Справа № 486/1069/15-к
Номер провадження1-кп/473/19/2017
ОКРЕМА ДУМКА СУДДІ
"16" березня 2017 р.
Вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 березня 2017 року обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виправдано за ч.2 ст.27, п.4 ч.2 ст.115 КК України.
Зазначений вирок вважаю неправильним з наступних підстав.
Вважаю, що дії обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають кваліфікації за ч.2 ст.121 КК України, як спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_3 .
За матеріалами кримінального провадження встановлено, що в період часу з 23 години 30 хвиин 23 квітня 2015 року по 02 годину 00 хвилин 24 квітня 2015 року в місті Южноукраїнську Миколаївської області на 14 поверсі маршових сходів в під`їзді багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 , під час спільного вживання алкогольних напоїв, між обвинуваченими ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з одного боку та ОСОБА_3 з іншого боку на грунті неприязних стосунків виникла бійка, в ході якої обвинувачені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розуміючи, що об`єктом їх злочинного посягання є життя та здоров`я потерпілого, діючи умисно, групою осіб, почали завдавати чисельні удари руками та ногами ОСОБА_3 в область життєво важливого органу - голови та по тілу потерпілого. В результаті бійки, знаходячись на маршових сходах 14 поверху житлового будинку, не звертаючи уваги, що з області голови потерпілого пішла кров і він втратив свідомість, маючи умисел на побиття потерпілого ОСОБА_3 , діючи у співучасті, на протязі не тривалого проміжку часу обвинувачені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 продовжили наносити чисельні удари по голові та тілу ОСОБА_3 , який лежав на підлозі під`їзду та не чинив їм ніякого опору. Так, в загальній кількості ОСОБА_3 було спричинено не менше 93 ударних впливів по різним частинам тіла, а саме: не менше 30 ударів в область життєво важливого органу - голови, не менше 8 ударів в область грудної клітини, не менше 7 ударів в область черевної порожнини, не менше 10 ударів в область правої верхньої кінцівки, не менше 8 ударів в область лівої верхньої кінцівки, не менше 13 ударів в область правої нижньої кінцівки, не менше 17 ударів в область лівої нижньої кінцівки. Після чого обвинувачений ОСОБА_2 залишив місце вчинення злочину, а обвинувачений ОСОБА_1 , намагаючись витягти ОСОБА_3 на подвір`я будинку, почав стягувати його по маршових сходах до низу, тримаючи за ноги, перетягнув його з 14 поверху на 12, де і залишив на 12 поверсі маршових сходів у під`їзді житлового будинку. Залишивши потерпілого ОСОБА_3 на 12 поверсі маршових сходів у під`їзді житлового будинку, обвинувачений ОСОБА_1 пішов спати до квартири, в якій він мешкає разом із матір`ю та сестрою, і яка розташована в під`їзді цього ж житлового будинку, де сталося вчинення даного злочину. В результаті завданих тілесних ушкоджень ОСОБА_3 помер на місці, де був залишений обвинуваченим ОСОБА_1 . Згідно висновку судової медичної експертизи №131 від 22 травня 2015 року смерть ОСОБА_3 настала внаслідок черепно-мозкової травми з крововиливами під оболонку головного мозку. При дослідженні трупа ОСОБА_3 були виявлені наступні ушкодження: множинні синці, садна та забійні рани голови, крововиливи в м`які покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні, внутрішньочерепна травма, крововиливи під оболонки та в речовину головного мозку, закрита травма органів грудної та черевної порожнини, синці тулубу, множинні переломи ребер справа та зліва з ушкодженням реберної плеври зліва та крововиливами під реберну плевру та в міжреберні м`язи, а також розривом лівої легені та розвитком лівостороннього гемопневмоторакса (наявність в лівій плевральній порожнині 150 мл рідкої крові та повітря), крововилив в брижейку тонкого кишківника, недокрів`я досліджуваних органів, множинні синці верхніх та нижніх кінцівок, садна нижніх кінцівок та тулубу, розлад кровообігу внутрішніх органів у виді нерівномірного їх кровонаповнення з ознаками шунтування кровотоку в нирках, порушення реологічних властивостей крові, виражений некробіоз епітелію нирок. Описані вище тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмету, предметів, можливо внаслідок ударів руками та ногами людини. Всі ушкодження прижиттєві, виникли в невеликий проміжок часу, незадовго до настання смерті. За ступенем тяжкості: черепно-мозкова травма з крововиливом під оболонки головного мозку, закрита травма органів грудної клітини з переломами ребер та розривом лівої легені має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення, садна, рани та синці мають ознаки легких тілесних ушкоджень.Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, їх масивність ОСОБА_3 було спричинено не менше 30 ударів в область голови, не менше 8 ударів в область грудної клітини, не менше 7 ударів в область черевної порожнини, не менше 10 ударів в область правої верхньої кінцівки, не менше 8 ударів в область лівої верхньої кінцівки, не менше 13 ударів в область правої нижньої кінцівки, не менше 17 ударів в область лівої нижньої кінцівки. Враховуючи те, що всі ушкодження були спричинені в невеликий проміжок часу, встановити послідовність їх спричинення судово-медичним шляхом не виявляється можливим. Смерть ОСОБА_3 настала внасідок сукупності ушкоджень, спричинених йому в область голови. Сукупність тілесних ушкоджень, спричинених в область голови ОСОБА_3 знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті останнього. Всі ушкодження, які були спричинені ОСОБА_3 , прижиттєві, виникли в невеликий проміжок часу незадовго до настання смерті. Враховуючи ступінь вираженості трупних явищ на момент огляду трупа на місці його виявлення, а також на момент дослідження трупу в морзі, причину смерті, а також умови та місцезнаходження трупу, можливо припустити, що вірогідна давність настання смерті може складати близько 14 - 16 годин з моменту дослідження трупа в морзі.Приймаючи до уваги дані, отримані при проведенні судової медичної експертизи ОСОБА_3 , а також результати лабораторних досліджень (крововилив у виді гематоми із області волосистої частини голови, крововилив з помірною клітинною реакцією в м`які тканини грудної клітини справа, крововилив з вираженою клітинною реакцією в м`які тканини грудної клітини зліва, розлад кровообігу внутрішніх органів у виді нерівномірного їх кровонаповнення, з ознаками шунтування кровотоку в нирках, порушення реологічних властивостей крові, виражений некробіоз епітелію нирок, експертом судової медичної експертизи зроблено висновок, який не суперечить доведеності вини за кримінальним провадженням обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що смерть ОСОБА_3 настала в проміжку часу від 30 40 хвилин до декількох годин після спричинення йому тілесних ушкоджень.
Тілесні ушкодження у вигляді синців, виявлених в обійсті тильної поверхні правої та лівої кисті виникли внаслідок захисту від нанесених ударів. В момент спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 розташовувався різними поверхнями до предмету, яким завдавалися травми та міг знаходитися як вертикально так і горизонтально. Виникнення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_3 внаслідок падіння з положення стоячи, в тому числі і на сходовому марші, виключається. Приймаючи до уваги тяжкість спричиненої травми ОСОБА_3 , експертом судової медичної експертизи зроблено висновок, що при умові надання своєчасної кваліфікованої медичної допомоги в умовах нейротравматичного і торакального стаціонару він міг би залишитися живим. При судово-токсикологічному дослідження крові ОСОБА_3 виявлений етиловий спирт в концентрації 3,85 %, і дана концентрація етилового алкоголю в крові звичайно за життя може відповідати тяжкому стану алкогольного сп`яніння. /том №1, а.к.п. 205 211/.
