В И Р О К
Іменем України
06 березня 2017 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні 4 малолітніх дітей, начальника танкодрому військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У зв`язку із затвердженням Верховною Радою України Указів Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/214 від 17 березня 2014 року, №454/2014 від 06 травня 2014 року, № 607/2014 від 21 липня 2014 року, №15/2015 від 14 січня 2015 року, в Україні розпочато мобілізацію та оголошено особливий період, тобто період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
28 травня 2015 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 №118 від 28 травня 2015 року військовослужбовця контрактної служби сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду начальника танкодрому військової частини НОМЕР_1 та, того ж дня, старший сержант ОСОБА_4 прийняв справи та посаду і приступив до виконання службових обов`язків.
На обліку у військовій частині НОМЕР_1 перебувають кабель КГ 3х4,0+1х2,5 довжиною 24 м вартістю 656 грн. 16 коп. та кабель КГ 3х6,0+1х4,0 довжиною 675 м вартістю 32514 грн. 75 коп., які згідно Книги №7 обліку наявності та руху майна бойової підготовки військової частини НОМЕР_1 закріплені за службою бойової підготовки вказаної військової частини.
Згідно ст.1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» кабель КГ 3х4,0+1х2,5 довжиною 24 метри та кабель КГ 3х6,0+1х4,0 довжиною 675 метри мають статус військового майна.
19 червня 2015 року відповідно до накладної №99 та 04 серпня 2015 року відповідно до накладної №155 старший сержант ОСОБА_4 отримав зі складу бойової підготовки військової частини НОМЕР_1 для службового користування кабель КГ 3х4,0+1х2,5 довжиною 24 метри та кабель КГ 3х6,0+1х4,0 довжиною 675 метри.
Однак, начальник танкодрому військової частини НОМЕР_1 старший сержант ОСОБА_4 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 30, 35, 37, 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1225 від 04 серпня 2000 року та своїх посадових обов`язків, що визначені Установчим наказом командира військової частини НОМЕР_1 №682 від 25.12.2015 року, знаючи порядок і правила експлуатації та зберігання військового майна і передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, діючи із злочинною самовпевненістю, в умовах особливого періоду в один з днів липня 2016 року, дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи на території танкодрому військової частини НОМЕР_1 , що дислокується в АДРЕСА_2 , не вжив заходів, які забезпечують збереження та виключають можливість втрати військового майна, а саме не передавши таке майно під охорону добовому наряду та не помістивши його до кімнати зберігання військового майна підрозділу (танкодрому), після закінчення проведення зварювальних робіт залишив ввірені йому для службового користування кабель КГ 3х4,0+1х2,5 довжиною 24 метри та кабель КГ 3х6,0+1х4,0 довжиною 675 метри на відкритій місцевості, внаслідок чого вказані кабелі були втрачені.
Таким чином, старший сержант ОСОБА_4 своїм діянням, що виразилось у не забезпеченні належних умов зберігання кабелю КГ 3х4,0+1х2,5 довжиною 24 метри та кабелю КГ 3х6,0+1х4,0 довжиною 675 метри та у залишенні їх без догляду, вчинив втрату ввіреного для службового користування іншого військового майна внаслідок порушення правил його зберігання вчиненого в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
06 березня 2017 року між прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 , якому на підставі ст.ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

З даної угоди вбачається, що прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 413 КК України.

Сторони угоди визначили та узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинений ним злочин із застосуванням ст. 69 КК України у виді 6 місяців службового обмеження із відрахуванням із суми грошового забезпечення 10 відсотків у дохід держави.

Розглядаючи в судовому засіданні питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що вказана угода підлягає затвердженню, у зв`язку із наступним.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні беззастережно визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину та просив суд затвердити вказану угоду з прокурором, призначивши узгоджені вид та міру покарання, при цьому зазначив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник в судовому засіданні також просив затвердити дану угоду, оскільки вона повністю відповідає вимогам чинного законодавства.

Прокурор в судовому засіданні заявив, що укладення даної угоди відповідає вимогам і правилам КПК та КК України, а тому просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді вид та міру покарання.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним. При цьому сторони повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про визнання винуватості, наслідки затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що обвинувачений ОСОБА_4 своїм діянням, які виразились у не забезпеченні належних умов зберігання кабелю КГ 3х4,0+1х2,5 довжиною 24 метри та кабелю КГ 3х6,0+1х4,0 довжиною 675 метри та у залишенні їх без догляду, вчинив втрату ввіреного для службового користування іншого військового майна внаслідок порушення правил його зберігання в умовах особливого періоду. За вчинення даного злочину обвинуваченому необхідно призначити узгоджене сторонами угоди покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 6 місяців службового обмеження із відрахуванням у дохід держави 10 відсотків із суми його грошового забезпечення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Затвердити у кримінальному провадженні №0000184 угоду про визнання винуватості від 06 березня 2017 року, укладену між прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України та призначити йому узгоджене вищевказаною угодою покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 6 (шести) місяців службового обмеження із відрахуванням у дохід держави 10 відсотків із суми його грошового забезпечення.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: