Справа № 159/767/17
Провадження № 1-кп/159/113/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 квітня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000050від 07 січня 2017 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковеля Волинської області, громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз: 07.06.2007 року Ковельським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 10 місяців, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку,
у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в :
Згідно з обвинувальним актом, обвинувачений ОСОБА_5 , будучи неодноразово судимим за корисливі злочини, останній раз 07.06.2007 року Ковельським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 10 місяців, за що судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий злочин.
Так він 05 січня 2017 року в м. Ковелі по вул. Петра Могили, перебуваючи в приміщенні супермаркету "Слайга" таємно, повторно викрав парфумерний набір ТМ "Nivea", вартістю 207,60 грн., чим спричинив фізичній особі підприємцю ОСОБА_4 майнових збитків на вказану суму.
Таким чином ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразились в таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, вчинив крадіжку, вчинивши тим самим кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Після закінчення досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 04 квітня 2017 року було укладено угоду про примирення, за змістом якої останній заявляє про повне визнання своєї вини та щире каяття в скоєному. Сторони констатують факт добровільної згоди на укладення даної угоди та вважають, що неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_5 було заподіяно потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 207,60 грн. Потерпіла констатує, що під час досудового розслідування їй були відшкодовані збитки шляхом повернення косметичного набору "Нівеа". Інших претензій матеріального чи морального характеру потерпіла до обвинуваченого не має. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_5 приносить потерпілій ОСОБА_4 щирі вибачення за спричинену шкоду та принесені незручності внаслідок своїх неправомірних дій. Сторони угоди дають добровільну згоду на призначення покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у виді позбавлення волі на строк 3 роки зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, на строк, визначений судом, а також з покладенням на ОСОБА_5 визначених судом обов`язків, зазначених у ст. 76 КК України. Сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками укладення даної угоди (ст. 473 КПК України) та наслідками її невиконання (ст. 476 КПК України).

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно вимог ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення (злочин), у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, віднесене до злочинів середньої тяжкості. Правову кваліфікацію кримінального правопорушення (злочину) органами досудового розслідування здійснено правильно. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Запобіжний захід, застосований щодо обвинуваченого під час досудового розслідування, до набрання вироком законної сили слід залишити без змін - у вигляді особистого зобов`язання.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільного позову не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Затвердити Угоду про примирення від 04 квітня 2017 року у кримінальному провадженні № 0000050, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити попередню особисте зобов`язання.

Речовий доказ - парфумерний набір ТМ "Nivea", який передано на зберігання ОСОБА_4 , - залишити у володінні останньої.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий ОСОБА_1