УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2017 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, -
В судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги скарги та просив їх задовольнити.
Прокурор в судове засідання не зявився, його неявка у відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.
Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, суд вважає, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Цього ж дня, в ході огляду місця події у ОСОБА_5 було вилучено автомобіль марки «DAEWOO LANOS», державний номер НОМЕР_1 , який постановою слідчого СВ Хмельницького MB УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_6 визнано речовим доказом та залишено на зберіганні на території Хмельницького MB УМВС України в Хмельницькій області.
Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, вказаний автомобіль належить ОСОБА_7 . Відповідно до довіреності від 05.06.2012 року, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 надано право користування та розпорядження транспортним засобом марки «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,
Відповідно до висновку експерта №42 кдтз від 06.09.2014 року, у вказаному транспортному засобі виявлено зміни в кузові автомобіля здійснені не заводським способом, шляхом вварювання номеронесучої панелі.
В подальшому, слідчим всупереч вимогам ч.5 ст.171 КПК України не вжито заходів для накладення арешту на тимчасово вилучене майно або у разі відсутності підстав до його повернення власнику.
Частиною першою статті 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно зі ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, в якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171,частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
У даному кримінальному провадженні слідчий не звертався до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вилучене майно, оскільки особі, у якої вилучено автомобіль не було повідомлено про підозру, тому ОСОБА_10 не є особою, з правовим статусом, визначеним у ч.1 ст.170 КПК України, що б давало можливість накладення арешту на майно останнього.
Крім того, стаття 321 Цивільного кодексу України містить положення згідно з яким особа не лише не може бути протиправно позбавлена права власності, а й обмежена в його здійсненні. Позбавлення чи обмеження права власності можливо лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Наведені положення національного законодавства кореспондуються з Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема зі ст.1 Першого протоколу до неї. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод. На сьогодні практика Європейського суду з прав людини виходить із того, що встановлення державою окремих заборон щодо реалізації права власності на майно, а також використання державою заходів забезпечення слід розглядати як факти втручання держави в мирне володіння майном, що визначається як одне з фундаментальних прав людини. Дані факти мають аналізуватися щодо їх обґрунтованого застосування, тобто законності, доцільності та пропорційності.
На підставі наведеного, суд вбачає бездіяльність слідчого, яка позбавляє скаржника право володіти та користуватись майном і тому дане авто в силу ч. 5 ст. 171 КПК України має бути повернуто законному володільцю.
Керуючись ст.ст.9, 100, 161-170, 303-307 КПК України, ст.41 Конституції України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод -
Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого - задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя