Провадження № 11-кп/792/356/17
Справа № 689/2240/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 125 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 червня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду Хмельницької області
в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження № 0000027 від 20 січня 2016 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 28 березня 2017 року, -
в с т а н о в и л а :
Цим вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ярмолинці Хмельницької області, громадянина України, працюючого заступником директора з навчально-виховної роботи Ярмолинецького професійного ліцею, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і призначено покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі.

На підставі ст.75 Кримінального кодексу України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання за умови, якщо він протягом іспитового строку 1 рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст.76 Кримінального кодексу України покладено на ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 10 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

За вироком суду, 20 січня 2016 року приблизно о 15 годині 30 хвилин в приміщенні Ярмолинецької селищної ради по вул. Щорса, 14, смт. Ярмолинці Хмельницької області під час засідання круглого столу політичних рухів та представників органів влади Ярмолинецького району ОСОБА_7 , перебуваючи в залі засідань на другому поверсі даної будівлі, діючи умисно, під час з`ясування стосунків на ґрунті неприязних відносин, з метою нанесення тілесних ушкоджень підбіг до ОСОБА_9 , який знаходився у коридорі даного приміщення та умисно наніс йому один удар кулаком правої руки в праву частину обличчя, два удари кулаком правої руки в задню ліву частину голови, один удар рукою по шиї та вдарив останнього ногою в ліву частину грудної клітки.

Внаслідок зазначених протиправних дій, ОСОБА_7 умисно спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, садна шкіри правої щічної ділянки, садна шиї справа, крововиливів м`яких тканин в проекції правої ключиці та правого стегна, які по своєму характеру відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та закрити кримінальне провадження № 0000027 від 20 січня 2016 року, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Вирок вважає незаконним та необґрунтованим з підстав неправильного застосування кримінального закону України про кримінальну відповідальність та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Суд не врахував його пояснень щодо обставин події, зокрема того, що побачивши факт застосування сили ОСОБА_9 до своєї дружини ОСОБА_11 , він обурився та захищав її, тобто діяв в межах необхідної оборони, вчинив дії з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів іншої особи від суспільно небезпечного посягання, шляхом заподіяння потерпілому шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного припинення посягання. Зазначене підтверджується показаннями свідка ОСОБА_12 .

Поза увагою залишилось те, що показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , які безпосередньо перебували поряд з ОСОБА_9 в момент нанесення удару, та висновки експерта узгоджуються із його показаннями про непричетність до завдання тілесних ушкоджень потерпілому. Крім показань потерпілого, інших доказів, які б підтвердили, що тілесні ушкодження останньому заподіяні саме ним, не здобуто.

На думку апелянта, судом безпідставно не допитано у якості свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які згідно з матеріалами кримінального провадження були безпосередніми свідками події.

Хибним вважає висновок суду про те, що ОСОБА_9 не застосовував насильство до ОСОБА_11 .

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, з мотивів, які в ній зазначені, прокурора, який заперечив проти її задоволення, зважаючи на законність та обґрунтованість оскарженого вироку, вивчивши та дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, надавши обвинуваченому останнє слово та право виступу у судових дебатах, колегія суддів вважає, що подана обвинуваченим ОСОБА_7 апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, досудове розслідування, з`ясування обставин у справі та перевірка їх доказами проведені з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, порушень закону, які були б істотними і тягли за собою скасування судового рішення, у справі не допущено, а висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у заподіяні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, при зазначених у вироку обставинах, відповідає матеріалам провадження та ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах.

Зокрема:

- даних відеозаписів від 20 січня 2016 року, які містяться на оптичних DVD-R дисках, наданих політичною партією «За конкретні справи» та ОСОБА_13 , де зафіксовано обставини конфлікту між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , а також нанесення ударів обвинуваченим потерпілому (а.м.к.п. 50, 59);

- даних протоколу проведення слідчого експерименту (із застосуванням відеозапису) від 15 лютого 2016 року, відповідно до якого відтворення ОСОБА_9 дій, обстановки та обставин події відповідає відеозаписам, який містяться на оптичних DVD-R дисках (а.м.к.п. 52-56);

- даних висновку експерта № 77, згідно з яким у ОСОБА_9 станом на 21.01.-11.02.2016 року виявлено струс головного мозку, що міг утворились як від удару тупим предметом, так і від удару об такий при падінні потерпілого з висоти власного зросту; садна шкіри правої щічної ділянки, шиї справа, що могли утворитись від дії тупо-загострених плоских твердих предметів, якими могли бути нігті пальців рук, про що можуть свідчити їх розміри, форма та локалізація; крововилив м`яких тканин в проекції правої ключиці, правого стегна, що могли утворитись від ударів тупими твердими предметами та за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень. Судячи по кольору та стану загоєння тілесних ушкоджень, вони можуть мати давність утворення в межах 2 діб, до початку проведення судово-медичної експертизи 22.01.2016 року (а.м.к.п. 19-21);

- даних висновку експерта № 657, відповідно до якого у ОСОБА_9 станом на 21.01.-11.02.2016 року виявлені тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, саден шкіри правої щічної ділянки, шиї справа, крововиливів м`яких тканин в проекції правої ключиці, правого стегна. В цілому механізм утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 може відповідати його показам під час проведення слідчого експерименту 15.02.2016 року. Судячи по стан дна, стану кірочки саден шкіри (колір, ступінь її припіднімання, ступінь відшарування), по кольору, межам крововиливів вони могли утворитись в межах 2 діб, до початку проведення судово-медичної експертизи 22.01.2016 року, що виключає можливість їх утворення до 20.01.2016 року (а.м.к.п. 25-28);

- даних показань свідка ОСОБА_18 , який в суді розповів, що взимку 2016 року приблизно о 15 годині 00 хвилин в приміщенні Ярмолинецької селищної ради обговорювалась політична ситуація району, куди його запросили, як депутата районної ради.ОСОБА_9 вирішив покинути зал, де проходило засідання, внаслідок чого між ним та ОСОБА_7 виник конфлікт. ОСОБА_7 , перебуваючи в незадоволеному нервовому стані, затиснув ОСОБА_9 на виході в дверях і декілька разів обома руками вдарив його в нижню частину грудей, живіт. Удари наносив знизу вверх. Він бачив не весь конфлікт. Побиття тривало 2-3 хв. та було знято на відеокамеру ОСОБА_13

- даних показань свідка ОСОБА_15 , яка у судовому засіданні зазначила, що коли ОСОБА_9 покидав зал Ярмолинецької селищної ради під час засідання, яке там проходило, його наздогнала та перешкоджала це зробити ОСОБА_11 , тримаючи за плече, не пускала до виходу. Всупереч цьому, останній намагався вийти та вирвався у коридор. За ними вибіг ОСОБА_7 . Нанесення ударів ОСОБА_9 вона не бачила. Після конфлікту, що відбувався в коридорі, вона побачила, що у ОСОБА_9 подряпане обличчя.

- даних показань свідка ОСОБА_13 , який в суді пояснив, що взимкурік назад він був присутній, як громадський активіст, на громадських слуханнях в приміщенні Ярмолинецької селищної ради та здійснював відеозапис. Під час вказаного засідання, ОСОБА_9 виходив із залу, проте ОСОБА_11 затримувала його. Коли вона зробила крок від дверей, ОСОБА_9 в цей момент вийшов у двері в коридор. У цей момент, ОСОБА_7 в край агресивному стані вибіг у коридор, звідки доносились крики, було чути штовхання та удари. Наблизившись до дверей, він ставочевидцем нанесення ОСОБА_7 двох ударів кулаком правої руки у верхню частину тіла ОСОБА_9 . На обличчі в останнього була кров.
Окрім того, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 пояснив, що 20 січня 2016 року в приміщенні Ярмолинецької селищної ради по вул. Щорса, 14, в смт. Ярмолинці, під час засідання круглого столу він був присутній як громадський активіст. Під час засідання покидав зал, але ОСОБА_11 не пускала його, перегородила вихід. В момент, коли остання відійшла від дверей виходу, він продовжив рух до виходу. В цей час ОСОБА_11 , перебуваючи позаду нього, намагалась його притримувати за дублянку, за шию, роздерла йому обличчя. При цьому, вона казала: « ОСОБА_19 , за що ти мене б`єш». Підбіг ОСОБА_7 та наніс йому один удар зверху в праву частину щелепи, два удари в голову позаду, один удар в шию, один удар ногою позаду з лівої сторони в ребра.
Суд першої інстанції при обґрунтуванні своїх висновків правильно послався на наведені докази в сукупності, оскільки вони в деталях узгоджуються між собою, у зв`язку з чим не викликають сумнівів в їх достовірності, і з достатністю вказують на винуватість обвинуваченого в завданні ОСОБА_9 умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (ч. 2 ст. 125 КК України).
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 діяв в межах необхідної оборони та вчинив дії з метою захисту своєї дружини ОСОБА_11 , до якої ОСОБА_9 застосовував насильство, не ґрунтуються на зібраних та досліджених у судовому засіданні доказах, які зазначені вище. Окрім того, із відеозапису та показань свідків не вбачається, що ОСОБА_9 застосовув фізичну силу до ОСОБА_11 і вона потребувала захисту. Усі докази свідчать про те, що саме вона була ініціатором конфлікту та наздоганяла ОСОБА_9 , коли той намагався вийти із залу, де проходило засідання.

