Справа № 520/5713/17
Провадження № 1-кс/520/1161/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.05.2017 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, українця, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді надійшло клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в кримінальному проваджені внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001200 від 15.05.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 289 КК України.

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 15.05.2017 приблизно о 16.10 годині ОСОБА_5 , діючи умисно з прямим наміром, направленим на незаконне заволодіння транспортним засобом, знаходячись неподалік від будинку 94 по вул. Академіка Корольова в м. Одесі, впевнившись у відсутності поблизу сторонніх осіб, шляхом відчинення передньої правої двері проникла в салон автомобіля «Деу Ланос», 2005 року випуску, зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 . Після чого, з метою незаконного заволодіння вказаним транспортним засобом, намагався знайти предмет, за допомогою якого можливо привести двигун в робочий стан та отримати можливість керувати зазначеним автомобілем і здійснювати на ньому рух.

Однак, в зв`язку із тим, що ОСОБА_5 був помічений потерпілим ОСОБА_7 та під час намагання зникнути з місця вчинення злочину був затриманий працівниками поліції, не закінчив злочин до кінця з причин, які не залежали від його волі .

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.289 КК України - закінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом з будь-якою метою.

16.05.2017 повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.289 КК України.

Слідчий звертається з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обґрунтовуючи клопотання тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до п`яти років, не має постійного джерела прибутку, перебуваючи на свободі, маючи конституційне право вільно рухатися за межі мешкання, території юрисдикції органів досудового розслідування та суду, має можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім того, враховуючи зібрані докази вчинення підозрюваним злочину, є підстави вважати його схильність до здобуття матеріальних цінностей злочинним шляхом, що вказує на можливість у разі перебування підозрюваного на свободі вчинити інший злочин.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали у повному обсязі та просили слідчого суддю його задовольнити.
Захисник підозрюваного просив клопотання слідчого задовольнити частково, застосувавши відносно підозрюваного домашній арешт у нічний період доби, вказавши, що підозрюваний має постійне місце проживання, раніше не судимий, долучивши матеріали, які характеризують підозрюваного.
Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.
Вивчивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Приймаючи до уваги дані, які містяться в наданих суду матеріалах, а саме: протоколі прийняття заяви про вчинене відносно ОСОБА_8 кримінальне правопорушення від 15.05.2017 року, свідоцтві про реєстрацію автомобіля «Деу Ланос», протоколах допиту потерпілого ОСОБА_8 від 15.05.2017 року та 16.05.2017 року, протоколах допиту свідків ОСОБА_9 від 16.05.2017 року, ОСОБА_10 від 15.05.2017 року, протоколі огляду місця події від 15.05.2017 року, протоколі допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 16.05.2017 року, беручи до уваги речові докази, в рамках кримінального провадження, а саме автомобіль потерпілого та вилучений у ОСОБА_5 пульт дистанційного управління автомобільною сигналізацією «SHERIFF» PIT4BTX940LCD, слідчий суддя вважає доведеним наявність обґрунтованої підозри в скоєні ОСОБА_5 кримінального правопорушення. Між тим, дослідивши матеріали, долучені до клопотання, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні злочину середньої тяжкості, що вказує на неналежне дослідження слідчим та прокурором всіх обставин кримінального провадження.

Так, згідно протоколу допиту потерпілого від 15.05.2017 року, який між тим був очевидцем злочину, окрім ОСОБА_5 інкримінований останньому злочин було вчинено також особою кавказької національності, який в подальшому був затриманий разом з ОСОБА_5 .

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що слідчим та прокурором допущено помилку щодо повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 289 КК України, оскільки в діях ОСОБА_11 , згідно матеріалів поданих слідчим, вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України, за кваліфікуючими ознаками за попередньою змовою групою осіб, що за ступенем тяжкості є тяжким злочином.

На підставі викладеного, враховуючи, що ОСОБА_5 не обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, так як в його діях вбачаються ознаки більш тяжкого злочину, враховуючи корисливий характер інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, його суспільно-негативний характер, цинізм, який проявляється у нехтуванні нормами моралі, нехтуванні правом іншої особи на безперешкодну реалізацію права власності, беручи до уваги, що підозрюваний не працює, не має постійного джерела прибутку, має схильність до незаконного здобуття матеріальних цінностей, що вказує на доведеність ризиків можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, впливу на потерпілого та свідків в кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання, що вищевикладені факти та обставини в сукупності свідчать про неможливість запобігання вказаним ризикам, шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а тому клопотання слідчого задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 186, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Копію ухвали слідчого судді направити до прокуратури Одеської області.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1