Номер провадження: 11-кп/785/204/17
Номер справи місцевого суду: 494/1464/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.02.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

захисників: ОСОБА_7 і ОСОБА_8

обвинувачених: ОСОБА_9 та ОСОБА_10

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 06 липня 2016 року.

Цим вироком засуджено:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Березівки, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України судимості не має,
за ч. 3 ст. 187 КК України та йому призначено покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Строк покарання призначеного ОСОБА_9 за цим вироком обчислюється з 06 липня 2016 року.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_9 до набуття вироку законної сили, обрана тримання під вартою, його взято під варту в залі суду.
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Степанівка, Березівського району, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за ч. 3 ст. 187 КК України та йому призначено покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Строк покарання призначеного ОСОБА_10 обчислюється з 06 липня 2016 року.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_10 до набуття вироку законної сили, обрана тримання під вартою, його взято під варту в залі суду.
Стягнуто з обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в рівних частках на користь держави судові витрати на проведення судових-трасологічних експертиз на загальну суму у розмірі 3341(три тисячі триста сорок одна) гривня 52 копійки, а саме по 1670 (одна тисяча шістсот сімдесят) гривень 50 копійок з кожного.
Арешт накладений на майно згідно ухвали слідчого судді від 07.08.2014 в ході обшуку - скасовано,
встановила:
Як вбачається з вироку, 27.03.2014 в нічний час ОСОБА_9 , знаходячись за місцем мешкання, в домоволодінні АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисних мотивів, з метою збагачення, запропонував своєму сину, ОСОБА_10 , скоїти розбійний напад на мешканців будинку АДРЕСА_2 , а саме: ОСОБА_12 та ОСОБА_13 та заволодіти їх грошовими коштами. На вказану пропозицію ОСОБА_9 , ОСОБА_14 надав свою добровільну згоду.
З метою реалізації злочинного наміру, ОСОБА_9 та ОСОБА_14 склали злочинний план та розподілили між собою злочинні дії. В той же день, 28.03.2014 приблизно о 00: 00 ОСОБА_9 разом з ОСОБА_14 , знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_9 , на праві приватної власності, підготували знаряддя скоєння злочину: маски в кількості 2-х штук, які виготовили з шапок чорного кольору, зробивши в них вирізи, 2 пари прорезинених рукавиць, а також дві мотузки.
В той же день, 28.03.2014 приблизно о 01:00 ОСОБА_9 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_15 , одягнули на голови вказані шапки та взявши інші знаряддя злочину, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , шляхом розбійного нападу, прибули до домоволодіння АДРЕСА_2 , в якому мешкають вказані особи, де перелізли через паркан, та зайшли на подвір`я. Знаходячись на території подвір`я ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , побачили, що ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та стороння особа, не сплять та знаходяться на веранді будинку. ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , вирішили сховатись в приміщеннях вказаного домоволодіння та дочекатись, коли в будинку вимкнеться світло.
Перебуваючи у приміщенні гаражу на території вказаного домоволодіння, ОСОБА_9 та ОСОБА_14 знайшли металевий кухонний ніж, який останній взяв з собою, як знаряддя злочину. Того ж дня, 28.03.2014 року приблизно о 02:00 годин ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , дочекавшись, коли стороння особа покинула вказане домоволодіння та в будинку вимкнулось світло, підійшли до одного з вікон кімнати будинку, в якій відпочивав ОСОБА_13 .. Впевнившись в тому, що ОСОБА_13 спить, ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , діючи відповідно плану за заздалегідь розподіленим ролями, через незачинене металопластикове вікно, проникли до кімнати.
В цей час ОСОБА_13 прокинувся в ліжку, в зв`язку з чим, з метою запобігання опору потерпілого та не викриття їх злочинних дій, ОСОБА_14 наніс удар кулаком правої руки в голову ОСОБА_13 , після чого, тримаючи в лівій руці ніж та схвативши за руки ОСОБА_13 , що намагався чинити опір, став утримувати їх, а ОСОБА_9 зв`язав руки і ноги потерпілого підготовленою мотузкою. В ході вчинення ОСОБА_13 опору вказаним особам, ОСОБА_14 порізав металевим ножем палець правої руки потерпілого, чим спричинив йому легкі тілесні ушкодження. Зв`язавши потерпілого ОСОБА_13 , вказані особи перевернули його обличчям до подушки та продовжуючи свої злочинні дії прослідували до іншої кімнати, в якій відпочивала ОСОБА_12 . ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , скориставшись тим, що потерпіла спала та не могла викрити їх злочинні дії, діючи умисно, за попередньою змовою, з метою запобігання опору, напали на останню, зв`язавши їй руки заздалегідь підготовленою мотузкою, причинивши при цьому легкі тілесні ушкодження у вигляді трьох крововиливів правої верхньої кінцівки і одного крововиливу лівої верхньої кінцівки, від чого вона прокинулась. ОСОБА_9 повідомив потерпілій ОСОБА_12 , що йому відомо про наявність у неї грошових коштів в сумі 70000 грн. та став вимагати у потерпілої гроші. В цей час ОСОБА_14 , з метою залякування потерпілої ОСОБА_12 , діючи відповідно розподіленим ролям, приставив до горла потерпілої металевий кухонний ніж, та став погрожувати їй застосуванням фізичного насильства, небезпечного для її життя та здоров`я. Сприймаючи вказані