ЄУН №389/969/17
Провадження №1-кп/389/101/17

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2017 року м.Знам`янка

Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

особи, стосовно якої передбачається

застосування примусових заходів

медичного характеру ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка клопотання прокурора Знам`янської місцевої прокуратури Кіровоградської області у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000626 від 01 квітня 2017 року, про застосування відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сніжкове Світловодського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, утриманців не маючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який вчинив суспільно небезпечні діяння, передбачені ч.3 ст.297 КК України, примусових заходів медичного характеру,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання прокурора Знам`янської місцевої прокуратури Кіровоградської області про застосування до ОСОБА_4 , який вчинив суспільно небезпечні діяння, передбачені ч.3 ст.297 КК України, примусових заходів медичного характеру.

Досудовим розслідуванням встановлено, 31.03.2017 приблизно о 14.00 годині ОСОБА_4 знаходився по вул.Центральній в с.Іванківці Знам`янського району Кіровоградської області.

Перебуваючи у вказаному місці у ОСОБА_4 раптово виник умисел на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, з корисливих мотивів, а саме на крадіжку металевих предметів з могил з кладовища, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Реалізуючи даний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, ОСОБА_4 пройшов на неогороджену територію кладовища, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . Перебуваючи у вказаному місці, скориставшись тим, що його злочинні дії не помічені сторонніми особами, ОСОБА_4 підійшов до могили покійного ОСОБА_7 та шляхом вільного доступу руками витягнув фрагмент огородження з вказаної могили вартістю 700 грн., який являвся частиною конструкції могили, тим самим з корисливих мотивів незаконно заволодів предметом, що знаходиться на могилі.

Після цього ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, предметом, яким незаконно заволодів, розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 31.03.2017 приблизно о 14.15 годині ОСОБА_4 знаходився на кладовищі, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 .

Перебуваючи у вказаному місці, у ОСОБА_4 раптово виник умисел на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчинене повторно, з корисливих мотивів, а саме на крадіжку металевих предметів з кладовища, розташованого за вищевказаною адресою.

Реалізуючи даний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, у цілях власної наживи, скориставшись тим, що його злочинні дії не помічені сторонніми особами, ОСОБА_4 підійшов до могили покійної ОСОБА_8 та шляхом вільного доступу руками витягнув металевий могильний хрест з вказаної могили вартістю 380 грн., який являвся частиною конструкції могили, тим самим повторно, з корисливих мотивів незаконно заволодів предметом, що знаходиться на могилі.

Після цього ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, предметом, яким незаконно заволодів, розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 31.03.2017 приблизно о 14.30 годині ОСОБА_4 знаходився на кладовищі, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 .

Перебуваючи у вказаному місці, у ОСОБА_4 раптово виник умисел на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчинене повторно, з корисливих мотивів, а саме на крадіжку металевих предметів з кладовища, розташованого за вищевказаною адресою.

Реалізуючи даний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, у цілях власної наживи, скориставшись тим, що його злочинні дії не помічені сторонніми особами, ОСОБА_4 підійшов до могили покійної ОСОБА_9 та шляхом вільного доступу руками витягнув металевий могильний хрест з вказаної могили вартістю 420 грн., який являвся частиною конструкції могили, тим самим повторно, з корисливих мотивів незаконно заволодів предметом, що знаходиться на могилі.

Після цього ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, предметом, яким незаконно заволодів, розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 31.03.2017 приблизно о 14.45 годині ОСОБА_4 знаходився на кладовищі, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 .

Перебуваючи у вказаному місці, у ОСОБА_4 раптово виник умисел на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчинене повторно, з корисливих мотивів, а саме на крадіжку металевих предметів з кладовища, розташованого за вищевказаною адресою.

Реалізуючи даний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, у цілях власної наживи, скориставшись тим, що його злочинні дії не помічені сторонніми особами, ОСОБА_4 підійшов до могили покійної ОСОБА_10 та шляхом вільного доступу руками витягнув металевий могильний хрест з вказаної могили, вартістю 450 грн., який являвся частиною конструкції могили, тим самим повторно, з корисливих мотивів незаконно заволодів предметом, що знаходиться на могилі.

Після цього ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, предметом, яким незаконно заволодів, розпорядився на власний розсуд.

Факт вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.3 ст.297 КК України, підтверджується дослідженими матеріалами кримінального провадження, а саме:

- витягом з кримінального провадження №0000626 (а.с.1 т.1), рапортом чергового Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області від 31.03.2017 (а.с.3 т.1) та заявами про вчинення кримінальних правопорушень від 03.04.2017, 04.04.2017 (а.с.13, 40, 49, 58 т.1), згідно з якими голова Іванковецької сільської ради ОСОБА_11 повідомила про викрадення на кладовищі вказаної сільської ради з могили покійного ОСОБА_7 частини металевої огорожі, та трьох металевих могильних хрестів з могил покійних ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ;

- протоколами огляду місця події від 31.03.2017 та 01.04.2017 (а.с.4-8, 14 т.1), згідно з якими підтверджено факти незаконного заволодіння фрагменту металевого огородження, що знаходилось на могилі покійного ОСОБА_7 , та трьох металевих могильних хрестів з могил покійних ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ;

- висновком товарознавчої експертизи №45 від 04.04.2017 (а.с.23-24 т.1), відповідно до якої вартість викраденого майна на момент вчинення злочину з урахуванням зносу становить 1950 грн. 00 коп.;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 04.04.2017 (а.с.34-37 т.1), під час проведення якого ОСОБА_4 розказав і показав, що він 31.03.2017 прийшов на територію кладовища, розташованого по АДРЕСА_3 , де власноручно зняв частину металевої огорожі та три металеві могильні хрести з невідомих йому могил, які хотів здати у пункт прийому металобрухту, але під час того, як він виносив з території кладовища частину металевої огорожі, був затриманий невідомою особою.

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_4 своїми діями вчинив суспільно небезпечні діяння, передбачені ч.3 ст.297 КК України як незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчинене повторно, з корисливих мотивів.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала та просила застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання, оскільки суспільно небезпечні діяння ОСОБА_4 вчинив у стані неосудності.

ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував щодо застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.

Законний представник обвинуваченого в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора та застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.
Захисник в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора, вважав, що до ОСОБА_4 можливо застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання, зазначивши, що матеріалами провадження підтверджується вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечних діянь, які вчинені ним у стані неосудності.

Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи №230 від 05.05.2017, ОСОБА_4 в момент скоєння правопорушення страждав і на даний час страждає психічним захворюванням в формі легкої розумової відсталості зі значним порушенням поведінки, яке вимагає догляду та лікування. За своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та розумно керувати ними. У відношенні інкримінуємого правопорушення ОСОБА_4 слід вважати неосудним. Підпадає під дію ч.2 ст.19 КК України. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.

Відповідно до ч.2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно зі ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив вищезазначені суспільно небезпечні діяння, які підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України, перебуваючи в стані неосудності, що є підставою для застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Проаналізувавши зібрані у справи докази щодо події суспільно небезпечних діянь, письмові матеріали справи, матеріали, які характеризують особу ОСОБА_4 , суд вважає, що надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку буде достатньо для лікування ОСОБА_4 та забезпечення належного контролю за його поведінкою.

Згідно зі ст.503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Відповідно до ч.2 ст.513 КК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно з ч.2 ст.94 КК України, надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до психіатричного закладу.

При обранні виду примусових заходів медичного характеру судом враховуються вимоги постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» від 03.06.2005 №7, а також висновок судово-психіатричної експертизи від 05.05.2017 №230 з якого, крім іншого, слідує, що за своїм психічним станом ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечні діяння, передбачені ч.3 ст.297 КК України у стані неосудності, в момент скоєння правопорушення за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та розумно керувати ними, суд вважає, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру є обґрунтованим і підлягає задоволенню, а щодо ОСОБА_4 необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст.19, 92-94 КК України, ст.ст.512, 513 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Знам`янської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сніжкове Світловодського району Кіровоградської області, що вчинив суспільно небезпечні діяння, передбачені ч.3 ст.297 КК України, примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.

Речові докази по справі: фрагмент огородження з могили, три металевих могильних хреста, що передані на зберігання голові Іванковецької сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області ОСОБА_11 , залишити останній.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Кіровоградської області через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1