н/п 1-кп/640/184/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2017 Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
потерпілої - ОСОБА_5
захисника - адвоката ОСОБА_6
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сарамеч Спітаківського району республіки Вірменія, громадянина України, неодруженого, працюючого, з середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 152 КК України,
14 червня 2016 року близько 23 години 50 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку №5 по вулиці Ісаївській у м. Харкові, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та маючи умисел на статеві зносини із застосуванням фізичного насильства та погрози його застосування, діючи з метою задоволення своєї статевої пристрасті, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у вигляді задоволення своєї статевої пристрасті із застосуванням фізичного насильства та погрозою застосування фізичного насильства, підійшов до ОСОБА_5 та став демонструвати свої оголені статеві органи, після чого, висловив на адресу останньої погрози застосування фізичного насильства, які потерпіла сприймала реально та реалізуючи свій злочинний умисел, двома руками схватив ОСОБА_5 за плечі та штовхнув її, від чого остання впала на спину в траву, а ОСОБА_4 сів на неї зверху, щоб потерпіла не могла чинити опору та перестала кликати на допомогу, кулаком правої руки завдав їй удар в область обличчя, внаслідок чого ОСОБА_5 відчула фізичний біль та отримала відповідно до судово-медичної експертизи №3403 від 15.06.2016 року легкі тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі.
Після чого, ОСОБА_4 продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, став стягувати з потерпілої кофту в області грудей та мацати молочні залози, внаслідок чого ОСОБА_5 отримала відповідно до судово-медичної експертизи №3403 від 15.06.2016 року легкі тілесні ушкодження у вигляді синців на молочних залозах. Водночас, ОСОБА_4 , утримуючи ОСОБА_5 однією рукою в області грудей, використовуючи свою фізичну перевагу, другою рукою став розводити їй ноги, задирати спідницю, в яку була одягнута ОСОБА_5 та мацати за стегна, внаслідок чого ОСОБА_5 отримала відповідно до судово-медичної експертизи №3403 від 15.06.2016 року легкі тілесні ушкодження у вигляді синців на ногах. ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин довести до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, так як його злочинні дії були припинені сторонніми особами.
Допитаний обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні 29.03.2017 року свою провину у вчиненні інкримінованого правопорушення за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 152 КК України не визнав та пояснив, що він дійсно 14.06.2016 року проходив близько опівночі по вул. Ісаївській в м. Харкові, оскільки проживає в цьому районі. Потім, коли він захотів справити нужду на вулиці, розтебнувши брюки і його побачила потерпіла та почала на нього кричати. Він вдарив її в ніс, обізвав, а вона впала на землю та стала кричати, що він її насилує. Він на неї не падав, не насилував потерпілу і наміру в нього ґвалтувати її не було, він стояв рядом, коли вона впала на землю від його удару. Потім прибігли сусіди, зав*язали йому руки та викликали поліцію. Стверджує, що сусіди говорять неправду, однак пояснити з яких причин та звідкіля у потерпілої наявні тілесні пошкодження не може.
Крім того, ОСОБА_4 під час судового розгляду та допиту свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 30.11.2016 року на запитання учасників судового розгляду пояснював, що свідок підбіг, коли він лежав на потерпілій, однак він хотів її тільки потримати та потрогати, оскільки вона йому сподобалась. На інші запитання після допиту свідків та пояснення ними обставин подій 14.06.2016 року обвинувачений на запитання вказав, що підтверджує показання свідків, які вони надавали в судовому засіданні. Також, ОСОБА_4 під час розгляду справи в суді заявив, що не хотів, щоб так сталося, просив пробачення у потерпілої та розкаювався у скоєному.