дії ОСОБА_16 , як пряму загрозу своєму життю та здоров`ю, усвідомлюючи, що погрози за таких обставин можуть бути виконані, ОСОБА_12 була змушена виконати вимоги нападників та повідомила їм про те, що грошові кошти знаходяться в тумбочці в кімнаті, де перебуває ОСОБА_13 . ОСОБА_9 з метою заволодіння грошима ОСОБА_12 прослідував до вказаної кімнати, а ОСОБА_14 заволодів SIM-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_1 , яка належала потерпілій, витягнувши її з мобільного телефону останньої. ОСОБА_9 , знаходячись в кімнаті, де перебував ОСОБА_13 , заволодів майном потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , яке знаходилось в жіночій сумці, чорного кольору, а саме: грошовими коштами в сумі 7000 грн., а також двома банківськими картками ПАТ КБ «Приват Банк» на ім`я ОСОБА_12 - № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , документами на ім`я ОСОБА_12 , які не представляють матеріальної цінності для потерпілої, після чого, залишивши ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у зв`язаному стані, ОСОБА_9 та ОСОБА_14 через незачинене вікно кімнати, де перебував ОСОБА_13 , з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись майном, здобутим в ході розбійного нападу, як своїм власним, завдавши потерпілим матеріальну шкоду на загальну суму 7000 грн.
В апеляції прокурор, не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікації дій винних, просить скасувати вирок у зв`язку з м`якістю призначеного покарання, ухвалити новий вирок яким призначити покарання ОСОБА_9 за ст. 187 ч. 3 КК України у вигляді 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна; ОСОБА_10 за ст. 187 ч. 3 КК України у вигляді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, посилаючись на те що суд призначив покарання, недостатнє для виправлення обвинувачених та попередження нових злочинів. Так суд не врахував, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 скоїли особливо тяжкий злочин у відношенні двох осіб похилого віку, що є обставиною яке обтяжує покарання. Крім того ОСОБА_9 , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, є не тільки виконавцем, а ще й організатором злочину.
В апеляції адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , просить вирок змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з суворістю покарання, призначити обвинуваченому ОСОБА_9 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням покарання не пов`язаного з позбавленням волі, на підставі ст. ст. 69, 75 КК України, посилаючись на те, що суд не врахував, те що ОСОБА_10 використовував ніж лише для перерізування мотузок, потерпілу він не залякував ножом, тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_13 ножом не наносились, суд також не врахував, що ОСОБА_10 за погодженням з ОСОБА_9 після вчинення злочину повернувся до будинку потерпілих та розв`язав руки потерпілій ОСОБА_17 , що дало їй можливість звільнити ОСОБА_13 та звернутись по допомогу, а також, що під час досудового та судового слідства обвинувачені, у відношенні яких діях запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, самостійно з`являтися до органів слідства та суду, сприяли розгляду справи, протиправних дій не вчиняли, та уникнути відповідальності не намагались.
В апеляції адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_10 просить вирок змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з суворістю покарання, призначити обвинуваченому ОСОБА_10 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням покарання не пов`язаного з позбавленням волі, на підставі ст. ст. 69, 75 КК України, посилаючись на те, що ОСОБА_10 не використовував ніж для залякування потерпілих та нанесення їм тілесних ушкоджень, та привів аналогічні доводи, а також вказав на те, що суд помилково врахував, як обтяжуючу обставину, скоєння злочину відносно особи похилого віку, оскільки ОСОБА_10 не був знайомим з потерпілими та не знав про їх вік, крім того, суд не надав кваліфікації діям кожного зі співучасників, не врахував, що ОСОБА_10 скоїв злочин не витримавши психологічного тиску та побоюючись застосування фізичного насилля з боку батька, ОСОБА_10 після вчинення злочину повернувся до будинку потерпілих та розв`язав руки потерпілій ОСОБА_17 , що дало їй змову звільнити ОСОБА_13 та звернутись по допомогу, а також, що під час досудового та судового слідства обвинувачені, у відношенні яких діях запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, самостійно з`являтися до органів слідства та суду, сприяли розгляду справи, протиправних дій не вчиняли, та уникнути відповідальності не намагались.
Заслухавши доповідача, прокурора, який захисника ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляцію, обвинуваченого ОСОБА_9 , який підтримав апеляцію свого захисника, захисника ОСОБА_8 , який підтримав свою апеляцію, обвинуваченого ОСОБА_10 , який підтримав апеляцію захисника ОСОБА_8 , колегія приходить до висновку, що апеляції задоволенню не підлягають.
У відповідності до ч. 1 ст. 403 КПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Оскільки до розгляду апеляції прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_11 подав заяву про відмову від поданої їм апеляційної скарги, вказана апеляційна скарга колегією не розглядається.
Колегія вважає, що вина підсудних в скоєнні інкримінованого їм злочину підтверджується зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема, поясненнями:
- обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які частково визнали свою вину та пояснили, за яких обставин вони скоїли кримінальне правопорушення;
