Справа № 352/1965/16-к
Провадження № 11-сс/779/141/2017
Категорія Категорія ст. 303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі суддів:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Тисменицького районного суду від 29 травня 2017 року за участю прокурора ОСОБА_7 , представника потерпілої ОСОБА_8

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Тисменицького районного суду від 29 травня 2017 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_9 на постанову заступника начальника СВ Тисменицького ВП ГУНП Козубяка К.М. від 14.11.2016 року про закриття кримінального провадження №0000228 від 14.05.2013 року.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що в скарзі не наведено переконливих доводів, які б стверджували про те, що шляхом проведення додаткових, інших процесуальних дій у кримінальному провадженні, будуть встановлені фактичні дані про обставини, які б свідчили про вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення та відповідно виключали підстави для закриття даного кримінального провадження за п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Слідчий повно та об`єктивно перевірив твердження заявниці і з`ясував, що між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 існують цивільно-правові зобов`язання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_11 вважає ухвалу незаконною та такою, що винесена слідчим суддею з порушенням чинного кримінального процесуального законодавства. Покликається, що суд формально з`ясував природу даних правовідносин.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, ухвалу скасувати та відновити досудове слідство по даному кримінальному провадженні.

Під час апеляційного розгляду:

- представник потерпілої ОСОБА_8 підтримав апеляційну скаргу, вказавши на допущені слідчим під час досудового розслідування та слідчим суддею під час розгляду скарги ОСОБА_6 порушення вимог закону;

- прокурор заперечив доводи апеляційної скарги та зазначив, що ухвала слідчого судді постановлена з дотриманням положень КПК України і підстав для її скасування немає.

З`ясувавши всі обставини, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, вислухавши доводи учасників судового провадження, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що ОСОБА_6 слід поновити строк на апеляційне оскарження, а апеляційну скаргу задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Оскільки оскаржувана ухвала була отримана представником скаржниці 01.06.2017 року , а скаргу вона подала до суду 06.06.2017 року у строк, встановлений ст.304 КПК України , то клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає до задоволення.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді,то колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Як вбачається з матеріалів, при розгляді скарги ОСОБА_11 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження у зв`язку з встановленою відсутністю складу кримінального правопорушення, слідчим суддею не у повній мірі дотримано вимоги ст.ст.306, 307 КПК України.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя послався на те, що у даному провадженні між потерпілою та ОСОБА_10 мали місце цивільно-правові відносини, що правильно встановлено слідчим органу досудового розслідування.

Однак такий висновок є передчасним, не ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а тому ухвалу слідчого судді слід скасувати з постановленням нової ухвали.

Оглянутими у засіданні апеляційного суду матеріалами кримінального провадження встановлено, що що 16 квітня 2011 року у Богородчанський РВ УМВС в області поступила заява ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що в період часу з кінця листопада 2010 року до середини грудня 2010 року, з приміщення квартири останньої, що за адресою: АДРЕСА_1 , при відсутності ознак проникнення в житло, невстановленою особою таємно було викрадено гроші в сумі 1200 доларів США. Крім того, наприкінці січня 2011 року, з салону автомобіля марки Mitsubishi Lancer X, який належить ОСОБА_9 , при відсутності ознак протиправного проникнення в салон автомобіля, невстановленою особою таємно було викрадено мобільний телефон марки «Самсунг», вартістю 605 грн.

24 січня 2012 року прокуратурою Богородчанського району по даному факту порушено кримінальну справу за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

14 травня 2013 року слідчим СВ Богородчанського РВ УМВ С України в Івано-Франківській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_12 по даному факту внесено відомості до ЄРДР за № 0000228, а 14 листопада 2016 року заступником начальника СВ Тисменицького ВП ГУНП ОСОБА_13 провадження закрито у зв`язку з встановленою відсутністю складу кримінального правопорушення.

Разом з тим, досудове розслідування за заявою ОСОБА_6 всупереч вимогам ч. 2 ст.9 КПК України не було проведено всебічно, повно і неупереджено, а прийняте слідчим процесуальне рішення про закриття кримінального провадження є передчасним та належним чином не вмотивованим.

Положеннями ст.ст. 2, 8, ч. 1 ст.9 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, з застосуванням до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури, здійснення кримінального провадження з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ст. 2 КПК України закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення.

Зі змісту ст.284 КПК України вбачається, що кримінальне провадження закривається в силу наявності обставин, які його виключають, та чіткий перелік яких міститься в даній статті.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Цих вимог слідчим при прийнятті рішення в повній мірі дотримано не було.

Так, в постанові про закриття кримінального провадження не дана належна оцінка даним, що містяться в розписці ОСОБА_10 ( т.1., а.с.217 ), зокрема її змісту щодо обставин заволодіння коштами потерпілої, у взаємозв`язку з показаннями свідка ОСОБА_14 .

Слідчим також не повністю були виконані вказівки прокуратури Тисменицького району від 05.05.2015 року щодо проведення певних слідчих дій з метою дослідження усіх обставин справи кримінального провадження.

Виходячи з аналізу вимог ст.284 КПК України, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Колегія суддя, на підставі досліджених матеріалів кримінального провадження приходить до висновку, що вказана вище вимога закону заступником начальника СВ Тисменицького ВП ГУНП ОСОБА_15 не дотримана і постанова про закриття кримінального провадження винесена без повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, а також містить суперечності.

Зокрема, у резолютивній частині постанови зазначено, що кримінальне провадження закрито у зв`язку з встановленою відсутністю складу кримінального правопорушення, хоча в мотивувальній її частині зазначено дві підстави закриття: відсутність події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та відсутність суб`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 304, 117, 405, 407, 418, 376, 419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Тисменицького районного суду від 29.05.2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Тисменицького районного суду від 29 травня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу.

Скаргу ОСОБА_6 задовольнити, а постанову заступника начальника СВ Тисменицького ВП ГУНП Козубяка К.М. від 14.11.2016 року про закриття кримінального провадження №0000228 від 14.05.2013 року скасувати.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_2