АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1306/17 Справа № 208/1305/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_6 , на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 травня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженої про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким за станом здоров`я
за участю учасників провадження:

прокурора: ОСОБА_7

засудженої: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 травня 2017 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким за станом здоров`я.
Суд першої інстанції в своїй ухвалі зазначив, що ОСОБА_6 відбуває покарання в Дніпродзержинській ДУ "Кам`янська виправна колонія" №34 за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17.01.2013. За вироком засудженій призначено покарання за ч. 1 ст. 115 КК України - 13 років позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької обл. від 03.12.2014 вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання змінено та зменшено строк покарання до 11 років.

Засуджена відбуває покарання в пенітенціарній установі з 2013 року та згідно виписки з медичної картки амбулаторного хворого від 15.05.2017, ОСОБА_6 знаходиться під наглядом МСЧ ДВК 34 з 05.07.2013.

17.03.2017 засудженій проведено МРТ головного мозку, висновок: даних за вогнищеве ураження головного мозку не виявлено. Відповідно до розшифровки обстеження від 16.03.2017 в правій верхньочелюстній пазусі проглядається ретенціонна кіста, патологічних сигналів в кістках черепу не виявлено, висновок: даних за вогнищеве ураження головного мозку не виявлено.

Так, судом першої інстанції в судовому засіданні встановлено, наявна у ОСОБА_6 кіста не відноситься до переліку захворювань, які перешкоджають відбувати призначене вироком суду покарання та відсутній висновок лікарів щодо вказаних даних, тому судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні клопотання засудженої.

Не погодившись з ухвалою суду, засуджена ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу та доповнення до неї, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та замінити невідбуту частину покарання на більш м`яке покарання.

В обґрунтування апеляційної скарги, засуджена вказує, що в неї виявлено кісту в гайморових пазухах. На думку засудженої в виправній колонії не має можливості, хірургічного втручання.

Вислухавши суддю - доповідача, доводи засудженої ОСОБА_6 яка просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та замінити невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням, доводи захисника який підтримав доводи апеляційної скарги засудженої, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 засуджено за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької обл. від 17.01.2013 року та призначено покарання у виді 11 років позбавлення волі.

Відповідно до положень ч.2 ст.84 КК України, особа, яка після вчинення злочину захворіла на тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд повинен врахувати тяжкість вчинення злочину, характер захворювання та інші обставини справи.

Перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, визначений Додатком № 12 до Наказу Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 № 1348/5/572 «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі».

Захворювання на тяжку хворобу є підставою для звільнення особи від покарання або від подальшого його відбування лише у випадках, якщо ця хвороба не лише за тяжкістю, а й за характером перешкоджає відбуванню покарання, тобто коди подальше відбування покарання загрожує життю особи або може призвести до серйозного погіршення стану здоров`я чи інших тяжких наслідків.

Крім того, вирішуючи питання про звільнення від подальшого відбування покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, суд має враховувати не тільки висновок лікарської комісії, а й тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбування покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухилявся він від призначеного лікування, тривалість відбуття покарання.

Як було встановлено в апеляційній інстанції, що засуджена ОСОБА_6 відповідно до виписки із медичної карти хворого (а.с. 28) знаходиться під наглядом МСЧ ДВК- 34 з 05.07.2013 року, отримувала лікування в повному обсязі. 17.03.2017 засудженій проведено МРТ головного мозку, висновок: даних за вогнищеве ураження головного мозку не виявлено (а.с. 29). Відповідно до розшифровки обстеження від 16.03.2017 в правій верхньочелюстній пазусі проглядається ретенціонна кіста, патологічних сигналів в кістках черепу не виявлено, висновок: даних за вогнищеве ураження головного мозку не виявлено.

Відповідно до переліку визначеного Додатком № 12 до Наказу Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 № 1348/5/572 «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», дана хвороба засудженої ОСОБА_6 не входить до хвороб, які б були підставами для звільнення від відбування покарання.

На думку колегії суддів, розглядаючи клопотання засудженої про заміну частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України, суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував дані, щодо хвороби та особи засудженої.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про те, що захворювання засудженої не є підставою для звільнення від відбування покарання або заміни покарання більш м`яким, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду про відмову у задоволені клопотання засудженої.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 539 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 травня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженої про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким за станом здоров`я, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду:
---------------------- --------------------- ---------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4