- потерпілої ОСОБА_12 в судовому засіданні, що 28.03.2014 року біля 01:00 годин, вона спала в одній кімнаті будинку, а дід спав в іншій кімнаті. В будинку було відчинене вікно. Її розбудили чоловіки в масках, яких вона не впізнала. Вони зв`язали їй руки і ноги та запитати де гроші. Вона відповіла, що гроші знаходяться в тумбочці. Чоловіки з тумбочки забрали 7000 гривень, дві картки «Приват банку» та документи, які знаходились в сумці. Також розбили телефон, та забрали сім-картки. Вони виходили з хати через вікно. Потім ОСОБА_18 повернувся в будинок і розв`язав їй руки. Їй стало погано, підвищився тиск, вони з дідом викликали швидку допомогу. Обвинувачені не казали, що вб`ють її, тільки погрожували ножом, приставляли їй ніж до горла. Тілесних ушкоджень їй не наносили, чи спричинили її чоловікові тілесні ушкодження, вона не знає. Гроші повернули їм в повному обсязі. В сумці також були документи, які не повернули. Обвинувачені попросили вибачення, претензій до них вона немає. Пошкоджень рук та пальців ножом у неї не було. Ніж був на столі, ним розрізали мотузку, потім викинули в хаті. Синці були на правій руці, на лівій з`явились, коли зв`язували руки. Діда два рази вдарили по лицю. Порізаної руки у діда вона не бачила. Тривало це все десь 20 хвилин.
- потерпілого ОСОБА_13 , який в судовому засіданні надав покази аналогічні показам потерпілої ОСОБА_12 , а також сказав суду, що він відчув, що його стали скручувати, зв`язувати руки та ноги, він почав кричати та пручатись, перед ним були два чоловіки в масках, він став вимагати від них пояснень, хто вони такі і чого їм треба, вони наносили йому удари та можливо порізали палець. Потім чоловіки пішли в кімнату, де була бабка, вона сказала їм де знаходяться гроші. Вони знайшли сумку, яка знаходилась в його кімнаті та забрали гроші, тікали через вікно будинку. Згодом його розв`язала дружина, вона перерізала мотузку, якою він був зв`язаний. Порізів на пальці він не пам`ятає, йому погрожували, ножа він не бачив. Він не пам`ятає, чи до горла, йому приставляли ніж. Обвинувачені між собою нічого не говорили;
- поясненнями свідка ОСОБА_19 , що 28.03.2014 року до неї прийшов потерпілий ОСОБА_13 , який попросив її, піти до нього додому та викликати швидку і міліцію, оскільки його та ОСОБА_12 пограбували. У потерпілих в першій половині будинку були розкидані речі, а потерпіла ОСОБА_12 погано себе почувала, тоді й викликали швидку допомогу. У потерпілого ОСОБА_13 , вона плям крові на одязі не бачила, та у нього було, щось з рукою і подряпина на обличчі;
- протоколом огляду місця події від 28.03.2014 року;
- висновком експерта № 84-Э від 16.04.2014 року, згідно якого у ОСОБА_13 виявлено тілесне ушкодження у вигляді однієї різаної рани II пальця правої кісці, інших пошкоджень не виявлено. Вказане тілесне ушкодження могло з`явитись в результаті дії предметів, маючих лезо або гостре ребро, яким міг бути ніж;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.08.2014 року з додатками, в процесі якого ОСОБА_9 розповів про обставини скоєного ним та його сином ОСОБА_10 розбійного нападу на ОСОБА_12 та ОСОБА_13 і відтворив обставини вказаного злочину;
- протоколом обшуку по АДРЕСА_3 від 07.08.2014 року, в процесі якого виявлено та вилучено маску та рукавиці, в яких було вчинено кримінальне правопорушення;
- заявою ОСОБА_10 від 08.08.2014 року, в якій зазначив, що добровільно зізнається в тому, що разом із своїм батьком, ОСОБА_9 , скоїли розбійний напад на сім`ю, яка мешкає за адресою АДРЕСА_1 ;
- заявою ОСОБА_9 від 09.08.2014 року, в якій ОСОБА_9 зазначив, що добровільно зізнається в тому, що він разом із своїм сином, ОСОБА_10 , скоїли розбійний напад на сім`ю, яка мешкає за адресою АДРЕСА_1 ;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.08.2014 року з додатками, згідно якого ОСОБА_9 розповів про обставини скоєного ним та його сином ОСОБА_10 розбійного нападу на ОСОБА_12 та ОСОБА_13 і відтворив обставини вказаного злочину;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 07.08.2014 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_12 , серед пред`явлених осіб, впізнала ОСОБА_10 , який вчинив на неї розбійний напад в ніч на 28.03.2014 року;
Всесторонньо оцінивши докази по справі, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_9 та ОСОБА_10 винними та правильно кваліфікував їх дії за ч. 3 ст. 187 КК України.
При призначенні покарання суд врахував характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, тяжкість кримінального правопорушення, в скоєнні якого обвинувачуються ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , дані про особу кожного з обвинувачених, обставини, що обтяжують покарання скоєння злочину відносно особи похилого віку, обставини які пом`якшують покарання щире каяття, усунення заподіяної шкоди, а також обставини, на які посилаються захисники в апеляціях, та призначив покарання у відповідності до положень ст. 65 КК України, яке є необхідним та достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи обставини справи, особливу тяжкість скоєного кримінального правопорушення, дані про особу кожного з обвинувачених, зокрема те, що ОСОБА_9 раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності, а також, що потерпілими є особи похилого віку, колегія вважає, що підстав для застосування ст. 69, 75 КК України не вбачається.
Правильно врахувавши зазначені обставини в їх сукупності, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, дійшов до правильного висновку, що для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів необхідно призначити за вищевказаним злочином мінімальне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції закону, за який вони засуджени.

