Провадження № 1-кп/643/753/17
Справа № 643/7313/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.07.2017 року Московський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за №0000124 від 15.05.2017 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківськ, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, не працюючого, пенсіонера, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.333 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Московського районного суду м. Харкова надійшла угода про визнання винуватості з обвинувальним актом за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 333 КК України, у кримінальному провадженні внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000124 від 15.05.2017 року, яка була укладена 30.05.2017 року між прокурором відділу прокуратури Харківської області радником юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим за участю захисника ОСОБА_4 .

Громадянин України ОСОБА_5 у період часу з 1978 року по 2008рік працював на Державному підприємстві «Харківське конструкторське бюро машинобудування», на посаді заступника головного конструктора та спеціалізувався на розробках моторно трансмісійного відділення, яке використовується на танках різних модифікацій.

Так, ОСОБА_5 у період своєї роботи на ДП «ХКБМ» неодноразово виїжджав до Китайської народної республіки де неодноразово зустрічався з представниками військових підприємств.

На початку серпня 2014року, більш точна дата в ході досудового слідства не встановлена, після звільнення з ДП «ХКБМ», на мобільний телефон ОСОБА_5 зателефонувала громадянка КНР Ванг Мінг Зен та запропонувала останньому за допомогою електронної пошти ознайомитися з умовами участі у розробці моторно-трансмісійного відділення до китайського танку МВТ-2000, на території машинобудівельного заводу №1, який знаходиться в м. Бао-Тоу, провінція Внутрішня Монголія, КНР.

У середині серпня 2014року, більш точна дата в ході досудового слідства не встановлена, ОСОБА_5 , у денний час, близько 13год.00хв., перебуваючи у «Інтернет-кафе», яке розташоване у Московському районі м.Харкова, на перехресті вул. Гвардійців Широнінців та пр. 50-річчя ВЛКСМ (Ювілейний), скориставшись комп`ютером увійшов до власної електронної пошти. Серед наявних листів у скриньці електронної пошти знайшов лист від громадянки КНР ОСОБА_6 із пропозицією розробки моторно-трансмісійного відділення до китайського танку МВТ-2000, а також надання послуг з консультацій працівникам машинобудівельного заводу №1 (КНР, провінція Внутрішня Монголія, м. Бао-Тоу) по встановленню моторно-трансмісійного відділення на танк МВТ-2000, за відповідну грошову винагороду, 40 000 китайських юаней за кожні два місяці роботи.

Перебуваючи у вказаному «Інтернет-кафе», ОСОБА_5 прийняв пропозицію громадянки Ванг Мінг Зен і тоді ж надіслав лист із своєю згодою на прибуття до КНР для здійснення роботи і надання послуг з розробки моторно-трансмісійного відділення з китайським двигуном до танку МВТ-2000.

Приблизно в вересні-листопаді 2014 року ОСОБА_5 , здійснив виїзд до КНР, де узгодив деталі свого контратаку з представниками машинобудівельного заводу №1 та ознайомився з умовами виробництва. Згідно умов контракту він повинен був виїжджати до КНР на двохмісячний термін кожні три місяці до моменту останньої розробки та встановлення моторно -трансмісійного відділення на танк МВТ-2000.

Так, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на порушення встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експертному контролю ОСОБА_5 в період часу з вересня 2014року по квітень 2017року неодноразово здійснював виїзди на територію КНР, де на території машинобудівельного заводу №1 розробляв моторно трансмісійне відділення до китайського танку МВТ-2000, а також надавав консультаційні послуги працівникам машинобудівельного заводу №1 (КНР, провінція Внутрішня Монголія, м. Бао-Тоу) по встановленню даного моторно- трансмісійного відділення на танк МВТ-2000, тобто надавав послуги військового характеру та технічну допомогу працівникам машинобудівельного заводу №1 (КНР, провінція Внутрішня Монголія, м. Бао-Тоу)

Згідно листа №6/4035 від 26.04.2017року, що надійшов з ДСЕК України громадянин України ОСОБА_5 як суб`єкт здійснення міжнародних передач товарів у ДСЕК України не зареєстрований, з метою отримання дозвільних документів на право здійснення міжнародних передач товарів до ДСЕК України не звертався та відповідних дозволів не отримував.