Незважаючи на часткове невизнання своєї провини обвинуваченим, суд, дослідивши показання останнього, вислухавши показання потерпілої та свідків, і дослідивши інші докази у справі, вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю і підтверджується наступними доказами:
- показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка в судовому засіданні при допиті вказала, що вона 14.06.2016 року в ніч на 15.06.2016 року йшла з роботи, близько 23:40 год. по вул. Ісаївській в м. Харкові йшла додому, вулиця була добре освітленою, однак вона побачила за собою тінь та зрозуміла, що це незнайомий їй раніше чоловік. Потім, вона повернулася до нього обличчям та побачила, що той стояв з приспущеними штанами та оголеним половим органом, який почав показувати, і вона стала кричати, щоб його прогнати, а чоловік теж почав кричати і штовхнув її на землю біля будинку №5 по вул. Ісаївській в м. Харкові. Потім, чоловік сів на неї оголений, а вона звала на допомогу та боролася з ним і намагалася скинути його з себе. Однак, незнайомий їй чоловік знову кинувся на неї, вдарив її в ніс, подряпав їй груди, тягнув за кофту, стягував одежу, говорив, щоб вона не кричала, а то гірше буде. Вона кричала і чоловік своїми ногами почав роздвигати їй ноги, що вона сприймала, як намір її згвалтувати. Потім вона побачила, що сусід з будинку АДРЕСА_3 скинув цього незнайомого чоловіка з неї і зв`язав його, після чого прийшло багато людей та викликали поліцію. Цим чоловіком, якого вона потім впізнала був обвинувачений ОСОБА_4 . Потерпіла, також зазначила, що ОСОБА_4 наніс їй тілесні ушкодження синці на зовнішній поверхні стегон, на обличчі, на ногах, подряпини на грудях. Вранці вона поїхала до експерта, який зафіксував всі ці пошкодження, які їй наніс обвинувачений. Також, потерпіла повідомила, що цивільний позов до обвинуваченого не заявляла та заявляти не буде, претензій до ОСОБА_4 в неї не має.
- показаннями свідка ОСОБА_7 , наданих в судовому засіданні, яка пояснила, що 14.06.2016 року приблизно о 23:35-23:45 год. вона почула з вулиці Ісаївській в м. Харкові, де вони проживають крики про допомогу, після чого вони з чоловіком ОСОБА_8 разом вибігли з двору, їх будинок стоїть на початку вулиці. На відстані приблизно 10-15 метрів вони побачили жінку, яка лежала на землі, зверху неї знаходився чоловік зі спущеними брюками та піднятим светром, ноги чоловіка знаходилися між ногами жінки. Після чого, її чоловік ОСОБА_8 стягнув незнайомого чоловіка з жінки, а вона підняла жінку, яка почала втрачати свідомість. Незнайомий чоловік виривався, тому ОСОБА_7 винесла зі свого будинку пояс та разом з чоловіком зв`язали його. Вона зрозуміла, що незнайомий чоловік хотів зґвалтувати жінку, в нього були спущені брюки, у жінки була розірвана блузка, задрана спідниця, подряпані ноги, стегна, шия, ніс.
- показаннями свідка ОСОБА_8 , наданих в суді та який повідомив, що потерпіла ОСОБА_5 є знайомою його матері, обвинувачений живе також в їхньому районі, однак підстав для оговору будь-кого з цих осіб в нього немає. 14.06.2016 року біля опівночі він вийшов покурити на двір по вул. Ісаївській в м. Харкові, його жінка вішала білизну і вони почули крики про допомогу. Після чого, вони з дружиною ОСОБА_7 разом вибігли з двору на вулицю та побачили, що на вул. Ісаєвській біля дерева лежала на землі жінка, зверху неї знаходився чоловік зі спущеними брюками, його ноги були розміщені між ногами жінки, яка намагалася його відштовхнути. Незнайомий чоловік, що лежав зверху на жінці хватав останню за кофту, одна його рука була на землі, іншою він стягував її білизну. Після чого, він побіг до них, однак чоловік на нього не реагував, і тоді він стягнув незнайомого, а його дружина ОСОБА_7 підняла жінку. Обвинувачений один раз вдарив його по губі, почав вириватися, тому він попросив дружину принести пояс, щоб його зв`язати. У жінки, яку вони підняли з землі була розірвана блузка, задрана спідниця, розбита переносиця. Потім ОСОБА_4 просив пробачення, хотів зателефонувати своїй матері та просив його відпустити.
- показаннями свідка ОСОБА_4 , наданих в судовому засіданні, який пояснив, що він є братом обвинуваченого та проживає разом з ним та батьками з 1999 року, його брат працює вже сім років, має хороший характер, в сім`ї себе поводить нормально, з приводу того, що сталося говорить, що не знає, як це трапилося та розкаюється у скоєному.
Окрім показань потерпілої та свідків провина обвинуваченого у скоєному також підтверджується наступними доказами, зокрема:
- даними, які містяться в висновку експерта №1463-И/16 від 22 червня 2016 року, згідно висновків якої кров ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відноситься до групи А з ізогемагглютинином анти-В (а.с.111);
- даними, які містяться в висновку експерта №840-Ц від 29 червня 2016 року, згідно висновків якої групова приналежність крові підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - В (ІІІ) з ізогемагглютинином анти-А. В результаті проведення судово-медичної експертизи піднігтевого вмісту зрізів нігтевих пластин з обох рук громадянина ОСОБА_4 , сліди крові не виявлені.При цитологічному дослідженні клітин епітелію не знайдено. Цито-морфологічна картина піднігтевого вмісту характерна для сечовивідних шляхів (а.с.112-116);
- даними, які містяться в висновку експерта щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1415 від 15.06.2016 року, згідно висновків якої у ОСОБА_4 ознак алкогольного та наркотичного сп`яніння не виявлено (а.с.128);
- даними, які містяться у висновку експерта №3403-ая/16 від 15 червня 2016 року, згідно висновків якої громадянці ОСОБА_5 спричинені наступні тілесні ушкодження: синці на обличчі, молочних залозах, ногах. Ці ушкодження утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів, за механізмом удар чи удар-здавлення, та могли бути отримані протягом доби до огляду. Цей висновок підтверджується виглядом, характером ушкоджень, а також кольором синців. За ступенем тяжкості: синці викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с.130);
-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 15.06.2016 року, згідно якого було фактично затримано особу - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у 23:50 годині 14.06.2016 року (а.с.131-135);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 15.06.2016 року, згідно якого у присутності понятих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 свідок ОСОБА_8 серед чотирьох осіб, які були пред`явлені до впізнання вказав, що впізнає ОСОБА_4 та пояснив, що саме ця особа намагалась за адресою АДРЕСА_3 вступити в статеві зносини з громадянкою ОСОБА_5 , всупереч її волі та була ним затримана. (а.с. 138-140);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 15.06.2016 року, згідно якого у присутності понятих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 потерпіла ОСОБА_5 серед чотирьох осіб, які були пред`явлені до впізнання вказала, що впізнає особу ОСОБА_4 та пояснила, що саме ця особа намагалась за адресою АДРЕСА_3 вступити в статеві зносини з нею всупереч її волі (а.с. 141-143);
- протоколом огляду місця події від 15.06.2016 року, в ході якого було оглянуто ділянку місцевості за адресою АДРЕСА_3 . Поруч з будинком за вказаною адресою лежав на землі громадянин, який представився як ОСОБА_4 . Прямо від будинку на відстані 10 метрів наявна проїзна частина, поруч знаходиться дерево, оглянута ділянка місцевості складає 15х20 метрів, на якій наявні на відстані 1 метру сліди ковзання та тертя грунту (а.с.144-145);
-фототаблицею до огляду місця події від 15.06.2016 року, зробленою із застосуванням камери «Samsung», з зображенням молодого чоловіка, як потім з*ясовано ОСОБА_4 та копією паспорту на ім*я ОСОБА_4 (а.с.146-148);
-рапортом інспектора поліції 2 роти 2 батальйону УПП у м. Харкові лейтенанта поліції ОСОБА_11 від 14.06.2016 року, згідно якого 14.06.2016 року о 23:48 год. екіпажем патрульної поліції було отримано виклик від гр. ОСОБА_12 , за адресою АДРЕСА_4 з повідомленням про зґвалтування. Прибувши на місце виклику було встановлено, що гр. ОСОБА_8 почув, що на вулиці жінка благає про допомогу та вийшов на вулицю з двору, після чого виявив, що гр. ОСОБА_4 намагається зґвалтувати гр. ОСОБА_5 Громадянин ОСОБА_8 затримав ОСОБА_4 , а очевидці ( ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 ), які почули крики жінки про допомогу та прийшли на місце події, викликали поліцію та охороняли затриманого ОСОБА_4 разом з гр. ОСОБА_8 до приїзду поліції, екіпажем поліції було доставлено затриманого ОСОБА_4 до Київського відділу поліції м. Харкова (а.с.149);
-протоколом від 15.06.2016 року про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_5 за обставинами подій 14.06.2016 року. (а.с. 150).
-рапортом оперуповноваженого Київського відділу поліції ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_15 , згідно якого 14.06.2016 року до чергової частини Київського відділу поліції ГУ НП в Харківській області надійшло повідомлення, що за адресою м. Харків, вул. Ісаївська, 5 затримано чоловіка, який намагався зґвалтувати жінку. По приїзду на місце був затриманий гр. ОСОБА_4 (а.с.151);
-постановою слідчого Київського відділу поліції ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_16 від 06.07.2016 року про визнання речовими доказами: мобільного телефону «Samsung» GT-С6712 IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 чорного кольору з сім картою мобільного оператора «Лайф» номер НОМЕР_3 та дві зв`язки ключів, які під час обшуку було вилучено у гр. ОСОБА_4 та повернуто під розписку підозрюваному гр. ОСОБА_4 (а.с.151 а-151 б);
Оцінюючи зібрані по справі докази на предмет доведеності зазначених сторонами кримінального провадження обставин, суд приймає до уваги приписи ч.1 ст.94 КПК України, якою встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв*язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Аналіз свідчень обвинуваченого, потерпілої та свідків в суді, зважаючи на рівень їх аргументованості, переконливості та послідовності, а також інших факторів, дає підстави вважати покази потерпілої та свідків щодо обставин подій, які інкриміновані обвинуваченому стосовно закінченого замаху на статеві зносини із застосуванням фізичного насильства та погрози його застосування доведеними, оскільки вони є взаємоузгодженими між собою та не суперечать іншим доказам у справі, в тому числі і висновкам експертиз.
При оцінці показів потерпілої суд також враховує, що обвинувачений та потерпіла не були знайомі до подій 14.06.2016 року, до суду не надані дані щодо неприязливих відносин між ними до цього та відсутність даних про неправдивість показань будь-кого з учасників в судовому засіданні.
Виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, місце та час вчинення злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень у потерпілої, які свідчать саме про механізм їх спричинення при наміру на згвалтування, суд вважає, що обвинувачений реалізовував злочинний умисел на статеві зносини із застосуванням фізичного насильства та погрози його застосування, який не був доведений до кінця з незалежних від нього причин, однак при цьому об*єктивно міг і повинен був передбачити ступінь тяжкості своїх дій та розумів їх.
Таким чином, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв*язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає доведеними обставини обвинувачення в частині закінченого замаху на статеві зносини із застосуванням фізичного насильства та погрози його застосування (зґвалтування).
З урахуванням викладеного, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст. 15, ч.1 ст.152 КК України як закінчений замах на статеві зносини із застосуванням фізичного насильства та погрози його застосування (зґвалтування).
Відповідно до вимог ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
За правилами статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Докази повинні бути належними та допустимими в розумінні ст.ст. 85-86 КПК України.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 92 КПК України обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_4 за ч.2 ст. 15, ч.1 ст.152 КК України, тобто закінчений замах на статеві зносини із застосуванням фізичного насильства та погрози його застосування (зґвалтування) підтверджується обсягом досліджених в судовому засіданні доказів, які підтверджують винність обвинуваченого у скоєному та не викликають у суду сумнівів. Будь-яких доказів захисту на спростування доказів обвинувачення суду не надано.
Заперечення обвинуваченим власної вини у скоєному розцінюється судом як прагнення уникнути відповідальності за скоєний злочин, оскільки його провина повністю підтверджується сукупністю наведених доказів, достовірність та допустимість яких не викликає сумніву.
Посилання захисту також на те, що вулиця Ісаївська в м. Харкові, на якій сталися події є добре освітленою і це є підставою для неможливості скоєння даного злочину, є необґрунтованим та безпідставним і не приймається судом.
Згідно ст. 65 КК України, особі, що вчинила злочин, призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки скоєного, обставини, що пом*якшують покарання, дані про особу обвинуваченого, його поведінку, відсутність судимостей, матеріальний стан, його вік, характеристику з місця роботи та в сім*ї, відношення потерпілої та відсутність претензій потерпілої до обвинуваченого під час судового розгляду.
Також, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, відсутність тяжких наслідків, особу винного, який раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягувався, згідно даних, наданих до суду працював з травня 2016 року в ТОВ «Дортехстрой», де позитивно характеризується (а.с. 40), на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 136-137), зареєстрований в м. Харкові, де проживає сім*єю з батьками та братом, неодружений, дітей не має, в побуті характеризується позитивно, є військовозобов*язаним, однак визнаний обмежено-здатним у військовий час.
За даними, які викладені в висновку судово-психіатричної експертизи № 590 від 28 липня 2016 року, ОСОБА_4 на теперішній час ознак психозу, недоумства та інших психічних розладів не виявляє. За своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу, до якого відноситься правопорушення, в якому він підозрюється, ОСОБА_4 знаходився поза яким-небудь тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 на теперішній час за своїм психічним станом в застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с.104-106);
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому суд вбачає щире каяття у скоєному під час судового розгляду. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 суд не вбачає.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що для виправлення та попередження нових злочинів, в силу ст. 65 КК України, необхідно призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції статті, інкримінованої йому, з врахуванням вимог ст. 68 КК України, необхідних для досягнення цих цілей.
Однак, в силу вимог ст. 75 КК України, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього в силу ст. 76 КК України обов`язки (в ред. до 07.09.2016 року). Призначене покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
При вирішенні даного питання судом враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення згідно ст. 12 КК України і ті обставини, що ОСОБА_4 вчинене дане правопорушення вперше і тяжких наслідків цим злочином не настало, враховано, що потерпіла претензій до обвинуваченого не має, позовні вимоги до нього не заявляла та повідомила, що і в подальшому заявляти не бажає.
Також, враховані судом дані про особу обвинуваченого та його законослухняність, що передувала вчиненню даного правопорушенню та після вчинення під час судового розгляду, ставлення обвинуваченого до праці та його поведінка в побуті, вибачення за скоєне перед потерпілою. А тому, комплексне врахування всіх цих обставин свідчить про те, що виправлення ОСОБА_4 можливе без реального відбуття ним покарання за дане кримінальне правопорушення.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України. Цивільний позов потерпілої по справі не заявлений. Витрати на проведення судових експертиз відсутні.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -
Ухвалив :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 152 КК України та призначити йому покарання по ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 152 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.
Звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього в силу ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації, повідомляти кримінально-виконавчу інспекції про зміну місця проживання.
На особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, суд покладає обов`язки, передбачені ст. 76 КК України необхідні і достатні для її виправлення з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують покарання. Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого. Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.
Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту за місцем мешкання скасувати після набрання вироком законної сили.
Речові докази, повернуті обвинуваченому залишити у його користуванні.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1