Справа №766/1342/17
н/п 1-кп/766/3152/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.04.2017 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000083, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новопетрівка Новобузького району Миколаївської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, раніше не судимого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

-у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, -

встановив:

11 лютого 2015 року, на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 року №303/2014, затвердженого Законом України №1225-УІІ від 28.01.2015 року, Баштанським РВК Миколаївської області громадянин ОСОБА_4 призваний на військову службу за мобілізацією.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 НГ України від 23 березня 2015 року №56 солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду стрільця 1 відділення 1 стрілецького взводу 5 стрілецької роти цієї ж військової частини.

З часу видання ВО Президента України, Головою Верховної ради України Указу «Про часткову мобілізацію» №303/2014 від 17.03.2014 року, до цього часу на території України, згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ст. 1 Закону України «Про оборону України», почав діяти особливий період, тобто період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи призваним за мобілізацією військовослужбовцем, солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою.

Всупереч зазначених вимог, ОСОБА_4 , достовірно знаючи статутні обов`язки, передбачені законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

Так, проходячи військову службу та будучи забезпечений речовим, грошовим, продовольчим та іншими видами забезпечення, 30 червня 2015 року солдат ОСОБА_4 вирішив ухилитись від військової служби та самовільно залишити місце служби, мотивуючи свої дії сімейними обставинами.

Реалізуючи свій умисел, близько 18 години 30 червня 2015 року, ОСОБА_4 , в умовах особливого періоду, діючи умисно, в порушення статутних вимог, маючи на меті ухилитись від військової служби, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 НГ України, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

Того ж дня, солдат ОСОБА_4 сів на рейсовий автобус та дістався до місця свого проживання у с. Мар`янівка Баштанського району Миколаївської області, де ухилявся від військової служби.

В період з 30 червня 2015 року по 18 січня 2017 року солдат ОСОБА_4 без поважних причин обов`язки військової служби не виконував, до військової частини безпідставно не прибував, проводячи час на власний розсуд.

При цьому, солдат ОСОБА_4 не вживав жодних заходів для з`явлення у військову частину, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління, за наявності реальної можливості для цього.

У подальшому, солдат ОСОБА_4 вирішив припинити ухилятися від проходження військової служби та 18 січня 2017 року добровільно прибув до військової прокуратури Херсонського гарнізону із зізнанням, повідомивши про викладені вище обставини.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорив, розкаявся, зазначив, що був вимушений покинути військову частину, оскільки тяжко захворіла його бабуся.

Оскільки обвинувачений визнав свою провину, сумнівів в добровільності його позиції немає, фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд, з врахуванням думки учасників судового розгляду, визнав відповідно до ст. 349 КПК України недоцільним дослідження інших доказів у справі.

Суд вважає, що дії ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за ч. 3 ст. 408 КК України як дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

При обранні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, за матеріалами справи характеризується посередньо, на наркологічному та психіатричному обліку не перебуває, злочин вчинив вперше, обставинами, які пом`якшують покарання, визнає повне визнання вини, з`явлення із зізнанням, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин (хвороба близького родича), щире каяття, яке виразилося у тому, що в судовому засіданні обвинувачений висловив жаль з приводу вчиненого, обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у розмірі, про який зазначив прокурор, та визнати разом з цим за можливе звільнити обвинуваченого від відбування цього покарання з випробуванням, що, на думку суду, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

При цьому, у зв`язку із застосуванням до обвинуваченого положень ст. 75 КК України, суд вважає за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 373 - 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.408 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 03 (три) роки з покладенням на нього відповідно до ст. 76 КК України (у редакції Закону №1254-VI від 14.04.2009 року) обов`язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції (уповноваженого органу з питань пробації); повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію (уповноважений орган з питань пробації) про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції (уповноваженому органі з питань пробації).

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня проголошення до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області з урахуванням обмежень, визначених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений має право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1