Справа № 307/15/17
Провадження № 1-кп/307/226/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2017 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів кримінальне провадження про обвинувачення :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 17 жовтня 2016 року, близько 21 години 30 хвилин, перебуваючи в дворогосподарстві АДРЕСА_1 , під час сварки з сестрою ОСОБА_5 , яка виникла на грунті неприязних відносин, умисно, наніс потерпілій ОСОБА_5 один удар рукою стиснутою в кулак в область голови, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді травматичного подвійного перелому нижньої щелепи в області тіла зліва та суглобового відростка справа із зміщенням кісткових уламків, які відносяться до групи тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину не визнав та пояснив, що 17 жовтня 2016 року до нього додому в АДРЕСА_1 прийшла сестра ОСОБА_5 , з якою в них виник конфлікт. Розпочавши з ним сварку, потерпіла схопила його за горло, а він її відштовхнув від себе. Оскільки тілесних ушкоджень потерпілій він не завдавав просить його виправдати та відмовити в задоволенні позову.
Розглянувши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину в судовому засіданні повністю доведена і це стверджується зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає в АДРЕСА_2 , по сусідству з обвинуваченим ОСОБА_4 , який є її рідним братом. ОСОБА_4 постійно їй погрожував, вмішувався в її сімейні відносини, одного разу прийшов до них додому в стані алкогольного сп`яніння та перелякав дітей. 17 жовтня 2016 року, близько 21 години, обвинувачений прийшов знову до них додому та покликав до себе її чоловіка ОСОБА_6 . Так як чоловік довго не повертався, вона, розмовляючи по телефону, пішла за ним додому до обвинуваченого ОСОБА_4 , але це ОСОБА_4 не сподобалося і в них на його подвір`ї виник конфлікт. В ході сварки обвинувачений схопив її за руку і спочатку вдарив кулаком лівої руки в чоло. ЇЇ чоловік схопив обвинуваченого за руку, але обвинувачений вихопився від чоловіка і вдарив її знову кулаком правої руки в область обличчя, зламавши їй щелепу. На даний час їй потрібне подальше лікування, а коштів вона не має. Завдана їй моральна шкода полягає в тому, що вона терпіла біль, страждання, їздила в Львів на операцію. Просить покарати обвинуваченого згідно закону та задовольнити заявлений нею цивільний позов. стягнувши з обвинуваченого на її користь 13560,38 гривень матеріальної шкоди та 42500 гривень моральної шкоди, всього на суму 56060,38 гривень.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні ствердив, що потерпіла ОСОБА_5 є його дружиною. Не пам`ятає коли саме, увечері, до них прийшов брат його дружини ОСОБА_4 і покликав до себе поговорити. Коли він знаходився в ОСОБА_4 , за ним прийшла потерпіла ОСОБА_5 , але між обвинуваченим ОСОБА_4 та нею виник конфлікт, в ході якого обвинувачений вдарив його дружину спочатку в чоло, а потім в щелепу. Вони викликали швидку допомогу і потерпілу відвезли в лікарню в м. Тячів. Коли до них прийшла потерпіла ОСОБА_5 , вона розмовляла по телефону, а обвинувачений забрав телефон і викинув. Потім телефон дружини він підібрав і відніс додому.
З протоколу прийняття заяви від потерпілої ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення від 2 листопада 2016 року встановлено факт звернення потерпілої ОСОБА_5 із заявою щодо вчинення відносно неї злочину обвинуваченим ОСОБА_4 у вигляді заподіяння їй тілесних ушкоджень

(а.с.46-47)
З виписки №15877/1112 від 24.10.2016 року з медичної карти ОСОБА_5 , виданої оториноларингологічним відділенням ЗОКЛ імені А.Новака Управління охорони здоров`я Закарпатської ОДА, вбачається, що потерпіла ОСОБА_5 , у зв`язку з заподіянням їй тілесних ушкоджень, в період з 19.10.2016 року по 24.10.2016 року знаходилася на стаціонарному лікуванні в оториноларингологічному відділенні ЗОКЛ імені А.Новака та їй було встановлено діагноз: травматичний подвійний перелом нижньої щелепи ментальний зліва, суглобового відростка справа.

