Справа №: 272/803/17
Провадження № 1-кс/272/93/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2017 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :
головуючої: слідчої судді - ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря- ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
встановив :
21.07.2017 року до Андрушівського районного суду Житомирської області надійшло клопотання слідчого СВ Андрушівського ВП БВП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_4 про накладення арешту на майно ОСОБА_5 ..
В ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди в період часу з 22 год. 05 хв. 19.07.2017 по 00 год. 10 хв. 20.07.2017 причетний до дорожньо-транспортної пригоди автомобіль оглянутий, сфотографований та після вилучення о 00 год. 10 хв. 20.07.2017 тимчасово перебуває на території Андрушівського відділення поліції Бердичівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області.
В судове засідання власник майна не з`явився, що не перешкоджає розгляду клопотання.
Враховуючи, що від учасників процесуальної дії клопотання про застосування технічних засобів фіксування не надходило, то суд відповідно до положень ст. 107 ч.1 КПК України приймає рішення про розгляд клопотання без застосування технічних засобів фіксування.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.
Вислухавши думку прокурора, який клопотання підтримав з наведених у ньому підстав, зазначивши, що вилучене майно є речовим доказом та потребує проведення ряду експертиз для встановлення істинни у кримінальному провадженні, дослідивши матеріали додані до клопотання, оскільки вилучений транспортний засіб є речовим доказом та є необхідність для проведення ряду криміналістичних експертиз, тому з метою збереження речових доказів, суд вважає, що є підстави для накладення арешту на вказане майно.
Керуючись ст.ст. 167, 170-173, 174, 175 КПК України, суд
ухвалив :
Клопотання задовольнити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1