Єдиний унікальний номер 1-461/11
Єдиний унікальний №1-461/11
Провадження №1-в/205/1450/16
У Х В А Л А
15 березня 2017 року Ленінський районний суд міста Дніпропетровська

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про перегляд вироку Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 26.12.2012 року за ново виявленими обставинами, -
В С Т А Н О В И В:
Вироком Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 26.06.2012 року ОСОБА_5 засуджено за ст.ст.263 ч.1, 263 ч.2, 289 ч.2, 115 ч.2 п.п.1, 13, 15 ч.2, 194 ч.2, 185 ч.3, 194 ч.2, 70 ч.1, 71 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна (а.с.22-28).
Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.12.2012 року апеляції засудженого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 залишено без задоволення, а вирок Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 26.06.2012 року залишено без змін (а.с.13-21).
Засудженим ОСОБА_5 було подано до суду заяву про перегляд вироку за ново виявленими обставинами, в якій він просить визнати незаконною санкцію статті 115 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді п`ятнадцяти років позбавлення волі. Зазначена заява надійшла до Ленінського районного суду міста Дніпропетровська за вх.№19665 від 12.09.2014 року(а.с.2-12).
Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 22.09.2014 року заяву засудженого ОСОБА_5 про перегляд вироку від 26.06.2012 року за ново виявленими обставинами залишено без розгляду у зв`язку з пропуском тримісячного строку на подачу заяви про перегляд та повернуто засудженому. Також суд вказав в ухвалі на те, що нових обставин, зазначених у ч.2 ст.459 КПК України, про які не було відомо суду під час розгляду справи, засудженим не зазначено (а.с.30, 31, 32).
Зазначена ухвала суду першої інстанції оскаржена засудженим в апеляційному порядку. Скарга надійшла до Апеляційного суду Дніпропетровської області 11.03.2015 року (а.с.39, 40).
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.04.2015 року апеляційну скаргу засудженого задоволено частково, у зв`язку із чим ухвалу суду першої інстанції від 22.09.2014 року змінено шляхом виключення з резолютивної частини вказівки суду першої інстанції «залишення заяви без розгляду». В іншій частині ухвалу залишено без змін (а.с.58-59, 60-62).
15.05.2015 року справа за скаргою ОСОБА_5 надійшла до Ленінського районного суду міста Дніпропетровська (а.с.65).
Ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.04.2015 року була оскаржена засудженим у касаційному порядку до ВССУ. У скарзі засуджений просив суд провести розгляд його скарги в режимі відео конференції (а.с.69-70, 76-79, 80, 81, 95, 99).
Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.02.2016 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задоволено частково. Ухвалу суду першої інстанції від 22.09.2014 року, винесену за заявою ОСОБА_5 , та ухвалу суду апеляційної інстанції від 28.04.2015 року скасовано та призначено новий розгляд заяви про перегляд вироку у суді першої інстанції (а.с.105, 107-108, 126-127).
17.03.2016 року кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 разом з іншими матеріалами надійшло до Ленінського районного суду міста Дніпропетровська (а.с.112, 113).
Ухвалою судді Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 22.03.2016 року заяву засудженого ОСОБА_5 про перегляд вироку Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 26.06.2012 року за ново виявленими обставинами залишено без задоволення. Відмовляючи у задоволенні скарги засудженого, суддя вказав на те що засуджений подав заяву з пропущенням строку звернення до суду і вказані засудженим обставини взагалі не є ново виявленими в розумінні ст.459 ч.2 КПК України тощо. Копія ухвали надсилалася засудженому (а.с.114-115, 116, 117).
Зазначена ухвала судді оскаржувалася засудженим в апеляційному порядку, а також додавалися доповнення до апеляційної скарги, в одному із яких від 05.10.2016 року засуджений просив суд апеляцій1ної інстанції поновити йому усі процесуальні строки (а.с.118-121, 123-125, 129-132, 133, 134-136, 137, 145).
Ухвалою судді Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.09.2016 року апеляційну скаргу засудженого було залишено без руху і встановлено десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги (а.с.141-141).
Апеляційне провадження за скаргою засудженого відкрите 12.10.2016 року. З ухвали судді суду апеляційної інстанції слідує те, що «…апеляційна скарга подана до суду з дотриманням встановленого порядку та строку, передбаченого ст.395 КПК України, та відповідає вимогам ст.396 КПК України (а.с.148-149).
Інтереси засудженого в суді апеляційної інстанції представляв адвокат ОСОБА_7 (а.с.152).
Ухвалою судді Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.10.2016 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задоволено частково. Ухвалу Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 22.03.2016 року скасовано і матеріали провадження направлено до суду першої інстанції для прийняття відповідного рішення (а.с.163-164, 165-170).
Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.12.2016 року заяву засудженого ОСОБА_5 про перегляд вироку Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 26.12.2012 року за ново виявленими обставинами було залишено без руху, з наданням йому п`ятнадцяти денного строку з дня отримання копії ухвали задля усунення встановлених недоліків.
06.01.2017 року від засудженого ОСОБА_5 до суду надійшло «Доповнення до клопотання щодо вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку від 12.09.2014 року, залишеного без руху «Ухвалою» Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, для усунення недоліків», яка за своїм змістом не відрізняється від первісної заяви про перегляд вироку суду за ново виявленими обставинами. До «Доповнення…» додані також клопотання (Заява №1) про поновлення усіх процесуальних строків строку для розгляду його клопотання щодо перегляду вироку, в якому так і не вказані причині їх пропуску та їх поважність, а також Заява №2, в якій засуджений посилається на прийняття ним високотоксичних препаратів у зв`язку із лікуванням туберкульозу в період з 13.05.2013 р. по 19.10.2013 р., - по 30.10.2014 року, - по 07.11.2014 року, прийняття яких не підтверджується доданою ним же до заяви «Медичною довідкою» від 13.10.2016 р., а також на свою юридичну безграмотність.
Що стосується останнього, то згідно абзацу другому статті 68 Конституції України від 29.06.1996 року - незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
В судовому засіданні 15.03.2017 року прокурор ОСОБА_3 просила суд відмовити засудженому ОСОБА_5 у задоволенні його заяви про перегляд вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.06.2012 року за ново виявленим обставинами. Свою правову позицію мотивувала відсутністю підстав для відкриття кримінального провадження, оскільки вказані засудженим у заяві обставини не є ново виявленими, оскільки були відомі суду на момент розгляду.
Захисник засудженого адвокат ОСОБА_4 , яка діє за дорученням для надання безплатної вторинної правової допомоги особі, у кримінальному провадженні стосовно якої відповідно до положень КПК України захисник залучається судом для здійснення захисту за призначенням просила суд задовольнити заявлене засудженим ОСОБА_5 клопотання щодо перегляду вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.06.2012 року за ново виявленими обставинами.
Заслухавши думку прокурора, захисника та ознайомившись зі змістом заяви, суд не знаходить приводів та підстав для відкриття кримінального провадження за наступних обставин.
Так, відповідно до ч.2 ст.464 КПК України, після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам ст.462 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за ново виявленими обставинами.
Положеннями ч.2 ст.461 КПК України передбачено, що заяву про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.
Зі змісту поданих заяв видно, що засуджений ОСОБА_5 первісно звернувся до суду із заявою про перегляд вироку від 26.06.2012 року за ново виявленими обставинами лише 12.09.2014 року, тобто, пропустивши строк звернення до суду з такою заявою. При цьому, на виконання ухвали суду від 07.12.2016 року засуджений так і не вказав про те, коли саме йому стало відомо про, нібито, обставини задля перегляду вироку за ново виявленими обставинами, причини та поважність пропуску ним строку на подання ним заяви про перегляд вироку суду за ново виявленими обставинами. Крім того, в заявах відсутні будь-які відомості, які б свідчили про те, що обставини, за якими засуджений подав заяву, об`єктивно існували на час розгляду кримінального провадження та не були відомі хоча б одній особі, яка брала участь у судовому провадженні.
Суд також зазначає, що ті обставини, на які посилається засуджений ОСОБА_5 у своїх заявах (клопотаннях), взагалі не є ново виявленими обставинами, перелік яких встановлений у ч.2 ст.459 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-372, 392, 459, 461, 464 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про перегляд вироку Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 26.12.2012 року за ново виявленими обставинами залишити без задоволення.
Копію ухвали надіслати засудженому ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її винесення,а засудженим у той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1