Справа № 369/7451/17
Провадження № 1-кп/369/606/17
В И Р О К
іменем України
07.09.17 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

провівши судовий розгляд в залі суду в м. Києві кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівське Таращанського району Київської області, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, неодруженого, приватного підприємця, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не має судимості у відповідності до ст.89 КК України, у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 187, ч.1 ст.146, ч.2 ст.289 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
15.04.2017 року близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, маючи прямий умисел на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , де застосовуючи насильство небезпечне для життя та здоров`я, шляхом нанесення ударів дерев`яною битою ОСОБА_7 , спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синців нижньої повіки, які згідно висновку експерта № 66 від 28.04.2017 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, заволодів ключами від автомобіля марки «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_1 та мобільним телефоном марки «Noti i-184», які знаходилися в кишені одягу потерпілого, чим заподіяв останньому матеріального збитку на суму 210 грн.

Крім того, 15.04.2017 року близько 21 год. 00 хв. у ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , під час вчинення розбійного нападу, виник умисел на незаконне позбавлення волі ОСОБА_7 з метою змусити останнього повернути грошові кошти. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно з корисливих мотивів, зв`язавши потерпілому руки скотчем, наказав останньому спуститися до погреба, що знаходився на території цього ж домоволодіння. Перебуваючи під дією, заподіяних тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 виконав наказ ОСОБА_5 . Після чого, ОСОБА_5 зачинив двері до погреба, де знаходився ОСОБА_7 , незаконного позбавивши останнього волі, тобто протиправно перешкоджав ОСОБА_7 вільно залишати місце, в якому знаходитись не бажав.

Крім того, 15.04.2017 року близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу домоволодіння № 9 по вул. Кооперативна в с. Віта Поштова Києво-Святошинського району Київської області, будучи особою, яка вчинила розбійний напад, маючи прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, скориставшись відсутністю користувача автомобіля марки «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому приїхав ОСОБА_7 та який був припаркований поряд вказаного домоволодіння, за допомогою ключів від вказаного автомобіля, якими заволодів під час розбійного нападу на ОСОБА_7 , проник до салону зазначеного автомобіля та використовуючи вказані ключі привів у дію двигун та рушив із місця, тим самим незаконно заволодів вказаним автомобілем на якому з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні злочинів визнав повністю підтвердив обставини їх скоєння встановлені органом досудового розслідування.

У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо його не карати.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини у вчинених злочинах, а також те, що наявні у кримінальній справі докази стосовно фактичних обставин учасниками судового провадження не оспорюються, зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які не оспорюються.

Суд визнає, що обвинувачений дав суду правдиві показання, які узгоджуються з обставинами встановленими досудовим розслідуванням.

Таким чином, вина обвинуваченого у вчиненні умисних злочинів доказана повністю, його дії судом кваліфікуються за ч. 1 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій); за ч.1 ст.146 КК України, як незаконне позбавлення волі людини; за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів та особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що вчинені ним злочини відносяться до тяжких злочинів та злочину середньої тяжкості, ОСОБА_5 за місцем реєстрації характеризується позитивно, не має судимості згідно ст.89 КК України, приватний підприємець, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_8 , 2008 року народження, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття , що полягає у критичній оцінці обвинуваченим своєї протиправної поведінки, що характеризується щирим осудом цієї поведінки, повним визнанням своєї вини, висловленні жалю з приводу вчиненого, готовності нести покарання за вчинений злочин, обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено, та призначає покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст. 187 та ч.2 ст.289 КК України, у вигляді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.146 КК України.

Однак, приймаючи до уваги, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, враховуючи обставини вчиненого злочину, його щире каяття, позитивні характеристики, наявність на утриманні малолітньої дитини, суд приходить до висновку про можливість звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

У зв`язку із звільненням обвинуваченого від відбування покарання, керуючись ст. 77 КК України, суд не призначає обвинуваченому додаткове покарання у виді конфіскації майна, передбачене ч.2 ст.289 КК України.

Речові докази по справі відсутні.

Судові витрати підлягають стягненню із обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370- 374,376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 187, ч.1 ст.146, ч.2 ст.289 КК України, і призначити йому покарання:

-за ч.1 ст.187 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

-за ч.1 ст.146 КК України у вигляді обмеження волі на строк 2 (два) роки;

-за ч.2 ст.289 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 02.10.2009 року, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний № НОМЕР_3 ) на користь держави 2379 (дві тисячі триста сімдесят дев`ять) грн. 52 коп.

Запобіжний захід застосований до ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні у виді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, скасувати.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору; інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді; копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1