Справа № 343/1930/16-к
Провадження № 11-кп/779/535/2016
Категорія ч.3 ст.185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

представника

Долинського ВЦ №118 ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Долинського відділу Калуської місцевої прокуратури на ухвалу Долинського районного суду від 03 листопада 2016 року про умовно дострокове звільнення ОСОБА_8 , засудженого за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Долинського районного суду від 03 листопада 2016 року засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Карла Маркса, Запоріжської області, мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, громадянина України, раніше судимого ,

умовно-достроково звільнено від подальшого відбуття покарання у вигляді обмеження волі на не відбутий термін 10 (десять) місяців 9 (дев`ять) днів.

На дану ухвалу прокурор подав апеляційну скаргу, в якій посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Так, судом не враховано, що під час відбування покарання ОСОБА_8 не оголошувалися заохочення, і він некритично відноситься до скоєних ним злочинів. Прокурор вважає, що психологічна характеристика засудженого не дає підстав вважати, що він готовий до самокерованої правослухняної поведінки. А сам по собі факт сумлінного ставлення засудженого до праці не може бути підставою для висновку про те, що засуджений виправився та не буде вчиняти нові злочини.

З цих підстав, ухвалу суду першої інстанції, апелянт просив скасувати, та постановити нову, про відмову в задоволенні клопотання Долинського ВЦ №118 про умовно дострокове звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання.

В засіданні апеляційного суду прокурор вимоги апеляційної скарги підтримав, та просив її задовольнити.

Представник Долинського ВЦ № 118 проти задоволення апеляційної скарги заперечив, оскаржувану ухвалу вважає законною та обґрунтованою, а тому, просить залишити її без зміни.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, пояснення засудженого, дослідивши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Вказаних вимог при винесенні ухвали місцевий суд дотримався в повному обсязі.

Відповідно до п.2 Постанови ПВС України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що наразі засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання, призначене вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 19.03.2015 року, у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Судом також встановлено, що ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 04.02.2016 року засудженому ОСОБА_8 , зараховано в строк попереднього ув`язнення строк покарання з 11 лютого 2015 року по 18 травня 2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 24.05.2016 року засудженому ОСОБА_8 , на підставі ст.82 КК України не відбуту частину покарання у виді позбавлення волі за вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 19.03.2015 року замінено на більш м`яке покарання - обмеження волі на строк 1 рік 5 місяців 10 днів.

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 29.07.2016 року засудженому ОСОБА_8 , зараховано в строк покарання за правилами ст.72 КК України час слідування його під вартою до Долинського ВЦ № 118 з 24.05.2016 року по 15.07.2016 рік з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.

Початок відбуття покарання засудженому рахується з 11.02.2015 року; 2/3 частини відбутого терміну - 13.09.2016 року; кінець терміну - 12.09.2017 року.

Згідно характеристики в.о. начальника Долинського ВЦ № 118 від 27.09.2016 року, ОСОБА_8 характеризується позитивно, стягнень не має, порушень режиму відбування покарання не допускав, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, був працевлаштований днювальним.

Відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно з вимогами ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.

Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд повинен перевірити, в тому числі, і факт того, чи довів засуджений своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є об`єктивна доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

В контексті вимог ст. 6 КВК України, так як сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, а й активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, а тому на думку колегії суддів, рішення суду є передчасним.

При цьому суд не врахував, що ОСОБА_8 після пом`якшення покарання перебував в Долинському виправному центрі №118 незначний період, а подання інспекції ґрунтується на формальних висновках і підставах.

Враховуючи, вищевикладене, колегія суддів вважає, що в клопотанні про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора Долинського відділу Калуської місцевої прокуратури - задовольнити.

Ухвалу Долинського районного суду від 03 листопада 2016 року скасувати.

В задоволенні подання Долинського виправного центру №18 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий ОСОБА_3
Судді: ОСОБА_4
ОСОБА_5