02.06.2017 Справа № 367/1183/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2017 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному 23.01.2017 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000116, по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів Житомирської області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, ніде не зареєстрованого, без постійного місця проживання, раніше судимого: 31.07.1985 р. Бердичівським міським судом Житомирської області за ч. 3 ст. 81 КК України (1960 р.) до 03 років позбавлення волі (звільнився у зв?язку із відбуттям покарання 07.03.1988р.); 28.05.1990 р. Бердичівським міським судом Житомирської області за ч. 2 ст. 141, ч. 1 ст. 190, ст. 42 КК України (1960 р.) до 03 років позбавлення волі (звільнився у зв?язку із відбуттям покарання 31.01.1993р.); 28.12.1993 р. Бердичівським міським судом Житомирської області за ч. 1 ст. 142, ч. 3 ст. 206, ч. 3 ст. 222, ст. 42 КК України (1960 р.) до 06 років позбавлення волі (звільнився у зв?язку із відбуттям покарання 06.10.1999р.); 28.09.2000 р. Житомирським обласним судом за ч. 1 ст. 187 КК України (1960 р.) до 01 року 06 місяців позбавлення волі (звільнився 17.10.2001р.); 25.02.2003 р. Бердичівським міським судом Житомирської області за ст. 297 КК України (2001 р.) до 03 років обмеження волі (звільнився умовно-достроково 09.12.2003р.); 20.01.2006 р. Бердичівським міським судом Житомирської області за ст.ст. 11-80 КК України (2001 р.) до 02 років позбавлення волі (звільнився у зв?язку із відбуттям покарання 31.01.2007р.); останній раз - 18.01.2008 р. Бердичівським міським судом Житомирської області за ч. 2 ст. 121 КК України до позбавлення волі на строк 08 років (23.06.2015 р. умовно-достроково звільнений з невідбутим строк 1 місяць 23 дні),

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_7 23.01.2017 р., приблизно о 16 год 30 хв, (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), з метою особистого незаконного збагачення, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, біля будинку № 64-В по вул. Полтавська в м. Ірпінь, Київської області, наблизившись до малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проходив по вулиці, шляхом ривка вихопив з його рук планшет «Lenovo ТАВ 3 7 Essential», вартість якого складає 1 952,00 грн., з місця вчинення злочину зник, а викраденим планшетом розпорядився на власний розсуд.

Враховуючи викладене, та те, що ОСОБА_7 раніше був засуджений за крадіжку та грабіж і судимість за цими злочинами згідно ч. 4 ст. 55 КК України (1960 р.) та ч. 5 ст. 90 КК України (2001 р.) не погашена, суд дійшов висновку, що він вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєнні вказаного вище злочину визнав.
Вказував, що він 23.01.2017 р., приблизно о 16 год 00 хв, біля будинку АДРЕСА_1 , побачив малолітнього ОСОБА_5 , який проходив по вулиці з планшетом в руках. Через те, що у нього не було роботи, не було де жити, не було коштів для існування він, наблизившись до малолітнього ОСОБА_5 , шляхом ривка вихопив з його рук планшет і з місця вчинення злочину втік. Визнав, що це був планшет марки «Lenovo ТАВ 3 7 Essential» вартістю 1 952,00 грн. Розкаявся у скоєному, просив вибачення у потерпілого.

В зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини в скоєнні злочину, визнанням обставин скоєння злочину, кваліфікації його дій та доказів, зібраних органом досудового розслідування, дослідження доказів було обмежене лише допитом обвинуваченого та дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого, і підтверджують наявність у справі речових доказів.
Показання обвинуваченого в частині обставин скоєння злочину суд вважає правдивими і кладе їх в основу вироку.
Обираючи міру покарання, суд враховує, що обвинувачений скоїв тяжкий злочин, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, характеризується посередньо, раніше неодноразово судимий.
Обставинами, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого, суд знаходить: визнання вини та щире каяття.
Обставинами, що обтяжують відповідальність обвинуваченого, суд вважає вчинення злочину щодо малолітнього та рецидив злочинів.
Враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, суд вважає, що виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України. Обираючи розмір покарання, суд вважає, що строк позбавлення волі в 4 роки буде справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого.
Суд не приймає до уваги прохання законного представника потерпілого звільнити обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком, оскільки для цього немає підстав. ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, вчинив новий злочин, маючи не зняті і не погашені судимості, що вказує на його вперте небажання стати на шлях виправлення. До того ж, він не має постійного місця проживання, де він міг би пройти реєстрацію в органах пробації.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України суд зараховує у строк відбування покарання обвинуваченого час його перебування під вартою в період з 23.01.2017 р. по день набрання вироку законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув?язнення за два дні позбавлення волі.
Суд не знаходить підстав для зміни виду запобіжного заходу обвинуваченому, оскільки ОСОБА_7 раніше вже вчиняв злочини, обвинувачується в тому, що він вчинив новий злочин, маючи не зняту і не погашену судимість, тому існує ризик того, що він, перебуваючи на волі, зможе вчинити нове кримінальне правопорушення.
Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст. 100 КПК України.
Доказів наявності в провадженні процесуальних витрат суду не надано.
Керуючись ч. 2 ст. 186 КК України, ст.ст. 369-373 КПК України, суд
з а с у д и в :
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Час відбування покарання рахувати з дня затримання обвинуваченого з 23.01.2017 р.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_7 час його перебування під вартою в період з 23.01.2017 р. по день набрання вироку законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув?язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироку законної сили.

Речовий доказ: планшет марки «Lenovo ТАВ 3 7 Essential» залишити у користуванні ОСОБА_6 .
На вирок до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд може бути подано апеляцію на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, визначених ст.ст. 394, 473 КПК України.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення у разі неподання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги з дня вирішення апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення буде вручено обвинуваченому та прокурору.
Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення буде надіслано учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.
Суддя: ОСОБА_1