Справа № 215/4793/16-к
1-кп/215/172/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2017 року Тернівський районний суд м.Кривого Рогу
в складі: головуючого- судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченої ОСОБА_7

У д о в і ч е н к ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Кривого Рогу, громадянка України, освіта середньо спеціальна, заміжня, має на утриманні двох малолітніх дітей 2009 та 2013 року народження, не працююча, раніше не судима, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 а
за ч.1 ст.286 КК України
Водій ОСОБА_7 знаходячись на регульованому перехресті вул. Сергія Колачевського з вул. Сурікова, на якому за напрямком її руху було увімкнено зелений сигнал світлофору, перед початком руху не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, відновивши рух почала виконувати маневр повороту ліворуч, не надавши дорогу автомобілю «Skoda Octavia tour» під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався в другій смузі по рівнозначній дорозі в зустрічному для неї напрямку прямо, чим порушила правила безпеки дорожнього руху, а саме п.п. 1.5, 2,3 б), 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:
«7.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху...не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
«2.3 б). Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: ... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, ... і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
«10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху»;
«16.6. Повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.»
Внаслідок порушення зазначених правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною умовою для запобігання події, водій ОСОБА_7 знаходячись на регульованому перехресті доріг вул. Сергія Колачевського - вул. Сурікова в Тернівському районі м. Кривого Рогу допустила зіткнення керованого нею автомобіля із автомобілем «Skoda Octavia tour», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 .
Під час дорожньо-транспортної пригоди водія автомобіля «Шкода Октавіа Тур», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_4 було травмовано.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 2045 від 02.11.2016, потерпілий ОСОБА_4 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому нігтьової фаланги 4-го пальця лівої кисті, садна обличчя. Виявлені у нього тілесні ушкодження відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби).
Між порушенням водієм ОСОБА_7 правил безпеки дорожнього руху, а саме вимог п.п. 10.1., 16.6 Правил дорожнього руху України та настанням наслідків - спричиненням потерпілому ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесних ушкоджень вбачається прямий причинний зв`язок.
Пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення суд визнає доведеним і кваліфікує її дії за ч.1 ст.286 КК України, зокрема за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, та визнає ОСОБА_7 винною у вчиненні вказаного злочину.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що рухався з допустимою швидкістю на своєму автомобілі «Шкода» по вул.С.Колачевського в сторону перехрестя по вул.Сурікова , сигнал світлофора на якому був зеленим. В салоні автомобілі також знаходилась його дружина. У цей час перед ним на перехресті на відстані приблизно 70 м різко почав повертати ліворуч автомобіль «ВАЗ» під керуванням ОСОБА_7 , тому йому не вдалось уникнути зіткнення. Удар відбувся на перехресті на його смузі руху. Також просив стягнути з обвинуваченої на його користь завдану злочином матеріальну і моральну шкоду.
З показань свідка ОСОБА_9 в судовому засіданні встановлено, що він знаходився на місці пасажира в автомобілі «ВАЗ», яким керувала його дочка ОСОБА_7 на підставі переданих їй технічного паспорта і довіреності. Коли зупинились на перехресті вулиць С.Колачевського та Сурікова, почали пропускати колону автомобілів з зустрічної смуги руху, які повертали направо в сторону ЦГЗК. Після цього, коли ще був зелений сигнал світлофора, ОСОБА_7 почала здійснювати маневр наліво і він побачив на відстані близько 60 м автомобіль «Шкода», що рухався зі швидкістю приблизно 80 км/год та з невеликим зміщенням в їх сторону руху. В подальшому через дуже короткий проміжок часу відбулось зіткнення на зустрічній для ОСОБА_7 смузі руху.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що вона знаходилась в автомобілі на задньому місці пасажира, за дорожньою обстановкою особливо не слідкувала. Бачила перед зіткнення як дочка ОСОБА_7 зупинилась на перехресті і з зустрічної сторони направо в сторону ЦГЗК повертали кілька маршрутних таксі. Потім коли їх автомобіль почав повертати відчула удар.