Зазначена кількість та масивність виявлених при судовій медичній експертизі трупа ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, зазвичай супроводжується відчуттям сильного та особливого фізичного болю. Однак, як зазначено у висновку даної судової медичної експертизи, при судово-токсикологічному дослідження крові ОСОБА_3 виявлений етиловий спирт в концентрації 3,85 %, і дана концентрація етилового алкоголю в крові звичайно за життя може відповідати тяжкому стану алкогольного сп`яніння. При такій концентрації алкоголю відмічаються вираженні гальмівні процеси у центральній нервовій системі та зниження швидкості проведення нервових імпульсів, що проявляється запамороченням чи втратою свідомості (наркотична фаза алкогольного сп`яніння), в`ялістю чи відсутністю рефлекторних реакцій на тактильні, больові та інші подразники тощо. Отже, в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_1 та обвинувачений ОСОБА_2 умисно спричинили тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_3 , які призвели до його смерті, в ході виниклого конфлікту під час вирішення існуючих між ними спірних питань, виконавши кожен із них за короткий проміжок часу в ході побиття потерпілого ОСОБА_3 об`єктивну сторону злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
Враховуючи викладене, не підлягаює застосуванню при кваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кваліфікуюча ознака злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене способом, що має характер особливого мучення.
Суд мав би критично поставитися до показань обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , даних ними в судовому засіданні, в частині наступних даних.
Так обвинувачений ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснював, що 23 квітня 2015 року біля 23 години ОСОБА_2 запропонував піти до під`їзду будинку, в якому мешкає він /тобто ОСОБА_1 /. Вони зайшли до під`їзду, піднялися на 14 поверх. Він присів, а ОСОБА_3 та ОСОБА_2 стояли і розмовляли. ОСОБА_2 наливав горілку. ОСОБА_3 висловив на адресу ОСОБА_2 образливі слова, які ОСОБА_2 не сподобалися. Після чого ОСОБА_2 притиснув ОСОБА_3 до стіни та наніс йому два удари кулаком. ОСОБА_3 ударився потилицею об стіну, та почав осідати по стінці під`їзду, втративши свідомість. Тоді він вступився за ОСОБА_3 та почав відштовхувати ОСОБА_2 від ОСОБА_4 , та намагався підняти його та привести в свідомість. ОСОБА_2 не дозволив йому це робити, взяв його за руку і сказав, щоб він нікому не розповідав про те. що сталося, і якщо він розкаже комусь про це, йому /тобто ОСОБА_1 / буле погано. Після чого ОСОБА_2 пішов сходами донизу, а він лишився з ОСОБА_3 вдвох, в ОСОБА_5 з потилиці текла кров, і він був без свідомості. Він намагався підняти ОСОБА_3 , але не зміг це зробити. Взявши за руку та ногу тіло ОСОБА_3 , він почав його тягнути сходами, але той був важкий, тому він дотягнув його з 14 до 12 поверху та покинув. Після чого він зайшов до своєї квартири, яка розташована в цьому ж будинку, де сталася дана пригода. Коли мати запитала у нього, де він був, - то він відповів. Що був на вулиці. Він розумів, що необхідно було б надати медичну допомогу ОСОБА_6 , але він цього не зробив.
Обвинувачений ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперчував щодо достовірності показань обвинуваченого ОСОБА_1 в цій частині, та повністю їх підтверджував.
Але показання обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , - надані ними в судовому засіданні, суд повинен би був розцінити як прагнення та намагання обвинувачених уникнути кримінальної відповідальності, Дані показання обвинувачених були лише способом свого захисту. Доводи обвинувачених, що потерпілому ОСОБА_3 було нанесено лише два удара кулаком, спростовуються дослідженими та перевіреними в ході судового розгляду доказами, а особливо даними судової медичної експертизи трупа потерпілого ОСОБА_3 , які за часовими чинниками, тобто з врахуванням часу настання смерті до початку судової медичної експертизи трупа потерпілого ОСОБА_3 , свідчать про те, що саме обвинувачені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були на місці вчинення злочину, і лише вони спричиняли тяжкі тілесні пошкодження потерпілому ОСОБА_3 , від яких насталала смерть потерпілого, саме в тому місці, на маршових сходах 12 поверху в під`їзді житлового будинку, де потерпілий ОСОБА_3 , був залишений обвинуваченим ОСОБА_1 , і саме кров потерпілого ОСОБА_3 була виявлена на взутті та речах обвинуваченого ОСОБА_1 .
