АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 квітня 2017 р. м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000704 від 13.03.2016 року щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Юрківці Заставнівнського району Чернівецької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, має на утриманні неповнолітню дитину, приватного підприємця, раніше не судимого, проживає в АДРЕСА_1 , у скоєні злочину передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_5
захисників ОСОБА_7 ОСОБА_8
потерпілого ОСОБА_9
представника потерпілого ОСОБА_10

В С Т А Н О В И Л А :
На вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 20 лютого 2017 року потерпілий ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій не оскаржуючи правильність кваліфікації дій обвинуваченого, просить суд апеляційної інстанції його скасувати через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального правопорушення, невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого, та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_5 покарання у виді 2 років обмеження волі з позбавленням права керувати _________________________________________________________________________________
Провадження №11-кп/794/152/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_11
Категорія ч. 1 ст. 286 КК України Суддя-доповідач ОСОБА_1
транспортними засобами строком на 2 роки, та збільшити розмір відшкодування моральної шкоди до 20000 грн.. Також вказує на відсутність у ОСОБА_5 щирого каяття чи активного сприяння у розкритті злочину, добровільного відшкодування заподіяної шкоди.
Адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 також подали апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального правопорушення, просять суд апеляційної інстанції його скасувати та виправдати ОСОБА_5 за ст. 286 ч. 1 КК України. В апеляційних доводах апелянти ставлять під сумнів висновок транспортно-трасологічної експертизи через неврахування в якості вихідних даних показів ОСОБА_5 , неузгодженість із зафіксованою на схемі ДТП слідовою інформацією та показами учасників і свідків ДТП, невідповідність способу встановлення кута між автомобілями жодній із передбачених методик. Також апелянти не погоджуються із висновком судової авто-технічної експертизи, оскільки вихідні дані для її проведення взяті із висновку транспортно-трасологічної експертизи. Обидві експертизи викликають сумнів у їх неупередженості та об`єктивності тому є підстави для проведення повторних експертиз, які районний суд не призначив, що призвело до неповноти судового розгляду.
Заступник прокурора області ОСОБА_12 також подав апеляційну скаргу, в якій не заперечуючи кваліфікації дій обвинуваченого та доведеності його вини, просить суд апеляційної інстанції скасувати даний вирок через безпідставне застосування районним судом положень ст. 75 КК України до додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, що призвело до незаконності звільнення від призначеного покарання з випробуванням.
Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівців від 20 лютого 2017 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді 2-х років обмеження волі із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. На підставі ст.ст. 75,76 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Позовні вимоги ОСОБА_13 в частині стягнення матеріальної шкоди за пошкодження автомобіля залишено без розгляду. Цивільний позов ОСОБА_13 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 1958,99 грн. матеріальної шкоди та 10000 моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_5 процесуальні витрати в сумі 8543 грн. 22 коп. коп. на користь держави. Прийнято рішення щодо речових доказів у справі.
Згідно з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_5 12.03.2016 року приблизно о 21-30 годині, керуючи технічно справним автомобілем марки «Рено Лагуна» н.з. НОМЕР_1 рухався по Героїв Майдану м.Чернівців зі сторони проспекту Незалежності в напрямку вул. Комарова, на перевищеній швидкості. Більше ніж 60 км/год.

Наближаючись до будинку №77 вказаної вулиці, ОСОБА_5 не врахував дорожньої обстановки, проявив самовпевненість, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, перетнувши подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3 ПДР виїхав на зустрічну смугу зустрічного руху та допустив зіткнення із автомобілем марки «Фольксвваген Транспортер» д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_13 , який рухався в зустрічному напрямку, в межах своєї смуги.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди водію автомобіля «Фольксваген Транспортер» д.р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_9 відповідно до висновку СМЕ № 533 від 13.04.2016 року спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого скалкового внутрішньо-суглобного перелому правої кульшової западини.

