У Х В А Л А Справа № 200/8841/17
Провадження № 1-кс/200/5240/17
09 червня 2017 року м. Дніпро
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю представника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі клопотання представника ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -
В С Т А Н О В И В:
У судовому засіданні представник ОСОБА_3 своє клопотання підтримав, прохав задовольнити з наведених у ньому підстав. Пояснення надав аналогічні його тексту.
ОСОБА_5 теж клопотання підтримав, прохав задовольнити. Пояснив, що вилучені у нього телефони є його особистими телефонами, а грошові кошти є його особистими коштами, які він позичив та віз із собою, так як збирався купувати автомобіль. Надав копію договору позики.
ОСОБА_6 теж клопотання підтримав, прохав скасувати арешт, накладений на його майно. Пояснив, що вилучені у нього телефони, на які накладено арешт, є його особистими телефонами. Рублі РФ є коштами, що залишилися у нього після поїздки до окупованого Криму. Гривні є коштами, які є його з дружиною спільною сумісною власністю.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, вважаючи, що слідчим суддею арешт на майно накладено законно та обґрунтовано. Пояснив, що вилучене при обшуках майно та гроші є предметами, які можуть бути надбані злочинним шляхом. Тому, з метою збереження цих предметів, які можуть бути конфісковані за вироком суду, а також з метою відшкодування завданої шкоди, так як кримінальна справа розслідується за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, слідчий, з яким погодився він, вийшов із клопотанням про накладення на вказане майно арешту. З цим клопотанням погодився слідчий суддя та наклав на нього арешт. На даний час слідство не закінчено, підозри нікому не пред`явлено. Про пред`явлення підозри можна буде говорити з моменту закінчення призначених по справі експертиз.
Слідчий належним чином повідомлений, але у судове засідання не з`явився, письмових заяв а клопотань суду не надав. Учасники процесу не заперечували проти розгляду справи за відсутності слідчого. З цих підстав справу розглянуто за відсутності слідчого, винесено ухвалу по суті.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб . Нормою ч. 2 цієї статті встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Відповідно до норми ч. 3 цієї статті, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Нормами ч.ч. 4-6 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України ; арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України; у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна; у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково; арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що у подальшому застосування цього запобіжного заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Розглянувши клопотання та надані до нього додатки, заслухавши пояснення представника та власників майна, з`ясувавши думку прокурора, вважаю, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Вилучені при обшуку посвідчення серії УХЛ № 418 ГУ МП ДО Харківської області на ім`я ОСОБА_6 , банківська картка КБ «Приватбанк» № НОМЕР_8 та банківська картка ПАТ «Ощадбанк» № 008/0904 є тимчасово вилученим майном і тому арешт на ці предмети накладено обґрунтовано.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167-174, 309, 369, 371, 372 КПК України, -
Клопотання представника ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити частково.
У частині скасування арешту рухомого майна: посвідчення серії НОМЕР_7 ГУ МП ДО Харківської області на ім`я ОСОБА_6 , банківської картки КБ «Приватбанк» № НОМЕР_8 та банківської картки ПАТ «Ощадбанк» № 008/0904 відмовити.
Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів зо дня її проголошення.
Слідчій суддя ОСОБА_1