Справа № 739/140/17
Провадження № 1-кс/739/30/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" січня 2017 р. м. Новгород-Сіверський

Слідчий суддя Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження №0000227,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 звернулася до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження №0000227, винесену 30 грудня 2016 року слідчим слідчого відділення Новгород-Сіверського ВП ГУНП в Чернігівській області.

Скарга мотивована тим, що 04 березня 2016 року вона звернулася до Новгород-Сіверського ВП ГУНП в Чернігівській області із заявою про вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого статтею 185 КК України зазначивши, що останній викрав з її будинку, розташованого в м. Новгороді-Сіверському, належне їй майно. Водночас слідчий в ході досудового розслідування встановивши, що ОСОБА_7 дійсно забрав з її будинку належне їй майно дійшов висновку, що останнє є спільною сумісною власністю ОСОБА_7 та її. Водночас заявниця стверджує у скарзі, що з 2013 року вона постійно знаходиться в Російській Федерації і зі ОСОБА_7 спільно не проживає. Викрадені ОСОБА_7 речі були придбані нею особисто і не належать до майна, набутого під час спільного проживання з останнім. Також зазначає, що справа взагалі не розслідувалася, клопотання про допит свідків злочину не були задоволені і такі свідки не допитувалися, її доводи про те, що вона з 2013 року зі ОСОБА_7 не проживає проігноровані та не перевірялися. У зв`язку з викладеним просить оскаржувану постанову скасувати як таку, що винесена незаконно.

У судовому засіданні представник потерпілої скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав, вказаних у скарзі.

Слідчий та прокурор висловилися проти задоволення скарги та просили в її задоволенні відмовити, зазначили, що оскаржувана постанова є обґрунтованою та законною і підстави для її скасування відсутні.

Зважаючи на відсутність відповідних клопотань слідчим суддею, на підставі частини першої статті 107 КПК України фіксація судового розгляду за допомогою технічних засобів не здійснювалася.

Заслухавши пояснення представника потерпілої, прокурора та слідчого, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, 09 березня 2016 року заявниця звернулася до Новгород-Сіверського ВП ГУНП в Чернігівській області із заявою про вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого статтею 185 КК України, зазначивши, що останній викрав з її будинку, розташованого по АДРЕСА_1 належне їй майно, а саме: душову кабінку, кухонний куточок, скутер, телевізор, набір корпусних меблів, пилосос, бензопилу та комп`ютер загальною вартістю 20 150 грн, а також документи на це майно.

24 березня 2016 року старшим інспектором Новгород-Сіверського ВП ГУНП в Чернігівській області складено висновок про припинення перевірки за заявою ОСОБА_6 оскільки майно, яке забрав ОСОБА_8 з будинку ОСОБА_6 , є їхньою спільною власністю.

Ухвалою слідчого судді Новгород-Сіверського ВП ГУНП в Чернігівській області від 22 квітня 2016 року за результатами розгляду скарги ОСОБА_6 начальника слідчого відділення Новгород-Сіверського ВП ГУНП в Чернігівській області зобов`язано внести відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_6 до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

02 червня 2016 року на виконання вказаної ухвали слідчого судді слідчим Новгород-Сіверського ВП ГУНП в Чернігівській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 за ознаками злочину, передбаченого статтею 356 КК України, якою передбачено відповідальність за самоправство.

Після реєстрації кримінального провадження слідчим допитано в якості потерпілу ОСОБА_6 . В ході допиту остання дала показання про те, що ОСОБА_8 здійснив викрадення належного їй майна, вказаного у її заяві, яке зберігалося в її будинку, розташованому по АДРЕСА_1 . При цьому зазначила, що з 2013 постійно проживає в Російській Федерації і будь-яких стосунків з ОСОБА_8 не підтримує, останній лише доглядав за її будинком. З показань потерпілої також вбачається, що майно, яке було викрадене з будинку, належало їй особисто.

Жодних інших слідчих дій в рамках даного кримінального провадження проведено не було.

30 грудня 2016 року слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000227 на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України.

Вказана ухвала мотивована тим, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що майно, яке ОСОБА_8 забрав з будинку потерпілої є їхнім спільним майном, що свідчить про відсутність ознак злочинів, передбачених статтею 185 КК України, тобто крадіжки, та статтею 356 КК України, тобто самоправства.

Частиною другою статті 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого, прокурора повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Як вбачається, в ході досудового розслідування слідчим не забезпечено всебічності та повноти дослідження обставин кримінального провадження, зокрема не допитано ОСОБА_8 , тобто особу, яка згідно показань потерпілої ОСОБА_6 викрала належне останній майно, не проведено огляд житла ОСОБА_6 з метою виявлення та фіксації слідів злочину про який повідомила остання, не допитано в якості свідків осіб, на яких посилалася ОСОБА_6 зазначаючи, що останні можуть підтвердити факт придбання саме нею майна, яке було викрадено з її будинку. Також в ході досудового розслідування не перевірялися відомості щодо перебування потерпілої з 2013 року на території Російської Федерації шляхом витребування відповідних даних з Державної прикордонної служби України, що в свою чергу сприятиме з`ясуванню того, чи дійсно ОСОБА_6 та ОСОБА_8 проживали однією сім`єю після 2013 року та чи є майно, яке ОСОБА_8 забрав з будинку ОСОБА_6 , спільною власністю останніх, оскільки з наявних в матеріалах кримінального провадження товарних чеків і квитанцій вбачається, що принаймні частина майна, яке ОСОБА_8 забрав з будинку ОСОБА_6 була придбана у 2014-2015 роках.

Вказані вище недоліки досудового розслідування свідчать, що постанова про закриття кримінального провадження №0000227 винесена передчасно і є необґрунтованою, відповідно така постанова підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 110, 303, 307, 369-372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження №0000227 задовольнити.

Постанову слідчого СВ Новгород-Сіверського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 від 30 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження №0000227 скасувати.

Матеріали кримінального провадження №0000227 повернути до Новгород-Сіверського ВП ГУНП в Чернігівській області для проведення подальшого досудового розслідування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1