Щодо показань свідка ОСОБА_12 , на які посилається апелянт, то такі не заслуговують на увагу, оскільки є непослідовними, суперечливими та не співпадають із об`єктивними доказами. Окрім того, даний свідок пояснив, що моменту заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 він не бачив, оскільки вийшов із залу пізніше, ніж інші (а.м.к.п. 37-38).

Безпідставними є доводи апелянта про те, що показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які безпосередньо перебували поряд з потерпілим ОСОБА_9 в момент нанесення удару, та висновки експерта узгоджуються показаннями обвинуваченого ОСОБА_7 про непричетність до завдання тілесних ушкоджень потерпілому. Так, свідок ОСОБА_15 пояснила, що коли ОСОБА_9 покидав зал Ярмолинецької селищної ради, його наздоганяли ОСОБА_11 та ОСОБА_7 . Після конфлікту, що відбувався у коридорі, вона побачила, що у ОСОБА_9 роздряпане обличчя. Свідок ОСОБА_13 зазначив, що був очевидцем нанесення ОСОБА_7 двох ударів кулаком правої руки у верхню частину тіла ОСОБА_9 . ОСОБА_14 у якості свідка судом не допитувався, оскільки такого клопотання ніхто з учасників процесу не заявляв. Щодо висновків експертів, то відповідно до них тілесні ушкодження у ОСОБА_9 можуть мати давність утворення в межах 2 діб, до початку проведення судово-медичної експертизи 22.01.2016 року, що виключає можливість їх утворення до 20.01.2016 року (а.м.к.п. 19-21, 25-28).

Твердження апелянта про те, що суд безпідставно не допитав у якості свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які згідно з матеріалами кримінального провадження були безпосередніми свідками події, не заслуговують на увагу з наступних підстав. Так, ні ОСОБА_7 , ні його захисник адвокат ОСОБА_8 будь-яких клопотань про допит свідка ОСОБА_16 суду не заявляли. Щодо клопотання про допит свідка ОСОБА_17 , то суд обґрунтовано відмовив у задоволенні такого у судовому засіданні 23 січня 2017 року, оскільки воно не було заявлено в порядку, передбаченому КПК України (Т. 2, а.с. 86). Окрім того, останні повідомили прокурора про те, що сторона захисту не володіє речовими доказами та матеріалами, які згідно з ч. 6 ст. 290 КПК України, необхідно надати для ознайомлення стороні обвинувачення (а.м.к.п. 78-79, 104).

Щодо виду та міри покарання, то колегія суддів погоджується із обраним судом першої інстанції. Судом правильно враховано конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, дані про його особу, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується посередньо, а також думку потерпілого щодо міри покарання. А тому, колегія суддів вважає, що обрані судом першої інстанції вид та міра покарання обвинуваченому відповідає вимогам ст. 65 КК України, оскільки воно є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
При перевірці законності рішення суду першої інстанції в частині стягнення шкоди, місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи та надана належна оцінка зібраним доказам, правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цивільного позову, зроблено обґрунтований висновок про часткове його задоволення. Підстав для зміни чи скасування вироку в частині вирішення цивільного позову потерпілого колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:
Вирок Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 28 березня 2017 року в кримінальному провадженні № 0000027 стосовно ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду ОСОБА_2