печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2017 року Печерський районний суд м. Києва у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-
В С Т А Н О В И В:
06.04.2017 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого СВ Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_5 про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які були подані до суду одночасно.
12.06.2017 до канцелярії суду надійшли матеріали стосовно затримання підозрюваного ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді від 06.04.2017.
В обґрунтування клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 зазначається наступне.
У провадженні СВ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0001188 від 19.02.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , маючи намір на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи з корисливих мотивів, вчинив шахрайські дії за наступних обставин.

Так, 18.02.2015 приблизно о 16.30 год., знаходячись в приміщенні «Палацу дітей та юнацтва» за адресою: м. Київ, вул. І.Мазепи, 13, ОСОБА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, підійшов до малолітнього ОСОБА_6 і, представившись працівником прокуратури Печерського району м. Києва, повідомив, що нещодавно в Печерському районі м. Києва сталася крадіжка мобільного телефону і йому необхідно перевірити мобільний телефон ОСОБА_6 за номером ІМЕІ на предмет того, чи не є він краденим. ОСОБА_6 , вважаючи, що діє не на шкоду власних інтересів, добровільно передав належний йому мобільний телефон марки «Леново» вартістю 500 гривень, на рахунку якого знаходилось 90 гривень, ОСОБА_4 , після чого ОСОБА_4 забрав вказаний телефон та покинув місце скоєння злочину, а в подальшому розпорядився вказаним телефоном на власний розсуд, а саме продав його раніше незнайомому чоловіку за 200 гривень, чим завдав ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 590 гривень.

За аналогічних обставин, 19.02.2015 приблизно о 15.30 год., 24.04.2015 приблизно о 15.30 год., ОСОБА_4 шляхом зловживання довірою заволодів майном ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , чим завдав їм матеріальну шкоду на суму 7 000 гривень та 5 000 гривень відповідно.

30.09.2015 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України.

Сторона обвинувачення стверджує, що запобігти ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, можливо лише шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав викладених у ньому та просив задовольнити.
ПідозрюванийОСОБА_4 в судовому засіданні просив обрати йому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, надав суду заяву про розгляд клопотання слідчого про обрання йому запобіжного заходу без захисника, що не пов`язано з його матеріальним становищем.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
30.09.2015 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України.

16.10.2015 постановою слідчого підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у розшук.

06.04.2017 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого СВ Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_5 про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які були подані до суду одночасно.
06.04.2017 була постановлена ухвала про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 .
12.06.2017 до канцелярії суду надійшли матеріали стосовно затримання підозрюваного ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді від 06.04.2017.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Законним є арешт за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(c) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.
Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Слідчим у клопотанні та доданих документів з достатньою на даній стадії кримінального провадження повнотою підтверджується наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 та ч. 1 ст. 353 КК України, санкція яких шляхом поглинання більш суворого покарання менш суворого визначає позбавлення волі на строк до 3 років, що відповідно до ст. 12 КК України кваліфікується як злочини середньої тяжкості.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно ОСОБА_4 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, приходжу до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, за викладених у клопотанні обставин.
Статтею 177 КПК визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/ або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує усі обставини, що визначені ст. 178 КПК України, які в сукупності дають достатні підстави слідчому судді прийти до висновку про наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України стосовно неналежної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 у разі обрання йому менш суворого запобіжного заходу.
У відповідності з вимогами ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч 5. ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Враховуючи вищевикладені положення закону, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 з наданням йому права внести заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 32 000 грн. 00 коп., оскільки на думку слідчого судді, саме така сума з достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, доцільність покладення яких була доведена прокурором в судовому засіданні.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 205, ч. 2 ст. 276, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Клопотання - задовольнити.
Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, не працюючого, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не зареєстрованого, зі слів, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого до 10.08.2017 року, до 06 год. 00 хв. включно.
Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України.
Розмір застави визначити у межах 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 32 000 грн. 00 коп., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок:
Отримувач: ТУДСАУ в місті Києві;
;
МФО: 820172;
Банк: Державна казначейська служба України м. Київ
р/р 2089.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора та суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та, у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 10 серпня 2017 року.
Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа установи в якій підозрюваний тримається під вартою негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_3 та слідчого суддю Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 .
Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1