційній скарзі просить скасувати вирок Яготинського районного суду Київської області від 31 січня 2017 року, призначити ОСОБА_7 покарання у відповідності до матеріалів кримінального провадження, стягнути на його користь 20000грн. моральної шкоди.

Вважає, що суд першої інстанції безпідставно частково задовольнив вимоги цивільного позову в частині моральної шкоди, зазначає, що визначений судом першої інстанції розмір моральної шкоди не відповідає вимогам справедливості.

В запереченнях на апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_9 цивільні позивачі ОСОБА_11 та ОСОБА_10 просить залишити апеляційні скарги обвинуваченого та потерпілого без задоволення, посилаючись на те, що потерпілий ОСОБА_9 неодноразово у встановленому законом порядку викликався до суду, причини неявки були визнані судом неповажними.

Крім цього вважають, що судом не було порушене право обвинуваченого на захист, оскільки відмова від захисника була заявлена добровільно та без будь-якого тиску.

Заслухавши суддю-доповідача,

обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційні скарги свою та потерпілого та просили їх задовольнити, апеляційні скарги цивільних позивачів підтримали лише в частині скасування вироку;

потерпілого ОСОБА_9 , який підтримав апеляційні скарги свою та обвинуваченого та просив їх задовольнити, апеляційні скарги цивільних позивачів підтримав лише в частині скасування вироку суду;

цивільних позивачів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які підтримали свої апеляційні скарги та просили їх задовольнити, а апеляційні скарги обвинуваченого та потерпілого ОСОБА_9 просили залишити без задоволення,

прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, просив вирок залишити без змін;

вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Згідно ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим та ґрунтуватись на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, з дотриманням вимог кримінального та кримінально-процесуального закону.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.409, ч.1 ст.412 КПК України підставою для скасування вироку є істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Забезпечення обвинуваченому права на захист згідно ст.129 Конституції України є основною засадою судочинства, а відповідно до ст.7 КПК України, віднесено до загальних засад кримінального провадження.

Стаття 59 Конституції України проголошує право кожного на правову допомогу та вільний вибір захисника своїх прав, а ст.63 - закріплює право на захист підозрюваного, обвинуваченого чи підсудного.

Згідно ч.1, ч.2 ст.20 КПК України обвинувачений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати участь у кримінальному провадженні, користуватись правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені КПК України. Суд зобов`язаний роз`яснити обвинуваченому його права та забезпечити право на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним або призначеного захисника.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (Санніно проти Італії рішення № 30961/03 від 27 квітня 2006 р) забезпечення ефективного захисту є обов`язком суду, а тому нероз`яснення обвинуваченому права мати захисника та обмеження цього права, незабезпечення ефективної правової допомоги є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з вироку, справа розглянута без участі захисника обвинуваченого.

Із аналізу журналів судових засідань та звукозаписів судових засідань (а.с. 155) вбачається, що в судовому засіданні яке відбулося 24.06.2016р. у обвинуваченого був захисник ОСОБА_15 , проте наступні судові засідання в тому числі допит обвинуваченого відбувалися без участі захисника, а обвинувачений в судовому засіданні від захисника не відмовлявся, суд не обговорював питання про можливість розгляду справи у відсутність захисника, не з`ясував у обвинуваченого чи не бажає він використати право на безоплатну правову допомоги.

Суд не з`ясував в ході судового розгляду підстави написання заяви обвинуваченим про розірвання договору з захисником, та причини розірвання договору з захисником (т.1 а.с.114)

Під час апеляційного розгляду, обвинувачений ОСОБА_7 , послався на порушення судом першої інстанції його права на захист, оскільки він був вимушений розірвати договір з захисником у зв`язку з тим, що він не мав матеріальної можливості оплатити послуги захисника.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд, розглянувши справу без участі захисника обвинуваченого, не з`ясував належним чином позицію обвинуваченого ОСОБА_7 про можливість розгляду справи без участі його захисника.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.3 ст.56 КПК України потерпілий має право бути завчасно проінформований про час місце судового розгляду та брати участь у судовому провадженні.

Суд першої інстанції розглянув справу у відсутність потерпілого ОСОБА_9 , який не був належним чином проінформований про час та місце судового розгляду, а його показання мають важливе значення для розгляду справи.

Потерпілий ОСОБА_9 під час апеляційного розгляду справи пояснив, що не отримував судові повістки про виклик в судові засідання і зазначив, що підпис, який міститься на зворотних повідомленнях в матеріалах справи(а.с.107), йому не належить.

Вказана неповнота судового розгляду свідчить про розумність доводів обвинуваченого та потерпілого ОСОБА_9 та про порушення судом таких засад кримінального провадження, як можливість реалізації права на захист та змагальність сторін, що гарантується нормами, передбаченими ст.ст. 20, 22 КПК України.

З врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції під час судового провадження були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства, тому колегія суддів вважає, що вирок суду слід скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, під час якого потрібно, дослідивши докази по справі в повному обсязі відповідно до вимог кримінального і кримінального процесуального законодавства та з врахуванням доводів, викладених в апеляційних скаргах обвинуваченого, потерпілого ОСОБА_9 та цивільних позивачів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 прийняти законне і обґрунтоване рішення .

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 412, 415, 418, 419, КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 ; потерпілого ОСОБА_9 задовольнити.

Апеляційні скарги цивільного позивача ОСОБА_10 ; цивільного позивача ОСОБА_11 задовольнити частково.

Вирок Яготинського районного суду Київської області від 31 січня 2017 року, щодо ОСОБА_7 скасувати.

Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

СУДДІ:
(підпис) (підпис) (підпис)