При цьому, відповідні спеціальні технічні знання, які мав ОСОБА_5 , дозволяли йому усвідомлювати, що вказані послуги, які він надавав представникам машинобудівельного заводу №1 (КНР, провінція Внутрішня Монголія, м. Бао-Тоу) є послугами військового призначення.

Крім того, в силу того, що вказане моторно-трансмісійне відділення використовується на танках МВТ-2000, являє собою вироби військового призначення, а надання послуг у сфері їх розробки, встановлення, надання консультацій з метою підвищення кваліфікації та навчання, згідно абз.1, 4, 14, 16, 17, 18, 19 ст.1, ст. 9 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання», ст.3 Постанови Кабінету Міністрів України №1807 від 20.11.2003 року «Про затвердження порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення», підлягали державному експертному контролю їх експерт мав здійснюватись на підставі відповідних дозволів Державної служби експертного контролю України.

Таким чином, ОСОБА_5 , порушив встановлений порядок здійснення міжнародних передач товарів військового призначення (послуг військового призначення та технічної допомоги), міжнародна передача яких підлягає державному експортному контролю, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 333 КК України.

Під час досудового розслідування, 30.05.2017р. року між прокурором відділу прокуратури Харківської області радником юстиції ОСОБА_3 якому в порядку ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні за №0000124 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 472 КПК України за участю захисника ОСОБА_4 в приміщенні прокуратури Харківської області за адресою: м.Харків, вул.Богдана Хмельницького,4, укладена угода про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних, для даного кримінального провадження, обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.1 ст.333 КК України. Обвинувачений повністю визнає свою винуватість у зазначеному діянні як це описано вище і беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди обвинуваченому ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч. 1 ст. 333 КК України у вигляді штрафу у розмірі 200 (двісті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400грн.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні також просили угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, згідно з вимогами ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, отже, суд приходить до висновку, що вищевказана угода про визнання винуватості відповідає вимогам кримінально-процесуального закону.

Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття ОСОБА_5 та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

Шкода кримінальним правопорушенням не завдана.

Переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд приходить до висновку, що у даному кримінальному провадженні можливо постановити вирок відносно ОСОБА_5 , яким затвердити угоду про визнання винуватості, визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 333 КК України та призначити йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 333 КК України у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 3400грн., вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати по справі відсутні.

У відношенні ОСОБА_5 запобіжний захід не обирався.
Враховуючи вищевикладене, та керуючись ст.ст. 314, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 травня 2017 року по кримінальному провадженню №0000124 від 15.05.2017 року, укладену між прокурором відділу прокуратури Харківської області радником юстиції ОСОБА_3 якому в порядку ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 333 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Речові докази:

- планшетний ПК марки «Lenovo» imei: 1: НОМЕР_1 , ноутбук марки «Asus «model number AR5B95, які знаходяться на зберіганні в УСБУ в Харківській області - повернути власнику ОСОБА_5 .

- блокнот з чорновими рукописними записами із зображенням обличчя людини на блакитно-жовтому фоні на 32 арк.; блокнот з чорновими записами в полімерному переплетенні в якому знаходяться окремі аркуші паперу із чорновими рукописними записами на 67 арк.; зошит формату А-4 з чорновими записами в якому вкладені окремі аркуші паперу з чорновими записами на 48 арк.; блокнот з чорновими записами в полімерному переплетенні із написом «Notebook» в якому знаходяться окремі аркуші паперу із чорновими записами на 100 арк.; окремий аркуш паперу із написом «email: ІНФОРМАЦІЯ_2 »; два конверти із листами на іноземній мові на ім`я ОСОБА_7 ; технічна документація щодо модернізації танку Т-55 на 26 арк.; книга формату А-4 надрукована ієрогліфами на 40 арк.; 9 окремих аркушів паперу із чорновими записами виконаними від руки; 6 окремих аркушів паперу із друкованим текстом латинськими літерами із ознаками військової тематики, які знаходяться на зберіганні в УСБУ в Харківській області знищити.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Роз`яснити учасникам судового провадження право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя - ОСОБА_1