Провадження №1-кп/639/316/17
Справа №639/2573/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження внесене до ЄРДР №00000638 від 03 квітня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого 08.07.2010 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч .2 ст. 296 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки із застосуванням ст.75 КК України з випробувальним терміном 1 рік 6 місяців, 18.10.2010 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до обмеження волі строком на 2 роки, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 24 березня 2017 року, в першій половині дня, але не пізніше 12 години, маючи умисел на вчинення крадіжки будь-якого чужого майна, поєднаного з проникненням у приміщення сараю, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_2 , господаркою якого є раніше йому не знайома ОСОБА_6 , цілеспрямовано прибув за вказаною адресою. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 спочатку руками зняв дошки, якими були закриті вікна сараю, та, використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто не спостерігав та не міг завадити доведенню злочинного умислу до кінця, проник до приміщення сараю через вказане вікно, де виявив на підлозі лещата слюсарні поворотні 60мм «INTERTOOL НТ-0054», вартістю 35 гривень та металеві рожкові гайкові ключі, загальною вагою 39 кг, вартістю 175 гривень 50 копійок. Таким чином, він виконав всі дії, які вважав за необхідне для проникнення у приміщення, яким вважається сарай, розташований на території зазначеного домоволодіння. Надалі ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність свого діяння, передбачаючи його наслідки у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілій стороні, таємно заволодів вказаними предметами. Після цього, ОСОБА_7 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зникта в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.В результаті протиправного діяння ОСОБА_7 завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 210 гривень 50 копійок. Надалі ОСОБА_4 31 березня 2017 року приблизно о 15 годині, відчуваючи
безкарність за раніше вчинену крадіжку, маючи умисел на викрадення будь-якого чужого майна, поєднаного з проникненням у приміщення сараю, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_3 , господарем якого є раніше йому не знайомий ОСОБА_8 , цілеспрямовано прибув за вказаною адресою.Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 спочатку безперешкодно відчинив не закриті на замок двері сараю та, використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто не спостерігав та не міг завадити доведенню його злочинного умислу до кінця, проник до приміщення сараю, де виявив на підлозі каструлі, виготовлені із алюмінію, вагою 1,6 кг, в кількості 3 штук, загальною вартістю 211 гривень 20 копійок, чорний метал вагою 35 кілограм, вартістю 157 гривень 50 копійок та кольоровий метал, мідь, вагою 1кг., вартістю 135 гривень.Таким чином, він виконав всі дії, які вважав за необхідне для проникнення у приміщення, яким вважається сарай, розташований на території зазначеного домоволодіння. Надалі ОСОБА_7 , діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність свого діяння, передбачаючи його наслідки у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілій стороні, таємно заволодів вказаними предметами.Після цього, ОСОБА_7 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.В результаті протиправного діяння ОСОБА_7 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 503 гривні 70 копійок. Крім того, ОСОБА_4 31 березня 2017 року приблизно о 16 годині 30 хвилин, відчуваючи безкарність за раніше вчинені крадіжки, маючи умисел на викрадення будь-якого чужого майна, поєднаного з проникненням на територію домоволодіння АДРЕСА_4 , господарем якого є раніше йому не знайомий ОСОБА_9 , цілеспрямовано прибув за вказаною адресою.Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 спочатку переліз через паркан, яким огороджена територію вказаного домоволодіння, використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто не спостерігав та не міг завадити доведенню його злочинного умислу до кінця, де виявив лежачу на землі біля паркану драбину, виготовлену із чорного металу, довжиною 3, 5 м, вагою 39 кг, вартістю 175 гривень 50 копійок та стовп, виготовлений із чорного металу, довжиною 1,7 м, вагою 35 кг, вартістю 157 гривень 50 копійок.Таким чином, він виконав всі дії, які вважав за необхідне для проникнення у сховище, яким вважається огороджена територія зазначеного домоволодіння.Надалі ОСОБА_7 , діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність свого діяння, передбачаючи його наслідки у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілій стороні, таємно заволодів вказаними предметами. Після цього, ОСОБА_7 почергово, звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.В результаті протиправного діяння ОСОБА_7 завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 333 гривні.Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення-злочин, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав в повному обсязі, дав відповідно до наведеного вище покази.

Допитані у судовому засіданні потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що ОСОБА_10 скоїв злочини при вище наведених обставинах.

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст.135 КПК України, що відповідно до вимог ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Відповідно до наданої ним заяви до суду просить розглядати справу без його участі.

Обвинувачений ОСОБА_4 вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення.

Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ним не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого та потерпілих, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого.

В судовому засіданні обвинувачений та потерпілі пояснили, що їм відомо про порядок оскарження вироку в апеляційному порядку відповідно ст. 349 КПК України у випадку визнання обставин.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, не працює, раніше судимий, має постійне місце проживання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, обставини що пом`якшують покарання, особу ОСОБА_4 його відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому їм слід обрати покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, звільнивши обвинуваченого ОСОБА_4 від відбуття покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Обов`язок по відшкодуванню судових витрат покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст.370, 374, 377 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотирьох) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитом строком 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Обов`язок по відшкодуванню судових витрат у сумі 693 грн. покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1