Справа № 308/589/17
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

02.08.2017 м. Ужгород
Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що заявник вчетверте не прибув у судове засідання, хоч про час і місце розгляду його скарги був повідомлений завчасно, і не подав до суду ні клопотань про перенесення розгляду, ні доказів поважності причин його неприбуття. Своє рішення вмотивував тим, що така поведінка заявника свідчить про втрату ним інтересу до предмету оскарження, порушення розумних строків розгляду його скарги, а залишення її без розгляду не позбавляє його права звернутись з такою ж скаргою до суду повторно.
В апеляційній скарзі порушується питання про скасування ухвали слідчого судді. Заявник вказує, що жодне з його клопотань про ознайомлення з матеріалами провадження задоволено не було, судове засідання неодноразово переносилось, а його клопотання про листування через електронну пошту проігноровано.
Апеляційний суд заслухав доповідь судді про зміст оскарженої ухвали і апеляційної скарги, пояснення заявника на підтримання апеляційних вимог, промову прокурора, який з апеляційними вимогами не погодився і просив залишити їх без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін, провів судові дебати, перевірив матеріали провадження, обговорив доводи сторін і вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Відповідно до п.18 ст.3, ч.3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у порядку, передбаченому цим Кодексом, здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні шляхом вирішення питань, винесених на його розгляд сторонами та віднесених до його повноважень цим Кодексом.
Згідно п.3 ч.1 ст. 303, ст. 306 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження на досудовому провадженні може бути оскаржене заявником. Така скарга розглядається слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380, з урахуванням положень глави 26 цього Кодексу.
Це означає, що слідчий суддя має розглянути скаргу на постанову слідчого про закриття кримінального провадження за процедурою судового розгляду, в тому числі з`ясувати всі обставини, встановлені слідчим, перевірити, чи підтверджуються вони показаннями осіб, документами, іншими доказами, на яких ґрунтується постанова, в разі заявлення клопотань про доповнення судового розгляду, розглянути їх, провести судові дебати і викласти своє рішення у формі ухвали, зміст якої повинен відповідати вимогам ст. 372 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду. Суд має право накласти грошове стягнення на потерпілого у випадках і в порядку, передбачених главою 12 цього Кодексу.
З журналу судового засідання та змісту його технічного запису вбачається, що цей порядок слідчим суддею дотриманий не був, внаслідок чого скарга ОСОБА_6 на постанову слідчого від 29.12.2016 про закриття кримінального провадження залишилась нерозглянутою.
Стаття 129 Конституції України визначає одними з основних засад судочинства законність, а також забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.
Згідно ч.3 ст. 307 та ст. 392 КПК України ухвала слідчого судді про відмову в задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку. А ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, згідно частині 4 ст. 424 КПК України, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Тому розгляд Апеляційним судом скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження з постановленням своєї ухвали за правилами ч.3 ст. 407 КПК України без розгляду її уповноваженим судом першої інстанції, в разі винесення апеляційним судом ухвали про відмову в задоволенні скарги, позбавило б заявника права на її апеляційне оскарження, що є неприпустимим.
Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. ст. 404, 405, 407, 412, 415 КПК України, Апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню касаційним порядком не підлягає.
Судді