Справа № 464/5214/17
пр.№ 1-кп/464/334/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сихівський районний суд м.Львова
в складі: головуючого ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження відносно:
Ку д р и ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, гр-н України, з середньою освітою, невійськовозобов`язаний, неодружений, не працює, раніше судимий 30.11.16. Сихівським районним судом м. Львова за ч.1 ст.185 КК України до 200 годин громадських робіт, покарання відбуте, -
за ч.2 ст.185 КК України, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та мешканець АДРЕСА_2 , українець, гр-н України, з середньо-спеціальною освітою, невійськовозобов`язаний, неодружений, працює електрогазозварником ручного дугового зварювання в ПрАТ НВО «Термоприлад»,раніше не судимий, -
за ч.2 ст.185 КК України, -
з участю: прокурора ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 27 червня 2017 року близько 12.00 год., знаходячись на території загального користування біля приватного будинку АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів,шляхом вільного доступу, за попередньою змовою між собою, а ОСОБА_7 повторно, знявши з завіс, викрали дві частини залізної брами, загальною вагою 110 кг та загальною вартістю 418 грн., власником якої є потерпіла ОСОБА_6 . В подальшому продали вказану браму, а отримані гроші витратили на власні потреби. Своїми протиправними діями завдали потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 418,00 грн.
Допитані в судовому засіданні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 винуватими себе в інкримінованому їм злочині визнали повністю та надали суду пояснення аналогічні фабулі обвинувачення. Ствердили, що 27 червня 2017 року близько 12.00 год. гуляючи, побачили браму, яку в подальшому викрали та здали в пункт прийому металобрухту. Отримані кошти в сумі 400 грн. витратили на власні потреби. Просять суд суворо їх не карати, враховуючи щире каяття та відшкодування потерпілій заподіяної шкоди.
Потерпіла ОСОБА_6 надала суду показання аналогічні фабулі обвинувачення. Ствердила, що 27 червня 2017 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 викрали браму, яка є її власністю. Завдану шкоду їй відшкодовано, а тому будь-яких претензій до обвинувачених у неї немає. Підтримала думку державного обвинувачення щодо призначення обвинуваченим міри покарання .
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинувачених, потерпілої та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особи обвинувачених. Обвинувачені та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Дії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, так як вони вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_7 - повторно.

З урахуванням вимог ст.ст.65-67 КК України, призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, вчинення обвинуваченим злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше судимий, сирота, позитивно характеризується, щиро покаявся, відшкодував потерпілій заподіяну шкоду, та суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі. Враховуючи особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість звільнення його від відбування покарання з випробовуванням, так як його виправлення можливе без ізоляції від суспільства з покладенням на нього обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України.
З урахуванням вимог ст.ст.65-67 КК України, призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, вчинення обвинуваченим злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, працює, відшкодував потерпілій заподіяну шкоду, та суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі. Враховуючи особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість звільнення його від відбування покарання з випробовуванням, так як його виправлення можливе без ізоляції від суспільства з покладенням на нього обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, с у д , -
з а с у д и в :
ОСОБА_7 визнати винуватим за ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання один рік шість місяців позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік шість місяців.
Згідно з ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:
1.періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2.повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
ОСОБА_8 визнати винуватим за ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання один рік шість місяців позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.
Згідно з ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:
3.періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
4.повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Вирок може бути оскаржений згідно із ст.395 КПК України до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Оригінал. Виготовлено в одному екземплярі.