Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/1767/17
Провадження № 1-кп/758/322/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2017 Подільський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження №1-кп/758/322/17-к (справа №758/1767/17), кримінальне провадження під час проведення досудового розслідування № 0007757, по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, не одруженого, освіта вища, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
16.11.2016 року, близько 09 години 20 хвилин, ОСОБА_5 , керуючи технічно-справним автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався зі швидкістю 20 км/год по проїзній частині вулиці Почайнинській зі сторони вулиці Г. Сковороди в напрямку вулиці Хорива в місті Києві.
Рухаючись у вказаному напрямку, ОСОБА_5 , наближався до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований на перехресті вулиць Почайнинської та Спаської в місті Києві. В`їжджаючи на даний нерегульований пішохідний перехід, ОСОБА_5 не урахував дорожню обстановку, при наближенні до пішохідного переходу не зменшив швидкість, не зупинився для того, щоб надати дорогу пішоходам, не переконався, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена небезпека, в результаті чого порушив Правил дорожнього руху України, а саме не виконав вимог:
- п. 1.5: Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
- п. 2.3(б): Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- п. 18.1: Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_5 виразились в тому, що він, керуючи технічно-справним автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по проїзній частині вулиці Почайнинської зі сторони вулиці Г. Сковороди в напрямку вулиці Хорива в місті Києві не урахував дорожню обстановку, при наближенні до пішохідного переходу не зменшив швидкість, не зупинився для того щоб надати дорогу пішоходам, не переконався, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена небезпека, в результаті чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка в цей час переходила проїжджу частину по пішохідному переходу зліва направо відносно руху водія.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку судово-медичної експертизи №74/Е від 26.01.2016, спричинені тілесні ушкодження у вигляді: «закрита черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку з формуванням геморагічних вогнищ в базальних відділах лівої скроневої та правої лобної часток, травматичного субарахноїдального крововиливу, підшкірної гематоми з садном лобно-тім`яної ділянки справа, параорбітальних гематом з обох сторін.»
Морфологічні властивості виявлених ушкоджень речовини та оболонок головного мозку дозволяють стверджувати, що як відновлення анатомічної цілісності вказаних структур так і відновлення їх функції спостерігалось у строк понад 21 добу. Тому, вказана закрита черепно-мозкова травма за ступенем тяжкості відноситься до тілесного ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.
Характер та морфологія виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони утворились внаслідок дії тупими предметами, що могло бути при транспортній травмі 16.11.2016 (травма при зіткненні автомобіля, який рухався, з пішоходом) та вищезазначені ушкодження не мають ознак небезпеки для життя.
Порушення вимог п.18.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою винуватість в інкримінованому йому злочині визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення злочину, як вони пред`явлені в обвинуваченні та дав показання, що 16.11.2016 року, приблизно о 09 годині 20 хвилин, він, керуючи технічно-справним автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався зі швидкістю 20 км/год по проїзній частині вулиці Почайнинській зі сторони вулиці Г. Сковороди в напрямку вулиці Хорива в місті Києві.
Рухаючись у вказаному напрямку, він наближався до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований на перехресті вулиць Почайнинської та Спаської в місті Києві. В`їжджаючи на даний нерегульований пішохідний перехід, не урахував дорожню обстановку, при наближенні до пішохідного переходу не зменшив швидкість, не зупинився для того, щоб надати дорогу пішоходам, не переконався, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена небезпека, порушив Правила дорожнього руху України, в результаті чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка в цей час переходила проїжджу частину по пішохідному переходу зліва направо відносно руху водія.
Він погоджується з висновками судово-медичної експертизи про характер і тяжкість тілесних ушкоджень, які він заподіяв потерпілій. У вчиненому щиро кається.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Суд встановив, що ОСОБА_5 своїми діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні ушкодження, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.
Обираючи покарання ОСОБА_5 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, зокрема, межі санкції ч. 1 ст.286 КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризувався позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Пом`якшуючою обставиною покарання ОСОБА_5 суд визнає щире каяття, що передбачено п.1 ч.1 ст.66 КК України.
Обтяжуючих покарання обставин, передбачених ст. 67 КК України, в діях ОСОБА_5 не встановлено.
Враховуючи вказані обставини, тяжкість скоєного, що обвинувачений не працює, постійного заробітку немає, майнову шкоду потерпілій не відшкодував, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_5 до покарання у виді обмеження волі з позбавленням права керувати транпорними засобами.
Однак, враховуючи особу обвинуваченого, що він кається у вчиненому, суд вважає можливим звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та покласти на нього обов`язки передбачені ст.76 КК України. Суд, з врахуванням позиції потерпілої, яка просить реально позбавити права керування обвинуваченим транспортними засобами, не знаходить підстав для застосування до додаткового покарання вимог ст. 75, 76 КК України.
Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Згідно ст.124 КПК України із ОСОБА_5 підлягають стягненню судові витрати на проведення експертизи у справі.
Долю речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд ,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді двох років обмеження волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на два роки.
Згідно ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки. Іспитовий строк ОСОБА_5 встановити один рік.
Згідно п.п.1,2 ч. 1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Згідно вимог ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_5 (індивідуальний номер картки платника податків № НОМЕР_1 ) одну тисячу сто гривень 50 копійок судових витрат на проведення експертизи у справі.
Згідно ст.100 КПК України речові докази, які передано для зберігання обвинуваченому, залишити в його володінні як законного власника.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СуддяОСОБА_1