При огляді місця вчинення злочину /том №1, а.к.п. 242 248/, в під`їзді будинку були виявлені джинсові штани потерпілого ОСОБА_3 . Обвинувачений ОСОБА_1 в судовому засіданні, та при проведенні слідчого експерименту пояснював, що це саме він стягнув з потерпілого ОСОБА_3 джиносві штани, під час переміщення його сходами, коли ОСОБА_3 був без свідомості, та у нього була вже розбита голова, і він тягнув його з 14 до 12 поверху, де і залишив на маршових сходах в під`їзді житлового будинку.
Спричинення тяжких тілесних ушкоджень групою осіб, тобто обвинуваченими ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мало місце та було підтверджено і протоколами слідчих експериментів з підозрюваними, проведеними з участю їх захисників, під час проведення досудового слідства.
Даний факт також підтверджується висновком судової медичної експертизи №157 від 27 квітня 2017 року./том №1, а.к.п. 166 167/ відповідно до якого у обвинуваченого ОСОБА_2 було виявлене на передній поверхні правої гомілки садно, яке виникло за 1 - 3 доби до судового медичного освідування, та не виключена можливість його утворення 24 квітня 2015 року від дії тупих предметів, і яка є легким тілесним ушкодженням. Даний висновок судової медичної експертизи пітверджує факт нанесення обвинуваченим ОСОБА_2 правою ногою ударів потерпілому ОСОБА_3 , про що замовчували в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Дії обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідно б було кваліфікувати за ч.2 ст.121 КК України, з врахуванням судової практики, так як наслідок в виді смерті потерпілого ОСОБА_3 , перебуває у причинному зв`язку з умисними тілесними ушкодженнями, які йому були спричинені групою осіб в складі обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , і даний наслідок міг би бути усунутим лікарським втручанням, що зазначено у відповідному висновку судової медичної експертизи №131 від 22 травня 2015 року.
Для застосування ч.2 ст.121 КК України в цьому випадку, що є необхідним, є також встановленни вини як до заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_3 , так і до його смерті з боку обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до наслідків своїх дій, відповідно до постанови ПВСУ «Про судову практику в справах про злочини проти життя і здоров`я особи».
Дії двох обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають кваліфікації за ч.2 ст.121 КК України, незважаючи на те, що лише де які удари із їх чисельності, були такими, що заподіяли тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_3 , внаслідок яких настала смерть потерпілого, і не встановлено, хто саме із обвинувачених наніс дані удари, але в судовому засіданні встановлено, що у обвинувачених був єдиний умисел на побиття потерпілого ОСОБА_3 , і вони сприяли один одному у досягненні цієї мети, так як на грунті раптово виниклих неприязних відносин, була розпочата сварка, під час якої обвинувачений ОСОБА_2 вимагав від потерпілого ОСОБА_3 повернення нібито викраденого ним у ОСОБА_2 мобільного телефону, і крім того потерпілий ОСОБА_3 висловлював нецензурні слова в бік покійного батька обвинуваченого ОСОБА_1 ..
Виходячи з наведеного, вважаю, що суд виправдав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необґрунтовано.
Вважаю, що обвинувачені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , своїми умисними противоправними діями, вчинили злочин, передбачений ч.2 ст.121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_3 . В зв`язку з чим обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідно б було визнати винними у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України з призначенням покарання в виді позбавлення волі строком по 8 років кожному.
16 березня 2017 року.
Суддя Вознесенського Міськрайонного суду ОСОБА_7