АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/6748/15-к Номер провадження 11-кп/786/45/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 185 КК України З.С.Т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_12 , прокурора Полтавської місцевої прокуратури на вирок Київського районного суду м.Полтави від 13 травня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта середня, не одружений, не працює, має на утриманні малолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , судимий:13.05.2016 року Київським районним судом м.Полтави за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, засуджений:
- за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань. призначених даним вироком та вироком Київського районного суду м.Полтави від 13.05.2016 року, остаточно визначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець та мешканець АДРЕСА_2 , громадянин України, освіта середня, не одружений, раніше не судимий, засуджений:
- за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець та мешканець АДРЕСА_3 , громадянин України, освіта середня, не працює, не одружений, раніше не судимий, засуджений:
- за ч.2 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на користь потерпілого ОСОБА_13 заподіяну йому матеріальну шкоду в розмірі 1 235 грн. та моральну шкоду в розмірі 1 000 грн., а всього 2 235 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на користь потерпілого ОСОБА_14 заподіяну йому матеріальну шкоду в розмірі 3 100 грн. та моральну шкоду в розмірі 2 000 грн., а всього 5 100 грн.

За вироком суду ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за попередньою змовою між собою та у всіх випадках, діючи спільно з прямим умислом, з корисливою метою особистого збагачення у вересні 2015 року вчинили ряд крадіжок майна з автомобілів громадян за наступних обставин.

14.09.2015 року, близько 03.00 год., ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , перебуваючи поряд з буд.№1 по вул.Вільямса в м.Полтава, шляхом демонтажу заднього скла автомобіля марки „ВАЗ-21011, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_15 , таємно викрали:

- акумулятор автомобільної марки „Power Impulse 6 CT-60-A3, вартістю 479, 75 грн.;

- метановий редуктор „Bigas M96/97, вартістю 1 012, 23 грн.;

- автомобільну магнітолу марки „Kenwood KDC-W6641UY, вартістю 2 000 грн.;

- акустичну полицю „Car Audio, вартістю 115, 65 грн., в якій знаходились два динаміки марки „Prology TX-6923, вартістю 652, 37 грн.;

- заднє скло до вказаного автомобіля, вартістю 100 грн.;

- спортивну сумку з футбольною формою, вартістю 3 000 грн.,

чим спричинили останньому матеріальної шкоди на загальну суму 7 360 грн.

В ніч з 20.09.2015 року на 21.09.2015 року, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , перебуваючи поряд з буд.№11 по вул.Халтуріна в м.Полтава. повторно, шляхом пошкодження дверного замку автомобіля марки „ВАЗ-21070, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_16 , таємно викрали:

- антену до рації, вартістю 200 грн.;

- повітряний компресор „Heavy Duty 12V, вартістю 462, 60 грн.,

чим спричинили останньому матеріальної шкоди на загальну суму 662, 60 грн.

21.09.2015 року, близько 03.00 год., ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , перебуваючи поряд з буд.№12 по вул.Примакова в м.Полтава, повторно, шляхом демонтажу лобового скла автомобіля марки „ВАЗ-2105, коричневого кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_17 , таємно викрали:

- автомобільні задні фари до вказаного автомобіля, вартістю 1 000 грн.;

- навігатор „Pioneer, вартістю 700 грн.;

- акумулятор, вартістю 1 000 грн.;

- лобове скло до вказаного автомобіля, вартістю 384, 37 грн.,

чим спричинили останньому матеріальної шкоди на загальну суму 3 084, 37 грн.

22.09.2015 року, близько 02.00 год., ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , перебуваючи поряд з буд.№6 по вул.Халтуріна в м.Полтава, повторно, шляхом пошкодження дверного замка автомобіля марки „ВАЗ-21053, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_18 , таємно викрали:

- акумулятор „Westa 6CT-60A, вартістю 617, 50 грн.;

- газовий редуктор „Атікер, вартістю 200 грн.;

- газовий балон, чорного кольору, об`ємом 50 л., вартістю 500 грн.,

чим спричинили останньому матеріальної шкоди на загальну суму 1 317, 50 грн.

23.09.2015 року, близько 02.00 год., ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , перебуваючи поряд з буд.№8 по пров.Заячий в м.Полтава, повторно, шляхом пошкодження дверного замка автомобіля марки „ВАЗ-2105, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_14 , таємно викрали:

- акумулятор „Plus, вартістю 700 грн.;

- пропановий редуктор газового обладнання „Tomasetto AT07, вартістю 536, 28 грн.;

- запасне колесо „Rosavs Бц-20 R13, вартістю 452, 58 грн.,

чим спричинили останньому матеріальної шкоди на загальну суму 1 688, 86 грн.

