Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 686/7784/15-к
УХВАЛА
Іменем України

18 січня 2017 року Ярмолинецький районний суд Хмельницької області -

головуючий - суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Ярмолинці матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.01.2015 за №0000473, які надійшли до суду з обвинувальним актом, про обвинувачення:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із середньою-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого п.п. 2, 4 ч. 2 ст. 115 КК України;

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Немиринці Старокостянтинівського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_2 , зареєстрований в АДРЕСА_3 , із вищою освітою, неодруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого п.п. 2, 4 ч. 2 ст. 115 КК України,

встановив:
10 січня 2017 року до Ярмолинецького районного суду Хмельницької області з Апеляційного суду Хмельницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000473 від 29.01.2015 про обвинувачення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого п.п. 2, 4 ч. 2 ст. 115 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор та потерпілі висловилися про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з участю учасників процесу.

Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник ОСОБА_8 заперечили проти призначення кримінального провадження до судового розгляду. Зокрема захисник обвинуваченого просив повернути обвинувальний акт прокурору, як такий, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону. Так, на думку захисника, в порушення вимог законодавства в обвинувальному акті обвинувачення щодо всіх обвинувачених сформульовані однаково, що унеможливлює визначити роль, участь і результат дії кожного з них в інкримінованому їм злочині та свідчить про відсутність правової оцінки діям всіх учасників кримінального правопорушення. Також не зазначено час виникнення змови обвинувачених на вчинення вбивства потерпілого, не описано, в чому полягає особлива жорстокість, що унеможливлює належно захищатися від такого обвинувачення.

Обвинувачений ОСОБА_11 та його захисник ОСОБА_9 заперечили проти призначення кримінального провадження до судового розгляду та просили повернути обвинувальний акт прокурору як такий, що не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Заслухавши думку учасників процесу та дослідивши обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

При цьому, як слідує зі змісту кримінального процесуального закону, формулюючи обвинувачення слід враховувати вимоги ст. 91 КПК України щодо обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема це: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого.

Проте, таких вимог Кримінального процесуального кодексу України в обвинувальному акті відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , на переконання суду, органом досудового розслідування в повній мірі не виконано, оскільки фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення є неконкретними та суперечливими за змістом.

Не розкрито повністю об`єктивну сторону інкримінованого обвинуваченим злочину. Зокрема, як вбачається з обвинувального акту, обвинувачені наносили потерпілому удари по різних частинах тіла не одномоментно, а впродовж тривалого часу, з перервами, тобто у різний проміжок часу, в різній кількості та при різних обставинах. Однак у обвинувальному акті відсутні відомості про те, ким саме з обвинувачених і які саме удари наносилися потерпілому, які з них були спрямовані саме на позбавлення життя потерпілого.

Органом досудового розслідування підсудним інкримінується вчинення умисного вбивства за наявності такої кваліфікуючої ознаки, як попередня змова. В той же час у обвинувальному акті - як у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, так і у формулюванні обвинувачення зазначено, що 28 січня 2015 року о 20 годині 59 хвилин спочатку виник конфлікт між ОСОБА_10 та ОСОБА_12 (потерпілим) і саме після цього обвинувачені за попередньою змовою, з метою вбивства, перелізли через огорожу на подвір`я, де проживав потерпілий, та умисно впродовж години, з особливою жорстокістю наносили кулаками, дерев`яними штахетами, які відламали від огорожі, а також взутими ногами удари у різні частини тіла потерпілого. Однак органом досудового розслідування не вказано, коли саме, заздалегідь, до початку цього злочину, мала місце домовленість обвинувачених про його спільне вчинення, адже там же, в обвинувальному акті вказано, що в подальшому о 21 годині 54 хвл того ж дня, коли обвинувачені, припинивши наносити потерпілому тілесні ушкодження, перелізли через огорожу на дорогу та відійшли в сторону, однак невдовзі повернулися та ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_11 , підійшов до ОСОБА_12 та з метою заподіяння смерті останньому, наніс ще декілька ударів взутими ногами та кулаками останньому, після чого разом із ОСОБА_11 покинув місце вчинення злочину.

