Справа № 369/3823/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/763/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 37 06.07.2017

УХВАЛА
Іменем України
06 липня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Києво-Святошинскього районного суду Київської області від 28 квітня 2017 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
с. Оптово, Кролевецького району Сумської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.На підставі ст.75 КК України звільнено від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком три роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ст.76 КК України.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 10000 (десять тисяч) грн. моральної шкоди.
Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.
В С Т А Н О В И Л А:
Згідно вироку, 21 лютого 2017 року близько 14 години ОСОБА_10 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, нехтуючи загальноприйнятними нормами моралі, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, перебуваючи в маршрутному таксі № 302, яке знаходилось на зупинці громадського транспорту, що за адресою: вул. Чорновола, 36, м. Вишневе, Києво-Святошинський район, Київської область, в ході конфлікту з водієм вказаного маршрутного таксі ОСОБА_11 нецензурно висловлювався в його сторону, на зауваження не реагував. Коли водій маршрутного таксі намагався вивести ОСОБА_7 з транспортного засобу, останній безпричинно, діючи з особливою зухвалістю, дістав кухонний ніж господарсько-побутового призначення предмет, спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, який утримував при собі, та спричинив потерпілому ОСОБА_9 тілесне ушкодження у виді різаної рани третього та четвертого пальців правої кисті, яке згідно висновку експерта № 33 від 28.02.2017 відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Не погоджуючись із вироком, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить його змінити в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_9 заподіяну моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. та винести вирок, яким зменшити розмір відшкодування моральної шкоди, з урахуванням вимог розумності, виваженості та справедливості. Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 квітня 2017 року змінити в частині вирішення долі речових доказів, а саме, повернути робочі інструменти (ножі та пристрій для точіння ножів сірого кольору) власнику ОСОБА_10 .
На думку апелянта, потерпілий, пред`явивши вимоги про стягнення з обвинуваченого компенсацію за заподіяну йому моральну шкоду, не надав належних та допустимих доказів в обґрунтування її наявності та розміру, а суд першої інстанції безпідставно та без урахування засобів доказування, частково задовольнив розмір грошового відшкодування моральної шкоди, що становить 10 000 грн.
Обвинувачений посилається на положення ч.1 ст. 60 ЦПК України та ч. 3 ст. 23 ЦК України, відповідно до яких, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого, або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Крім того, на думку ОСОБА_7 , посилання у вироку на те, що розмір моральної шкоди підтверджується висновком судово-медичної експертизи та випискою з амбулаторної карти є безпідставними, оскільки вищезазначені довідки тільки підтверджують наявність тілесних пошкоджень та проведення лікування. Потерпілим не було надано жодного доказу, який би об`єктивно підтверджував наявність та розмір моральної шкоди.
Також, апелянт звертає увагу, що він працює обвалювальником м`яса і речові докази, які згідно вироку мають бути знищені, являються його робочим інструментом за допомогою яких він виконує свою роботу, та має змогу заробляти. Особливо цінною в наборі інструментів для обвинуваченого є точило для ножів - Mycat COMBI, яке на сьогоднішній день коштує 2 825 грн. Враховуючи вартість точили та розмір заробітної плати, яку отримує ОСОБА_10 у сумі 1 600 грн., обвинувачений не матиме змоги купити собі новий інструмент, що вплине на його подальшу можливість заробляти.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого в підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який не заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи т вимоги апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні хуліганства, тобто, грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, які, в силу вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом першої інстанції не досліджувались, оскільки ці обставини ніким не оспорювалися.
Порушень вимог закону при вирішенні судом першої інстанції питання щодо недоцільності дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорювалися, колегія суддів не вбачає, не посилається на них і обвинувачений в апеляційній скарзі, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація вчиненого ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.4 ст.296КК України, не перевіряється відповідно до приписів ч.1 ст.404 КПК України.
Доводи обвинуваченого про встановлення непомірного розміру стягнення з нього на користь потерпілого моральної шкоди у сумі 10 000 грн, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду. Суд першої інстанції, вирішуючи питання про заявлений у справі позов потерпілого ОСОБА_9 про стягнення 20000 грн. моральної шкоди з обвинуваченого, врахував показання ОСОБА_9 про те, що він змушений був докладати додаткових зусиль для організації свого життя, переживав фізичні незручності та психологічний дискомфорт, був тимчасово відірваним від активного соціального життя. Разом з тим, встановивши, що діями обвинуваченого потерпілому завдана моральна шкода, суд першої інстанції із урахуванням майнового стану ОСОБА_7 задовольнив вимоги, зменшивши розмір суми до 10 000 грн., що на думку колегії суддів відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.
Вимоги обвинуваченого про повернення речових доказів ножів та пристрою для їх точіння, на думку колегії суддів, підлягають задоволення лише в частині повернення цього пристрою.
Що стосується ножів, то відповідно до приписів п.п.1,5 ч.9 ст.100 КК України, вони підлягають конфіскації, як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, разом з тим, оскільки вони не були передані до криміналістичних колекцій експертних установ та не представляють фактичної цінності, то підлягають знищенню.
Як убачається з матеріалів провадження, пристрій для точіння ножів, вилучений у обвинуваченого, ОСОБА_12 , не є речовим доказом в розумінні ч.9 ст.100 КПК України, а тому підлягає поверненню особі, у якої був вилучений, тобто, ОСОБА_7 .
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за можливе змінити вирок суду першої інстанції в частині вирішення речових доказів, повернувши обвинуваченому пристрій для точіння ножа Mycat COMBI, в іншій частині вирок залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого задовольнити частково, а вирок Києво-Святошинскього районного суду Київської області від 28 квітня 2017 року щодо ОСОБА_7 за ч.4 ст.296 КК України в частині вирішення речових доказів - змінити. Пристрій для точіння ножа сірого кольору повернути обвинуваченому ОСОБА_7 .
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку.
Головуючий
Судді: