печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 листопада 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на рішення компетентних посадових осіб Головного слідчого управління Національної поліції України у кримінальному провадженні №0000468,

В С Т А Н О В И В :

адвокат ОСОБА_3 звернулась в інтересах ОСОБА_5 до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на рішення компетентних посадових осіб Головного слідчого управління Національної поліції України у кримінальному провадженні №0000468.

В обґрунтування доводів скарги посилається на те, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000468 (виділене з кримінального провадження № 0000237), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.11.2012 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.

05.09.2016 сторона захисту звернулась до Головного слідчого управління Національної поліції України з клопотанням про допит в якості свідка голови правління ЗАТ «Транспортник» ОСОБА_7 , інших осіб та витребування документів.

Разом з тим, постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_6 від 06.09.2016 у задоволенні клопотання відмовлено.

Посилаючись на те, що дана постанова спрямована на обмеження можливостей сторони захисту на збирання доказів у кримінальному провадженні, а відтак є незаконна та необґрунтованою, ставить вимогу про скасування постанови старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_6 від 06.09.2016 про відмову у задоволенні клопотання; зобов`язання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_6 допитати як свідка голову правління ЗАТ «Транспортник» ОСОБА_7 та витребувати документи.

В судовому засіданні адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 скаргу підтримали з підстав, викладених в ній.

Старший слідчий в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала проти доводів та вимог скарги, просила відмовити в її задоволенні, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість.

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000468 (виділене з кримінального провадження № 0000237), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.11.2012 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.

05.09.2016 сторона захисту звернулась до Головного слідчого управління Національної поліції України з клопотанням про допит як свідка голови правління ЗАТ «Транспортник» ОСОБА_7 , інших осіб та витребування документів у кримінальному провадженні №0000468.

Постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_6 від 05.09.2016 у задоволенні клопотання відмовлено.

Як регламентовано ч.2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Між тим, згідно ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (ч.2 ст. 91 КПК України).

У відповідності до ч.3 ст. 93 КПК України сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 КПК України.

Разом з тим, зі змісту клопотання не вбачається, які саме з обставин, які передбачені ч.1 ст. 91 КПК України, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні має на меті встановити ініційована слідча дія, а відтак стверджувати, що ця слідча дія здатна забезпечити подання суду належних і допустимих доказів, як це передбачено ч.3 ст. 93 КПК України, не представляється можливим.

Враховуюче це, слідчий суддя погоджується з таким висновком слідчого в оскаржуваній постанові про відсутність підстав для задоволення клопотання сторони захисту з вищевказаних мотивів, а відтак скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 220, 303, 305, 307, 309, 372, 376, 532 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на рішення компетентних посадових осіб Головного слідчого управління Національної поліції України у кримінальному провадженні №0000468, - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення і підлягає безумовному виконанню.

Слідчий суддя: ОСОБА_1