Вказану дорожньо-транспортну пригоду ОСОБА_5 скоїв в результаті порушення та невиконання п.п. 1.5, 2.3(б), 10.1,12.1 та 12.4 «Правил дорожнього руху України» затверджених постановою Кабінету міністрів України за № 1306 від 10.10.2001 року введених в дію з 01.01.202 року, які вимагають від водія:

П.1.5, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальні збитки;

П. 2.3 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

- бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом засобу і не відволікатись від керування цим засобом на дорозі;

П. 10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

П.12.1 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

П. 12.4 у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_5 та його адвокатів ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , котрі заперечили проти доводів апеляції прокурора і потерпілого, підтримали свою апеляцію та просили скасувати вирок районного суду і виправдати ОСОБА_5 , думку прокурора, який повністю підтримав доводи своєї апеляції та частково апеляції потерпілого ОСОБА_9 , і заперечив проти доводів апеляції захисників ОСОБА_5 , розглянувши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 3 серпня 2016 року (Т.2, а.с. 9) для розгляду даного провадження в суді першої інстанції автоматизованою системою документообігу суду визначено суддю ОСОБА_14 ..

3 серпня 2016 року суддя ОСОБА_14 винесла увалу про призначення підготовчого судового засідання (Т.2, а.с. 10).

15 серпня 2016 року суддя ОСОБА_14 провела підготовче судове засідання, виконала вимоги ст. 314 КПК України та вирішила питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду в порядку ст. 315 КПК України, в тому числі задовольнила клопотання потерпілого та його захисника про доручення заяви про відшкодування матеріальної та моральної шкоди і призначила судовий розгляд на 25 серпня 2016 року.

25 серпня 2016 року суддя ОСОБА_14 відкрила судове засідання та розпочала розгляд провадження відносно ОСОБА_5 , яке відклала на 6 жовтня 2016 року через неявку захисників обвинуваченого.

Проте дане судове засідання не фіксувалося технічними засобами за допомогою комплексу «Камертон» через відсутність електроенергії в Шевченківському районному суді м. Чернівців (Т.2, а.с. 53).

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.4 постанови № 6 від 3 червня 2016 року (далі постанова) сформулював правову позицію, відповідно до якої під час судового розгляду забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому КПК. Якщо у матеріалах провадження відсутній технічний носій інформації, на якому зафіксоване судове провадження в суді першої інстанції, і така фіксація була обов`язковою, судове рішення підлягає скасуванню (ч.5 ст.27 КПК) у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону (п. 41 постанови).

Окрім того, 5 жовтня 2016 року проведено повторний автоматичний розподіл справи, яким призначено головуючого суддю ОСОБА_11 (Т.2, а.с. 56).

За загальним правилом після проведення заміни судді розгляд справи розпочинається з початку, однак суд своєю вмотивованою ухвалою може прийняти рішення про відсутність необхідності розпочинати судовий розгляд з початку та здійснювати повторно всі або частину процесуальних дій, які вже здійснювались під час судового розгляду до заміни судді, якщо таке рішення не може негативно вплинути на судовий розгляд та за умови дотримання вимог, передбачених пп.1, 2 ч.2 ст.319 КПК. У такому випадку докази, що були досліджені під час судового розгляду до заміни судді, зберігають доказове значення та можуть бути використані для обгрунтування судових рішень.

Проте, суддя ОСОБА_11 1 листопада 2016 року о 11:32 год. (Т.2, а.с. 61) продовжила судове засідання без прийняття рішення у формі вмотивованої ухвали про відсутність необхідності розпочинати судовий розгляд з початку та здійснювати повторно всі або частину процесуальних дій, які вже здійснювались під час судового розгляду до заміни судді. Недотримання наведених положень є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону (п. 8, 41 постанови).

Тому, на підставі п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України вирок районного суду підлягає скасуванню і зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а справа направленню на новий судовий розгляд в Шевченківський районний суд м. Чернівців.

Відповідно до ч. 2 ст. 415 КПК України призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Під час нового судового розгляду суду першої інстанції повинен врахувати висновки і мотиви, з яких скасоване дане судове рішення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 412, 415, 416, 418, 419, 420 КПК України колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області -

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_9 , адвокатів ОСОБА_7 і ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 заступника прокурора області ОСОБА_12 - задовольнити частково.

Вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 20 лютого 2017 року щодо ОСОБА_5 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в Шевченківський районний суд м. Чернівців в іншому складі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
Згідно з оригіналом:
суддя апеляційного суду
Чернівецької області ОСОБА_1