Провадження №1-кс/127/9105/16
12 грудня 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання слідчого військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_4 про здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Братське, Братського району, АР Крим, українця, громадянина України, з вищою освітою, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України, -
06.12.2016 року до Вінницького міського суду Вінницької області звернувся слідчий військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України капітан юстиції ОСОБА_4 з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування.
ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні державної зради, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України: переході на бік ворога в період збройного конфлікту та наданні іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, та дезертирстві, тобто нез`явленні при переведенні до іншої військової частини з метою ухилитися від військової служби, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено наступне:
ОСОБА_6 з 2000 року проходив військову службу за контрактом осіб офіцерського складу у військовій частині НОМЕР_1 , яка до 12 травня 2014 року дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 . З 21.08.2007 перебував на посаді начальника штабу першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «майор».
Відповідно до спільної Директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06 травня 2014 року № Д-1 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України» (далі Директива №Д-1), яка 07 травня 2014 року була розміщена на офіційному сайті Міністерства оборони України, у строк до 12 травня 2014 року військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 повинні були прибути до пункту збору у військову частину НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) для подальшого розподілу по військових частинах Повітряних Сил Збройних Сил України.
В свою чергу, майор ОСОБА_6 в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», п. п. 7, 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, Директиви командувача Повітряних Сил Збройних Сил України (далі ПС ЗС України) від 10.05.2014 №Д-350/106/1/10дск/ОШ «Про передислокацію військових частин (підрозділів) Повітряних Сил Збройних Сил України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополь», спільної Директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06 травня 2014 року № Д-1 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України», вирішив стати на злочинний шлях та маючи умисел на завдання шкоди суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України, будучи представником командного складу військової частини, в період з лютого по травень 2014 року шляхом надання доступу та сприяння представникам кадрових органів Збройних Сил Російської Федерації в проведенні останніми агітаційної роботи на території військової частини НОМЕР_1 , надавав іноземній державі (Російській Федерації) допомогу у проведенні підривної діяльності проти України, цим самим вчиняючи дії, направлені на зниження боєготовності української армії, що в подальшому, призвело до захоплення військової частини НОМЕР_1 з усім її майном Збройними Силами Російської Федерації. Викладені обставини свідчать про наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.
Він же, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом осіб офіцерського складу та проходячи її на посаді начальника штабу першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 , яка до 12 травня 2014 року дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 , в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», п.п. 7, 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, Директиви командувача Повітряних Сил Збройних Сил України (далі ПС ЗС України) від 10.05.2014 №Д-350/106/1/10ДСК/ОШ «Про передислокацію військових частин (підрозділів) Повітряних Сил Збройних Сил України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополь», спільної Директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06 травня 2014 року № Д-1 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України», затвердженого 19.04.2014 командувачем ПС ЗС України, вчинив дезертирство, тобто не прибув у визначені Директивою № Д-1 строки (до 12 травня 2014 року) до пункту збору військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 . Своїми діями ОСОБА_6 вчинив дезертирство, тобто нез`явлення при переведенні до іншої військової частини з метою ухилитися від військової служби, а саме скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 408 КК України.
Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні діяння на шкоду суверенітетові, територіальної цілісності, недоторканності та обороноздатності, є те, що дана особа, будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , не приховуючи власні симпатії до Збройних Сил Російської Федерації і свідомо бажаючи перейти до їх лав, будучи представником командного складу військової частини, в лютому-травні 2014 року, надав доступ та сприяння представникам кадрових органів Збройних Сил Російської Федерації в проведенні останніми агітаційної роботи на території військової частини НОМЕР_1 , чим безпосередньо надавав допомогу іноземній державі в проведенні підривної діяльності проти України. В подальшому, майор ОСОБА_6 перейшов на бік ворога та вступив на військову службу до Збройних Сил Російської Федерації, перебуваючи на військовій службі, виконує накази командування Збройних Сил Російської Федерації, чим безпосередньо підтримує боєготовність армії країни-агресора.
Вказані обставини та вина ОСОБА_6 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підтверджуються доказами та документами, отриманими під час проведення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.
02.04.2015 року ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обставинами, які свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності, є наступне:
в зв`язку з неможливістю встановити місцезнаходження ОСОБА_6 , що позбавило орган досудового розслідування можливості особисто вручити йому повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, та зміну раніше повідомленої підозри від 02.12.2016 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408, КК України, зазначені повідомлення у день складання, відповідно до вимог ст. ст. 111, 135, ч. 1 ст. 278, ст. 297-5 КПК України, направлені у спосіб, передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України, а саме надіслані за останнім відомим місцем його проживання.
25.11.2016 ОСОБА_6 викликався до слідчого військової прокуратури Вінницького гарнізону шляхом публікації повістки про його виклик на сайті Військової прокуратури Центрального регіону України та в газеті «Урядовий кур`єр» (№219 від 22.11.2016).
Разом з цим, ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим про розслідування відносно нього кримінального провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України, маючи на меті ухилитися від кримінальної відповідальності, умисно переховується від слідства та суду.
Таким чином, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 умисно ухиляється від слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені ним кримінальні правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 112, 113, 114, 114-1, 115, 116, 118, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук. Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності або оголошенні у міждержавний та/або міжнародний розшук, та вони розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який перебуває на тимчасово окупованій території України, та оголошення його у розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, з особливостями, встановленими цим Законом. Вимога про оголошення у міждержавний або міжнародний розшук не поширюється на випадки, якщо вирішується питання про застосування стосовно цих осіб спеціального кримінального провадження.
Враховуючи, що ОСОБА_6 одним діянням вчинив два кримінальні правопорушення, які мають різний склад і кваліфікуються окремо, і йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України, останній є повнолітньою особою, переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності, з метою виконання завдань кримінального судочинства, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, у вказаному кримінальному провадженні слід провести спеціальне досудове розслідування, тому слідчий просив клопотання задовольнити.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав за обставин викладених у ньому та просив задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні підтримав подане слідчим клопотання, просив його задовольнити.
Адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні при вирішенні питання щодо проведення досудового розслідування покладався на розсуд суду.
Суд, вислухавши пояснення прокурора, слідчого та адвоката, дослідивши матеріали кримінального провадження, клопотання, дійшов висновку, що клопотання є доведеним, а тому підлягає задоволенню з наступних підстав.
02.04.2015 року ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»: «Ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який перебуває на тимчасово окупованій території України, та оголошення його у розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, з особливостями, встановленими цим Законом. Вимога про оголошення у міждержавний або міжнародний розшук не поширюється на випадки, якщо вирішується питання про застосування стосовно цих осіб спеціального кримінального провадження».
25.11.2016 ОСОБА_6 викликався до слідчого військової прокуратури Вінницького гарнізону шляхом публікації повістки про його виклик на сайті Військової прокуратури Центрального регіону України та в газеті «Урядовий кур`єр» (№219 від 22.11.2016).
Разом з цим, ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим про розслідування відносно нього кримінального провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України, маючи на меті ухилитися від кримінальної відповідальності, умисно переховується від слідства та суду.
Таким чином, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 умисно ухиляється від слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені ним кримінальні правопорушення.
Враховуючи вищевказане, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити, оскільки воно відповідає вимогам ст. 2972 КПК України та слідчим обґрунтовано доведено, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошена в розшук.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2971, 2973, 2974, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання задовольнити.
У разі, якщо підстави для постановлення слідчим суддею ухвали про спеціальне досудове розслідування перестануть існувати, подальше досудове розслідування необхідно здійснювати згідно із загальними правилами, передбаченими КПК України.
Ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню.

Слідчий суддя