Крім показів обвинуваченої, потерпілого і свідків, вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується письмовими доказами, які перевірені судом під час судового засідання та які суд визнає належними і допустимими, зокрема:
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27.10.2016 зі схемою й фототаблицею, згідно яких зіткнення автомобілів «Шкода Октавіа» і «ВАЗ 2104» відбулось їх передніми частинами на перехресті вулиць Сергія Колачевського та Сурікова у м.Кривому Розі , а.с.2-13 т.2;
- висновком судово-медичної експертизи № 2045 від 02.11.2016, згідно якого потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому нігтьової фаланги 4-го пальця лівої кисті, садна обличчя. Виявлені у нього тілесні ушкодження відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби). Вище вказані ушкодження могли бути утворені від дії тупих твердих предметів, з обмежено-подовгуватою поверхнею, якими могли бути деталі салону автомобілю, так і при ударі об такі. При судово-медичній експертизі виявлені тілесні ушкодження, локалізація яких була наступною: закритий перелом нігтьової фаланги 4-го пальця лівої кисті, садна - в верхній третині спинки носу від центру та праворуч. Характер виявлених ушкоджень в наданих медичних документах на ім`я потерпілого так і при первинному обстеженні, а саме ступінь їх загоєння свідчить, що термін їх виникнення відповідає - 27.10.2016 року, а.с.92-94 т.2;
- протоколами слідчих експериментів, проведених від 05.11.2016 з участю свідка ОСОБА_9 та з участю підозрюваної ОСОБА_7 відповідно, якими підтверджується траєкторія і швидкість руху автомобіля «ВАЗ» та місце зіткнення транспортних засобів, а.с.130-139 т.2;
- протоколом слідчого експерименту, проведеного від 05.11.2016 з участю потерпілого ОСОБА_4 , яким підтверджується траєкторія руху, швидкість автомобіля «Шкода» та місце зіткнення транспортних засобів, а.с.140-143 т.2.
Пpи пpизначеннi покаpання суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують покарання.
Вiдповiдно до ст.12 КК Укpаїни, вчинений ОСОБА_7 злочин відноситься до невеликої тяжкості.
Суд враховує данні щодо особи ОСОБА_7 , яка позитивно характеризується за місцем проживання, не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей.
Обставинами, які пом`якшують покаpання, суд визнає щире каяття, повне визнання вини обвинуваченою.
Обставин, які обтяжують покаpання, судом не встановлено.
З урахуванням зазначених обставин, суд дiйшов висновку про необхідність призначення покарання згідно вимог ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нею інших правопорушень в межах санкції ст. 286 ч. 1 КК України у виді штрафу без позбавленням права керування транспортними засобами.
Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.
Обвинувачений та його захисник частково заперечували проти позову .
Суд вважає, що заявлений цивільний позов підлягає частковому задоволенню згідно ст.ст.23,1166, 1167,1177,1194 ЦК України.
Згідно до статей 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб).
Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
За вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред`явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом статті 1191 ЦК особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові.
Згідно п.15 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.
Належних і допустимих доказів наявності грубої необережності у діях потерпілого ОСОБА_4 у настанні ДТП суду не надано.
Отже, позовні вимоги ОСОБА_4 в цій частині обґрунтовані і підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.
Згідно п.2 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Закон не виключає визнання моральної шкоди заподіяною у випадку заподіяння шкоди майну особи.
Визначаючи розмір моральної шкоди, суд також враховує роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров"я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.
Суд враховує характер і тяжкість отриманих позивачем ушкоджень здоровя, що порушують його нормальні життєві зв`язки та викликали фізичні і моральні страждання, тривалість розладу його здоров`я. Тому, з урахуванням принципу розумності і справедливості суд вважає, що позов в цій частині необхідно задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_7 моральну шкоду у розмірі 2 000 грн., на користь ОСОБА_4 .
Витрати позивача щодо проведення експертизи та на правову допомогу підтверджуються відповідними квитанціями та актами, а.с.37,51,52 т.1, не перевищують граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах, тому також підлягають стягнення з обвинуваченої.
Керуючись ст.ст.368-370, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ :
ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн. на користь держави, без позбавленням права керування транспортними засобами.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій і прокурору.
СУДДЯ: