Провадження №1-кп/748/175/17
Єдиний унікальний № 748/1080/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2017 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000032 від 18 квітня 2017 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 проживаючого в АДРЕСА_2 , працюючого інженером Чернігівського лінійно- виробничого управління газопроводів, раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,
Сторони кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, відповідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) № 56 від 21 березня 2014 року, солдат, призначений на посаду механіка водія електрика відділення управління взводу управління батареї управління артилерійської розвідки військової частини, грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби, упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до яких оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності покладається на Збройні Сили України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є справою всього українського народу і обов`язком кожного громадянина України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу під час мобілізації у війсковій частині НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ), діючи з особистих мотивів, з прямим умислом, 29 вересня 2014 року незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), яка дислокується в АДРЕСА_3 , повернувшись у розташування військової частини 17 лютого 2015 року.

Таким чином, ОСОБА_3 у період з 29 вересня 2014 року по 17 лютого 2015 року обов`язки військової служби не виконував, перебував у м. Чернігові, де займався особистими справами та проводив час на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, пдтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті. Щиро розкаюється у вчиненому.

Згідно з вимогами ст. 349 ч.3 КПК України за згодою всіх учасників судового провадження визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин кримінального провадження та вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Дії обвинуваченого, що виразились у самовільному залишенні військової частини без поважних причин тривалістю понад один місяць органами досудового слідства вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 407 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є з`явлення із зізнанням та щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено. За місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, повне визнання вини, обставини, за яких обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, молодий вік, наявність на утриманні двох малолітніх дітей, сталого доходу, суд приходить до висновку, що покарання ОСОБА_3 слід призначити із застосуванням ст.69 КК України, а саме перейти до іншого більш м`якого виду покарання не зазначеного у санкції статті за інкримінований йому злочин, та призначити йому покарання у виді штрафу в межах, встановлених для даного виду покарання в Загальній частині КК України.
Судові витрати по справі відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлено.
.
Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України та призначити йому покарання за цей злочин із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 110 неоподатковуваваних мінімумів доходів громадян, що відповідає 1 870 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався, підстави для його обрання до вступу вироку в законну силу відсутні.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуюча ОСОБА_1