Доводи апеляцій захисників про те, що обвинувачені не погрожували ножом ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а використовували ніж з метою перерізування мотузок, якими була зв`язана ОСОБА_12 , є необґрунтованими та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони спростовуються поясненнями самої потерпілої ОСОБА_17 , даними нею в ході судового слідства, про те, що їй дійсно погрожували ножом, який приставляли до горла, та під час судового засідання в суді першої інстанції потерпіла продемонструвала, як саме це було.
Апеляційний суд визнає ці показання потерпілої правдивими, оскільки обвинувачені не надали переконливих обставин, які б свідчили про недопустимість, неналежність або необ`єктивність показань потерпілої у цієї частині.

Крім того вони підтверджуються і поясненнями свідка ОСОБА_19 , яка вказала, що відразу після скоєння злочину бачила на потерпілому ОСОБА_13 сліди крові та потерпілі розповіли про скоєний на них розбійний напад, а також протоколом огляду від 28.03.2014 року, згідно якого в ході огляду місця події, домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , було виявлено металевий кухонний ніж, наволочки з плямами бурого кольору, /том 1 л.а. 39-43/.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б безумовними підставами для зміни або скасування судового рішення у апеляційних скаргах не наведено.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку районного суду з мотивів зазначених у апеляційних скаргах обвинувачених.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 419 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду,
УХВАЛИла:
Апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 06 липня 2016 року у відношенні ОСОБА_9 і ОСОБА_10 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3 місяців, а засудженими - в той же строк з дня вручення їм копії ухвали.

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3