(а.с.32)

З виписки №3418 від 31.10.2016 року з медичної карти ОСОБА_5 , виданої Львівським клінічним госпіталем Державної прикордонної служби України, вбачається, що потерпіла ОСОБА_5 , у зв`язку з заподіянням їй тілесних ушкоджень, в період з 25.10.2016 року по 31.10.2016 року знаходилася на стаціонарному лікуванні в Львівському клінічному госпіталі та їй було встановлено діагноз: травматичний злам суглобового паростку правої гілки нижньої щелепи зі зміщенням кісткових уламків. Травматичний злам тіла нижньої щелепи в ділянці 33, 34 зубів з незначним зміщенням кісткових уламків

( а.с.31)

Згідно висновку експерта від 14.11.2016 року за №957 встановлено, що у ОСОБА_5 мають місце тілесні ушкодження у вигляді травматичного подвійного перелому нижньої щелепи в області тіла зліва та суглобового відростку справа із зміщенням кісткових уламків. Дані тілесні ушкодження могли виникнути від локальної дії тупого твердого з обмеженою контактуючою поверхнею предмету, цілком можливо від удару рукою, стиснутою в кулак в область тіла нижньої щелепи зліва, який привів до послідуючої деформації нижньої щелепи, зміщенням її в сторону і утворенням перелому суглобового відростку на протилежній стороні. Строку події 17 жовтня 2016 року вказані вище тілесні ушкодження відповідають і відносяться до групи тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так як подібного характеру тілесні ушкодження викликають розлад здоров`я більше 21-го дня.

( а.с.48-50)

Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст.122 ч.1 КК України за кваліфікуючими ознаками як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Заперечення обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України та його доводи, що тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_5 він не заподіяв взагалі, суд вважає безпідставними і такою версію обвинуваченого надуманою, оскільки це суперечить зібраним по справі та дослідженим в судовому засіданні доказам, які узгоджуються між собою з іншими матеріалами провадження, а саме показанням потерпілої ОСОБА_5 , яка в судовому засіданні ствердила, що обвинувачений ОСОБА_4 17 жовтня 2016 року кулаком правої руки вдарив її в область обличчя, зламавши їй щелепу, свідка ОСОБА_6 , який в судовому засіданні пояснив, що він бачив як під час події ОСОБА_4 вдарив його дружину в щелепу, даним медичної документації щодо лікування потерпілої ОСОБА_5 після події, висновку судово-медичної експертизи.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного, який по місцю проживання характеризується позитивно, раніше не судимий.

Обставини справи, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відсутні.

Обставин справи, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відсутні.

При призначенні конкретного виду і розміру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 з врахуванням наведеного, суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства та відносно нього необхідно і доцільно призначити покарання в виді позбавлення волі на певний строк, із звільненням його від відбування покарання з випробуванням та покладенням, передбачених ст.76 КК України обов`язків.

Згідно змісту ст.ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Моральна шкода завдана особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При вирішенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд бере до уваги наявність такої шкоди, тобто що протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_4 заподіяно потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження, що привело до того, що ОСОБА_5 зазнала фізичного болю та страждань, душевних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків. А тому, з врахуванням вимог розумності і справедливості, суд вважає за можливе цивільний позов в частині відшкодування заподіяної потерпілій ОСОБА_5 моральної шкоди задовольнити частково, на суму 30000 гривень, яка є необхідною і достатньою для відновлення її нормальних життєвих зв`язків, а в решті позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Оскільки в судовому засіданні потерпілою ОСОБА_5 надано суду квитанції як письмові докази, згідно яких вона понесла матеріальні витрати у зв`язку з її лікуванням внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_4 на суму 12468 гривень 18 копійок (а.с.23-30), суд вважає, що цивільний позов в частині відшкодування заподіяної потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди підлягає також до часткового задоволення на суму 12468 гривень 18 копійок, а в решті позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Процесуальні витрати в провадженні відсутні.

Речовий доказ по справі диск із файлом звукозапису, який знаходиться при матеріалах кримінального провадження, слід залишити при матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України і призначити йому покарання за ч.1 ст. 122 КК України у вигляді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього на підставі ст.76 КК України наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації:

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, заподіяної злочином, задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 30000 (тридцять тисяч) гривень моральної шкоди та 12468 (дванадцять тисяч чотириста шістдесят вісім) гривень 18 копійок матеріальної шкоди, всього на загальну суму 42468 (сорок дві тисячі чотириста шістдесят вісім) гривень 18 копійок.

В решті позову відмовити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не обирався.

Процесуальні витрати в провадженні відсутні.

Речовий доказ по справі диск із файлом звукозапису, який знаходиться при матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Головуючий: ОСОБА_1