Дата документу Справа № 314/7797/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/560/17
Єдиний унікальний № 314/7797/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 81 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:
Головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

захисника-адвоката ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 19 грудня 2016 року, якою
відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення.
Згідно ухвали, до суду від засудженого ОСОБА_7 , який відбуває покарання у Дружелюбівському виправному центрі управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№1) надійшло клопотання про вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення.

Відмовляючи у задоволенні клопотання суд мотивував своє рішення тим, що вивчення матеріалів щодо засудженого ОСОБА_7 показало, що на теперішній час засуджений ОСОБА_7 не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не можуть свідчити, на погляд суду про його виправлення та перевиховання.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , посилаючись на незаконність удового рішення зазначає, що він працює в установі відбування покарання з перших днів, поки в вересні його офіційно працевлаштували. Він дійсно мав стягнення, але вважає, що своєю працею і ставленням до неї він довів своє виправлення і має три заохочення, крім того він всіляко допомагає установу в побуті та іншому. Просить вирішити питання про умовно-дострокове звільнення.
Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; прокурора, який вважав, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню; засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно-корисної праці.

З матеріалів провадження вбачається, що суд дійшов необґрунтованого висновку про те, що засуджений ОСОБА_7 не довів своє виправлення і не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання.
Суд апеляційної інстанції вважає, що в матеріалах провадження є достатньо даних про те, що засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою довів своє виправлення, оскільки він характеризується позитивно, працевлаштований, дисципліну не порушує, не має непогашених стягнень, за сумлінну працю має три заохочення, у відношенні з іншими засудженими не конфліктний, з працівниками установи ввічливий, тактовний.

Крім того колегія суддів, вважає, що висновок суду першої інстанції, про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого, оскільки він не довів своє виправлення, є хибним. Згідно наданої установою відбування покарання характеристики, засуджений ОСОБА_7 своєю працею та відповідальним ставленням до своїх обов`язків довів своє виправлення.

За таких обставин колегія суддів вважає за доцільне задовольнити апеляційну скаргу, а ухвалу суду першої інстанції скасувати і прийняти свою ухвалу, якою подання засудженого ОСОБА_7 задовольнити і звільнити його умовно-достроково на 8 місяців 20 днів.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 19 грудня 2016 року відносно засудженого ОСОБА_7 про відмову в застосуванні умовно-дострокового звільнення, скасувати.
Задовольнити клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення.
Звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14.04.2016 року, умовно-достроково на 8 місяців 20 днів.
Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її оголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4