Крім того, в обвинувальному акті не вказано, який мотив був домінуючою ознакою поведінки обвинувачених. Так в обвинувальному акті зазначено, що між ОСОБА_10 і ОСОБА_12 були особисті неприязні відносини, в той же час не висвітлено, якого характеру, тривалості та з приводу чого були такі неприязні відносини. Не вказана мотивація поведінки ОСОБА_11 .

Крім того, як вбачається з ухвали Апеляційного суду Хмельницької області від 29.11.2016, якою був скасований обвинувальний вирок Хмельницького міськрайонного суду від 30.05.2016 щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , стороні захисту не були відкриті протоколи про результати здійснення негласних слідчих дій, а потерпілими у кримінальному провадженні є особи, які не належать до близьких родичів ОСОБА_12 , а тому не можуть мати такий процесуальний статус, як потерпілі.

Європейський Суд з прав людини в рішенні від 25.07.2000 у справі Маточча проти Італії (Mattoccia v Italy, 2396/94) встановив порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 підкресливши, що надання повної, детальної інформації стосовно обвинувачень проти підозрюваного є необхідною умовою для забезпечення справедливості провадження. Що стосується інформації, яка надається підозрюваним, то він або вона, як мінімум, мають бути повідомлені про суттєві факти проти нього, які покладені в основу обвинувачення, і про характер обвинувачення, тобто про юридичну кваліфікацію таких фактів (п. 59). Обсяг, рівень деталізації та точність інформації, яка повинна бути доведена до відома підозрюваних, а також той час, коли інформація має бути їм надана, залежить від складності та характеру конкретної справи (п. 60).

Отже, обвинувальний акт складений з порушенням вимог ст.291 КПК України.

В обвинувальному акті обвинувачення щодо всіх обвинувачених викладено неконкретно, без визначення ролі кожного з обвинувачених у вчиненні злочину.

Формулювання обвинувачення в обвинувальному акті фактично відсутнє, викладене у вигляді встановлених фактичних обставин кримінального правопорушення.

Наведені порушення позбавляють сторону захисту ефективно захищатися від пред`явленого обвинувачення, а суд ухвалити законне та обґрунтоване рішення за наслідками розгляду кримінального провадження.

Згідно з п.4 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

За таких обставин обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.

Крім того, в ході підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання про продовження обраного ОСОБА_10 та ОСОБА_11 під час досудового розслідування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що вони обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, а також наявні ризики, зазначені у ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання обвинуваченим під час досудового розслідування вказаного запобіжного заходу, зокрема те, що обвинувачені можуть переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих, експертів або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому, підстав для застосування більш м'яких запобіжних заходів не має.
Потерпілі підтримали клопотання прокурора.
Обвинувачені та їх захисники заперечили проти продовження застосування вказаного запобіжного заходу, просили змінити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, в тому числі, і довічне позбавлення волі.

31 січня 2015 року згідно ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду обвинуваченим був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому неодноразово продовжувався, в тому числі, останній раз ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 29.11.2016.

Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, суд, враховує наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а також тяжкість покарання за злочин, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , їх вік, стан здоров`я, сімейний стан.

Ризики є реальними та триваючими, тому суд приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, а також незаконно впливати на свідків, потерпілих, експертів або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинувачених.

Керуючись ст. 177, 314-316, 375 КПК України, суд

постановив:
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.01.2015 за №0000473, про обвинувачення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого п.п. 2, 4 ч. 2 ст. 115 КК України, повернути прокурору Хмельницької місцевої прокуратури.

Продовжити застосування запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів - до 18 березня 2017 року включно.

Продовжити застосування запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів - до 18 березня 2017 року включно.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу закінчується 18 березня 2017 року.

Ухвала в частині повернення обвинувального акту прокурору може бути оскаржена до Апеляційного суду Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення через Ярмолинецький районний суд.

Головуючий-суддя підпис

Судді підписи

Копія вірна:

Суддя ОСОБА_1