23.09.2015 року, близько 03.30 год., ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , перебуваючи поряд з буд.№25 по вул.Уютна в м.Полтава, повторно, шляхом пошкодження дверного замка автомобіля марки „ВАЗ-21070, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_13 , таємно викрали:

- акумулятор, вартістю 1 000 грн.;

- запасне колесо „GT Radial R13, вартістю 512, 43 грн.,

чим спричинили останньому матеріальної шкоди на загальну суму 1 512, 43 грн.

В кінці вересня 2015 року, близько 03.30 год., ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , перебуваючи поряд з буд.№56А по вул.Пушкіна в м.Полтава, повторно, шляхом пошкодження дверного замка автомобіля марки „ВАЗ-21070, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_19 , таємно викрали:

- автомобільну магнітолу марки „Autofonвартістю 500 грн.;

- акустичну полицю, вартістю 100 грн., в якій знаходились два динаміки марки „Premiera MS-6.94, вартістю 100 грн.,

чим спричинили останній матеріальної шкоди на загальну суму 1 000 грн.

Обвинувачений ОСОБА_12 в принесеній апеляційній скарзі, з урахуванням внесених змін, просить змінити вирок Київського районного суду м. Полтави від 13.05.2016 року в частині обрання міри покарання та пом`якшити його до максимально можливих меж.
При цьому, вказує на порушення допущені судом першої інстанції, при визначенні міри покарання.
Помилково судом зроблено висновок про не визнання ним вини, з огляду на те, що від нього не прозвучало «Я визнаю себе винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України».
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду, в частині призначеного ОСОБА_12 за ч.2 ст.185 КК України покарання, скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення внаслідок його м`якості та постановити новий вирок, яким ОСОБА_12 засудити за ч.2 ст.185 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки. Вказав, що судом залишено поза увагою процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_12 , який жодним чином не розкаявся у своїх діях, вини у вчиненому не визнав, не вибачився перед потерпілими та не вжив заходів до відшкодування заподіяної ним шкоди.
Інші учасники судового розгляду вирок суду не оскаржили.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_12 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_9 , які підтримали подану апеляційну скаргу з підстав в ній зазначених, прокурора, який подану апеляційну скаргу не підтримав, обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та їх захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які апеляційну скаргу прокурора не підтримали та не заперечували проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_12 , перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_12 підлягає задоволенню, а апеляційна скарга прокурора Полтавської місцевої прокуратури задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Вирок суду оскаржується обвинуваченим ОСОБА_12 та прокурором лише в частині призначеного покарання ОСОБА_12 .
Вирок в частині, що стосується обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ніким не оспорюється.
Кваліфікація дій ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 185 КК України є правильною та в апеляційних скаргах також не оскаржується.
Таким чином, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, за попередньою змовою з обвинуваченими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , передбачених ч. 2 ст. 185 КК України є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам.
Відповідно до положень ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та вироку суду першої інстанції, ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , за попередньою змовою, вчинили злочини, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України, за які ОСОБА_10 з застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України був засуджений до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, ОСОБА_11 до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки з іспитовим строком на 1 рік, ОСОБА_12 до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з іспитовим строком на 3 роки. При цьому судом належним чином не наведено обґрунтувань щодо призначення ОСОБА_12 покарання наближеного до вищої межі найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, з огляду на відсутність обтяжуючих покарання обставин та наявність відомостей про те, що ОСОБА_12 вперше притягається до кримінальної відповідальності.

Не наведено також обґрунтувань щодо призначення більш суворого покарання ОСОБА_20 ніж призначено ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , за попередньою змовою з якими, він вчиняв інкриміновані злочини.

Вимоги прокурора, наведені в апеляційній скарзі, щодо призначення ОСОБА_12 найбільш суворого покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, зі звільненням його від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, не ґрунтуються на законі.

Відповідно до положень ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно з ст. 65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на грунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції хоча і була врахована відсутність обставин, що обтяжують покарання, та те, що ОСОБА_12 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, однак попри це йому було призначено покарання, яке не відповідає його меті, особі обвинуваченого та є надто суворим. Крім того, ОСОБА_12 свою вину в інкримінованих злочинах визнав в судовому засіданні, під час апеляційного розгляду.
Колегія суддів погоджується з висновком суду про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, однак призначений іспитовий строк, з огляду на викладені вище обставини, має бути зменшеним.
За таких обставин, апеляційна скарга з внесеними змінами обвинуваченого ОСОБА_20 підлягає задоволенню в повному обсязі, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_21 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_12 - задовольнити.

Вирок Київського районного суду м. Полтави від 13 травня 2016 року, в частині призначеного покарання ОСОБА_12 змінити.

Пом`якшити ОСОБА_12 покарання та вважати його засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі положень ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_12 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк 2 роки.

В іншій частині вирок Київського районного суду м. Полтави від 13 травня 2016 року відносно ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення.
СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4