справа № 399/91/17
провадження № 1-кп/399/37/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2017 року Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю:

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Онуфріївка кримінальне провадження за №0000025, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Протопопівка Олександрійського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта неповна загальна середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин проти власності, за наступних обставин.

23 січня 2017 року, в період часу з 20.00 години до 22.49 години, перебуваючи на території залізничної станції «Користівка» Одеської залізниці, розташованої в с. Приютівка Олександрійського району, Кіровоградської області, ОСОБА_5 із заздалегідь приготовленими мішками та відром заліз на вагон № 67878264 в складі поїзда № 2992, де під час руху від станції «Користівка» Одеської залізниці до станції «Павлиш» Одеської залізниці, за допомогою відра із шести м`яких контейнерів для перевезення мінеральних добрив, вивантажив мінеральні добрива селітри аміачної, що належить ТОВ «Луганська фірма «Агрохім», та коли вагон в складі поїзда знаходився на 288 перегоні Одеської залізниці «Лікарівка Павлиш», що знаходиться на околиці сел. Павлиш в напрямку с. Шевченка Онуфріївського району Кіровоградської області, ОСОБА_5 із використанням гальмівної системи зупинив вагон, в результаті чого, викрав належні ТОВ «Луганська фірма «Агрохім» 1890 кг. мінеральних добрив селітри аміачної, вартістю 15 грн. за 1 кг., після чого з викраденим з місця вчинення злочину зник та в подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на 28 350 грн..

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, визнав повністю, підтвердивши факт вчинення ним 23 січня 2017 року крадіжки 1890 кг. мінеральних добрив селітри аміачної, при обставинах, вказаних в описовій частині даного вироку. Цивільний позов потерпілого визнав частково, пояснивши, що викрадена ним селітру аміачну в нього вилучили, і в разі повернення власнику селітри аміачної, сума цивільного позову значно зменшиться.

Представник потерпілого директор ТОВ «Луганська фірма «Агрохім» - ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання кримінального провадження був повідомлений належним чином. Надав клопотання про розгляд кримінального провадження без його участі. Заявлений цивільний позов підтримав в повному обсязі.

Суд зазначає, що показання обвинуваченого ОСОБА_5 , надані в судовому засіданні, є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Оскільки учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення та зібрані докази, надані прокурором на підтвердження винуватості ОСОБА_5 , суд, визнавши недоцільним дослідження всих доказів, які є належні, допустимі, достатні для визнання винним обвинуваченої, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_5 та дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_5 повторно таємно викрав чуже майно майно ТОВ «Луганська фірма «Агрохім», а тому суд його дії кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує дані про його особу, який є раніше не судимим, не працює, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку в наркологічному кабінеті Олександрійської ЦРЛ та психіатричному кабінеті Олександрійської ЦРЛ не перебуває, вважає себе працездатним, тяжкість вчиненого ним кримінального порушення, яке відповідно до положень ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння органам досудового розслідування в розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

Відповідно до ч. 2 ст.4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, або частково посилює кримінальну відповідальність, або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Законом України від 07.09.2016 № 1492 VIII « про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених», що набрав чинності 08.10.2016, ст. 76 КК України викладено в новій редакції та п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України в редакції Закону від 07.09.2016) передбачено, що суд, у разі звільнення від відбування покаранням, покладає на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Тобто, покладення обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України, на особу, яку звільняють від відбування покарання з іспитовим строком, є обов`язковим.

При цьому, ст. 76 КК України (в редакції Закону від 14.04.2009) визначає обов`язки, які суд може покласти на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням. Тобто, вказана редакція Закону передбачає право суду застосувати до особи обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

Таким чином, нова редакція ст. 76 КК України, яка зобов`язує суд покласти певні обов`язки на засудженого, на відміну від попередньої редакції, погіршує його становище.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення 23.01.2016 року, тобто до дня набрання Законом України від 07.09.2016 № 1492 VIII чинності, тому обов`язкове застосування п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України в даному випадку погіршує становище обвинуваченого ОСОБА_5 та за вказаних обставин застосуванню не підлягає.

Враховуючи обставини справи, особу винного, а також те, що обвинувачений у вчиненому щиро розкаявся,сприяв розкриттю злочину, суд приходить до переконання, що перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства та вважає за необхідне звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням передбаченим ст. 75 КК України. Згідно ст. 76 КК України (в редакції Закону від 14.04.2009) покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Разом з тим, при застосуванні ст. 76 КК України та визначенні обов`язків, покладених на обвинуваченого у зв`язку з його звільненням від покарання, суд враховує зміни до цієї норми кримінального закону, що були внесені Законом України №1492-VIII від 07 вересня 2016 року та набрали чинності 08 жовтня 2016 року, відповідно до яких назва органу виконання покарання «кримінально-виконавча інспекція» була змінена на «уповноважений орган з питань пробації».

Представником позивача в ході досудового розслідування був заявлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди на загальну суму 28 350 грн..

Вирішуючи питання щодо цивільного позову представника потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином, суд виходить з того, що відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених Законом.

Частиною 1 статті 64 ЦПК України визначено, що письмовими доказами є будь які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяг із них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

За викладених вище обставин, і приймаючи до уваги той факт, що відповідно до матеріалів кримінального провадження зазначене в обвинувальному акті викрадене майно вилучено та передано на зберігання до Онуфріївського ВП Світловодського ВП ГУНП в Кіровоградської області, суд приходить до висновку, що цивільний позов слід залишити без розгляду, що не позбавляє особу пред`явити той же позов у порядку цивільного судочинства (ч.7 ст. 128 КПК України).

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів, приєднаних до матеріалів кримінального провадження №0000025, необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 органом досудового розслідування не обирався, відсутні також підстави і для обрання запобіжного заходу судом.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним за ч.2 ст.185 КК України, призначивши покарання:
За ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік, поклавши на нього відповідно до вимог ч.1 ст.76 КК України (в редакції Закону від 14.04.2009) обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Цивільний позов ТОВ «Луганська фірма «Агрохім» до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину - залишити без розгляду.

Роз`яснити ТОВ «Луганська фірма «Агрохім»» право на пред`явлення позову про відшкодування завданої майнової та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 судові витрати пов`язані з проведенням судово-хімічної експертизи в розмірі 660 грн. 30 коп..
Речові докази:
- зразки аміачної селітри, вилучені 25.01.2016 року в ході огляду 9 колії парку «Чередники», розміщеного в м. Кременчуці Полтавської області із вагону № 67878264, та взуття ОСОБА_5 , вилучене 24.01.2016 року в ході огляду ділянки дороги між с. Шевченкове Онуфріївського району Кіровоградської області та с. Василівка Онуфріївського району Кіровоградської області знищити у встановленому діючим законодавством порядку;
- автомобіль марки ГАЗ, модель 66, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вилучений 24.01.2016 року в ході огляду ділянки дороги між с. Шевченкове Онуфріївського району Кіровоградської області та с. Василівка Онуфріївського району Кіровоградської області повернути власнику - ОСОБА_7 ;
- 58 мішків із вмістом аміачної селітри в кількості 1783 кг. повернути у володіння та користування власника ТОВ «Луганська фірма «Агрохім».
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Апеляційного суду Кіровоградської області через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
СУДДЯ: ОСОБА_1