Номер провадження: 11-сс/785/1875/16
Головуючий у першій інстанції Корой
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.12.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі с/з: ОСОБА_4

за участю:

прокурора: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2016 року, якою продовжено строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 ,-

встановив :
Оскарженою ухвалою було задоволено клопотання слідчого Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області ОСОБА_8 по кримінальному провадженню №0002362 від 19.10.2016 року про продовження строку утримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чигирин Черкаської області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Як вбачається з матеріалів судової справи, ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він, за попередньою змовою з іншими особами, знаходячись в парку ім. «Савицького», з метою відкритого заволодіння чужим майном, скоїли розбійний напад на потерпілого ОСОБА_9 та вимагали передачу їм мобільного телефону, але були помічені та затримані співробітниками поліції.

При прийнятті рішення щодо продовження строку утримання під вартою ОСОБА_7 , слідчий суддя послався на те, що він обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Крім того, як вважав слідчий суддя, на даний час, ризики передбачені ст. 177 КПК України, які були прийняти до уваги при обранні підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також при продовженні строку тримання його під вартою залишилися, а саме : тяжкість кримінального правопорушення в скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_7 , необхідність виконання слідчих та процесуальних дій, а саме: допит свідків та інше.

Слідчий суддя відмітив, що обставини, передбачені ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відсутні.

На підставі всіх цих обставин слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою на 30 діб, а саме до 15.01.2017 року.

Будучи незгодним з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою, обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, або встановити заставу у розмірі від 20 до 80 розмірів мінімальної заробітної плати.

Як підстави для скасування ухвали слідчого судді, вказав на те, що висновки суду, викладені у судовому рішенні є такими, які не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а також те, що сама ухвала прийнята з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

При цьому захисник посилається на недоведеність органами досудового слідства обґрунтованості підозри, яка пред`явлена ОСОБА_7 , а висновки слідчого судді про її обґрунтованість не засновані на матеріалах кримінального провадження.

Захисник вважає, що у досудового слідства немає доказів на наявність скоєння ОСОБА_7 розбійних дій відносно потерпілого ОСОБА_9 , та відсутні докази щодо підтвердження змови на вчинення ним кримінального правопорушення разом з іншими особами.

Крім того захисник послався на те, що слідчий суддя не звернув уваги на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які приймались до уваги судами при обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також при продовженні строку тримання під вартою на даний час зменшилися, що на його думку дає суду можливість для змінення запобіжного заходу.

Також вважає, що слідчий суддя не прийняв до уваги наявність у ОСОБА_7 міцних соціальних зв`язків і відсутність намірів переховуватись від органів досудового слідства, або впливати на свідків та потерпілого.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з наступних причин.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

При цьому, у відповідності до вимог ч.3 ст.199 КПК України, повинні враховуватися дані, що заявлені ризики не зменшилися чи з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається з матеріалів досудового слідства, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, так як на нього вказує потерпілий та свідки.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що є взагалі підставою для обрання відносно особи запобіжного заходу.

Що стосується існування передбачених ст.177 КПК України ризиків, які на думку слідчого судді на час вирішення питання щодо продовження строку тримання під вартою не зменшилися, то судова колегія погоджується з висновками слідчого судді про те, що вони не зменшилися, так як на разі існують можливості ОСОБА_7 вчиняти тиск на потерпілих та свідків у справі,

Також судова колегія погоджується з висновком слідчого судді про урахування тяжкості покарання до 10 років позбавлення волі у разі визнання особи винуватою в скоєнні кримінальних правопорушень по яким йому повідомлено про підозру, що може свідчити, про існування ризиків можливого переховування ОСОБА_7 від органів досудового слідства та суду, знищення чи переховування ним доказів, що може перешкоджати досудовому слідству та встановленню інших осіб, причетних до заволодіння майном потерпілого.

При цьому апеляційний суд враховує те, що на даний час ОСОБА_7 своєї провини не визнає та не співпрацює зі слідством.

При вирішені питання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 апеляційний суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Апеляційний суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування та тяжкості можливого покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі доведеності його вини та визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за рішенням суду та існування ризиків, апеляційний суд з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

При перегляді ухвали слідчого судді районного суду, будь яких порушень вимог кримінального процесуального закону, на які посилається сторона захисту в апеляції по поясненнях встановлено не було.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді обґрунтована на законі, в зв`язку з чим підстав для її скасування та обрання більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 немає, а також вважає за неможливе визначення будь якого розміру застави, так як питання йдеться лише про продовження строку тримання під вартою, або відмови в цьому.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 376, 404, 405, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

постановив :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2016 року, якою продовжений строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 до 15.01.2017 року - залишити без зміни.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3