Дата документу 04.04.2017
Справа № 501/572/17

УХВАЛА
04 квітня 2017 року слідчій суддя Іллічівського міського суду Одеської області ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
особи, у володінні якої знаходиться майно ОСОБА_4 ,
В С Т А Н О В И В:
03 квітня 2017 року до слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області надійшло вказане клопотання, в якому слідчий СВ Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 просить слідчого суддю накласти арешт на автомобіль марки «MITSUBISHI GALANT», державний номер НОМЕР_1 , який знаходиться у володіння ОСОБА_4 та належить ОСОБА_6 , з метою збереження речових доказів та проведення відповідних судових експертиз.
Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що 02 квітня 2017 року, приблизно о 09 годин 59 хвилин, до Чорноморського ВП Овідіопольськього ВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення, про тещо за адресою: АДРЕСА_1 , автомобіль марки «MITSUBISHI GALANT», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , в результаті чого ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої плечової кості зі зміщенням.
Під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль марки «MITSUBISHI GALANT», державний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_6 було вилучено.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання і просить задовольнити його, інші учасники розгляду клопотання проти задоволення клопотання не заперечували.
Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, передачі, відчуження.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно до ч.3 ст.170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Приймаючи до уваги можливість втрати слідів злочину, використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для підозрюваного, власника та третіх осіб, вважаю доведеним у судовому засіданні слідчим наявність обґрунтованих підстав для арешту автомобіля марки «MITSUBISHI GALANT», державний номер НОМЕР_1 , який знаходиться у володіння ОСОБА_4 та належить ОСОБА_6 , з метою збереження речових доказів та проведення відповідних судових експертиз, шляхом заборони розпорядження та використання з правом вилучення його у власника.
Слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити власнику автомобіля, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за його клопотанням, якщо доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба (абз.2 ч. 1 ст. 174 КПК України).
Керуючись ст.ст.110, 131-132, 98, 171-173, 309, 395 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Накласти арешт на автомобіль марки ««MITSUBISHI GALANT», державний номер НОМЕР_1 , який знаходиться у володіння ОСОБА_4 та належить ОСОБА_6 , з метою збереження речових доказів та проведення відповідних судових експертиз шляхом заборони розпорядження та використання з правом вилучення його у власника.
Негайне виконання ухвали покласти на слідчого СВ Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 .
Копії ухвали надіслати (вручити) прокурору, слідчому, іншим зацікавленим особам.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя