Комінтернівський районний суд м. Харкова
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2017 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
перекладача ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
секретаря ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за N 0002837 від 28.11.2016 р., за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не працюючого, з професійно-технічної освітою, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 02.07.2015 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень;
- 13.01.2016 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі та штрафу в дохід держави в розмірі 850 гривень, на підставі ст. 75 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком на 1 рік, який вироком Апеляційного суду Харківської області від 09.06.2016 року, в частині призначеного покарання - скасований, за ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України призначене покарання 2 роки позбавлення волі та штраф в дохід держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, на підставі ст. 75 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком на 2 роки;
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим за корисливий злочин проти власності, судимість за який не знята та не погашена у встановленому законом порядку, знаходячись на іспитовому строку, належних висновків для себе не зробив та знову скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах.
Так, 28.11.2016 року, близько о 10 годині 30 хвилин, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, викрав дитячий візок торгової марки «Baciuzzi», який стояв біля входу до дитячого клубу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований на першому поверсі вищевказаного будинку та належить ОСОБА_7 , вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи складає 1133 гривні 00 коп., після чого, з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, в результаті чого, спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, при цьому пояснив, що вчинив злочин у зв`язку з тяжким матеріальним становищем.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції - роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.
Потерпіла ОСОБА_7 надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.
За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю.
Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_5 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинене повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не виявлено.
Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначає, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Таким чином, при призначенні покарання ОСОБА_5 , суд враховує пом`якшуючу та відсутність обтяжуючої покарання обставини, а також бере до уваги, що обвинувачений за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості злочинів та те, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив новий злочин, не відбувши покарання за вироком Апеляційного суду Харківської області від 09.06.2016 року за ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі та штрафу в дохід держави в розмірі 850 гривень, на підставі ст. 75 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком на 2 роки.
За таких обставин, в зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_5 після постановлення вироку Апеляційним судом Харківської області від 09.06.2016 року, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд при призначенні покарання застосовує ст. 71 КК України й до призначеного покарання частково приєднує не відбуту частину покарання за вироком Апеляційного суду Харківської області від 09.06.2016 року у вигляді позбавлення волі та приєднує покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень, та остаточно призначає ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки та штрафу в розмірі 850 гривень, який, в силу вимог ч. 3 ст.72 КК України, підлягає самостійному виконанню.
Долю речових доказів - вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Згідно довідки НДЕКЦ, судові витрати, пов`язані з проведенням експертизи № 6031 від 05.12.2016 року в сумі 175 гривень 92 коп., підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.
Цивільний позов відсутній.
Запобіжний захід ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк ДВА роки ШІСТЬ місяців.
На підставі ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання, призначене за вироком Апеляційного суду Харківської області від 09.06.2016 року у вигляді ШЕСТИ місяців позбавлення волі та приєднати невідбуте покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень й, за сукупністю вироків, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання ТРИ роки позбавлення волі та штраф в дохід держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, який, в силу вимог ч. 3 ст.72 КК України, підлягає самостійному виконанню.
На підставі ч. 5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_5 у строк призначеного покарання час перебування його під вартою у період з 22.12.2016 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, залишити без змін - тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№27).
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням експертизи № 6031 від 05.12.2016 року в сумі 175 грн. 92 коп.
Речовий доказ: дитячий візок «Baciuzzi», переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 - вважати повернутим останній.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя - ОСОБА_1