Справа № 352/486/16-к
Провадження № 1-кп/352/25/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000117 від 18.12.2012 р. по обвинуваченню :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тисмениця, Івано-Франківської області, жителя та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, українця, громадянина України, з середньою освітою, не військовозобов`язаного, депутатом не обирався, раніше судимого 05.04.2005 р. Тисменицьким районним судом за ст. 185 ч. 3 КК України до чотирьох років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України та встановленням іспитового строку тривалістю два роки; згідно ухвали Тисменицького районного суду від 25.09.2015 р. скасовано звільнення від відбування покарання з випробовуванням призначеного вироком Тисменицького районного суду від 05.04.2005 р. та направлено для відбування призначеного покарання у виді чотирьох років позбавлення волі; у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,-

в с т а н о в и в :
підсудний ОСОБА_4 повторно вчинив таємне викрадення чужого майна.

Вказаний злочин підсудний вчинив при таких обставинах:

ОСОБА_4 будучи раніше судимим 05 квітня 2005 року Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області за ч.3 ст. 185 Кримінального кодексу України до 4 років позбавлення волі, підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного судом покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку тривалістю два роки, на шлях виправлення не став, а повторно вчинив корисливі злочини на території Тисменицького району, Івано-Франківської області.

Так, 27.12.2005 року ОСОБА_4 перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться в АДРЕСА_2 , помітив на столі у кабінеті працівника районного військового комісаріату ОСОБА_6 залишений без нагляду мобільний телефон марки «Sony Ericsson К 7001», який вирішив таємно викрасти.

Реалізуючи свої неправомірні наміри, ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та маючи на меті незаконне збагачення, скориставшись тим, що ОСОБА_6 тимчасово покинула робоче місце і за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав жаданий мобільний телефон марки «Sony Ericsson К 7001», що належав потерпілій та з місця події скрився. В подальшому, маючи можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, викрадений мобільний телефон марки «Sony Ericsson К 7001» здав під реалізацію в пункт продажу мобільних телефонів, що розташований в місті Тисмениця по вул. Галицькій. Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 була заподіяна матеріальна шкода в розмірі 1100 грн.

Продовжуючи свою неправомірну діяльність, ОСОБА_4 03.01.2006 року, перебуваючи у середині помешкання ОСОБА_7 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 та здійснюючи телефонний дзвінок з мобільного телефону марки «Motorola C155», який належав останній та який вона надала обвинуваченому для здійснення телефонного дзвінка, вирішив вчинити крадіжку чужого майна.

Реалізуючи свої неправомірні наміри, ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та маючи на меті незаконне збагачення, скориставшись тим, що потерпіла вийшла з кімнати і за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав мобільний телефон марки «Motorola C155» вартістю 490 грн., що належав ОСОБА_7 , яким в подальшому особисто розпорядився на власний розсуд. Внаслідок неправомірних діянь ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_7 була заподіяна матеріальна шкода в розмірі 490 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні пред`явлених йому в обвинувальному акті злочинів визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся і вибачившись перед потерпілими дав суду показання, в яких повністю підтвердив обставини скоєних ним кримінальних правопорушень вищенаведених у вироку. Підсудний просить суд суворо його не карати та при призначенні покарання врахувати, що неправомірні діяння скоїв внаслідок надзвичайно скрутного матеріального становища. Заподіяні потерпілим збитки ним відшкодовано в повному обсязі.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнав повністю, а також те, що він не оспорює фактичні обставини вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів, розуміє неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним та обмежено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом підсудного та дослідженням доказів, які характеризують його особу. Обвинувачений та учасники процесу не заперечували проти обмеженого порядку дослідження доказів, при цьому суд переконався, що останні правильно розуміють зміст ст. 349 КПК України.

Таким чином, аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, так як він повторно вчинив таємне викрадення чужого майна.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєних злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обтяжуючі відповідальність підсудного обставини судом не встановлено.

До пом`якшуючих обставин суд відносить те, що підсудний в скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, заподіяні злочином збитки відшкодував потерпілим в повному обсязі.

Крім того, вирішуючи питання про призначення підсудному покарання, суд приймає до уваги думку потерпілих щодо несуворості призначуваного підсудному покарання, а також враховує і те, що підсудний не працюючи веде паразитичний спосіб життя, раніше судимий за скоєння корисливих злочинів проте на шлях виправлення не став, по місцю проживання характеризується позитивно, на обліках в Івано-Франківському ОНД та ОПНЛ не перебуває, має незадовільний стан здоров`я, його молодий вік на момент скоєння неправомірних діянь.

Таким чином, беручи до уваги всі вищеперелічені обставини, дані про особу обвинуваченого, суд приходить до переконання, що для виправлення, перевиховання ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів, його слід ізолювати від суспільства, призначивши покарання в межах санкції ст. 185 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі.

Окрім того, судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше судимий, а саме 05.04.2005 р. засуджений Тисменицьким районним судом за ст. 185 ч. 3 КК України до чотирьох років позбавлення волі, із застосуванням норм ст. 75 КК України, звільненням засудженого від відбування призначеного судом покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку тривалістю два роки. Згідно ухвали Тисменицького районного суду від 25.09.2015 р., що набрала законної сили, скасовано звільнення від відбування покарання з випробовуванням призначеного ОСОБА_4 вироком Тисменицького районного суду від 05.04.2005 р. та направлено для відбуття покарання у виді чотирьох років позбавлення волі. За таких обставин, оскільки підсудний ОСОБА_4 будучи засудженим згідно вироку Тисменицького райсуду від 05.04.2005 р. і після постановлення вироку, але повного відбуття покарання вчинив нові злочини, то на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного судом ОСОБА_4 покарання за даним вироком слід частково приєднати невідбуту ним частину покарання за попереднім вироком суду.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази по даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 342 -376 КПК України, суд,-

з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного судом обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за даним вироком, частково приєднати невідбуту ним частину покарання за попереднім вироком Тисменицького районного суду від 05.04.2005 р. та остаточно призначити за сукупністю вироків ОСОБА_4 : чотири роки один місяць позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_4 залишити без змін - тримання під вартою, а строк відбуття покарання обчислювати з моменту затримання, а саме з 12.03.2016 року, зарахувавши в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 12 по 14 березня 2016 р. та з 24.03.2016 р. до вступу вироку в законнк силу, виходячи з розрахунку, у відповідності до вимог ст. 72 ч. 5 КК України, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

На вирок протягом 30 днів з моменту його проголошення може бути подана апеляційна скарга до судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області через Тисменицький районний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку суду вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику негайно після його проголошення.

Головуючий : ОСОБА_1