07.07.2017 №363/4182/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2017 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вишгороді кримінальне провадження за № 0000677 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Синельникова Дніпропетровської області, громадянина України, українця, має середню освіту, одруженого, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 09.11.2005 Центрально-міським районним судом м. Макіївки Донецької області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; 24.02.2006 Артемівським районним судом м. Луганська за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; 14.11.2006 Кам`янобрідським районним судом м. Луганська за ч. 2 ст. 186, ст. 198 КК України до 4 років позбавлення волі; 20.08.2008 Лутугінським районним судом Луганської області за ч. 1 ст. 187, ст. 71 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі; 06.02.2009 Стахановським міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; 21.07.2015 Заводським районним судом м. Днепродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 1 рік; 17.11.2016 Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; 13.02.2017 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
10.06.2016 приблизно о 12 годині 45 хвилин ОСОБА_6 , разом із невстановленою досудовим розслідуванням особою, перебував у м. Вишгород Київської області. Проходячи неподалік будинку №7 по вул. Грушевського у м. Вишгород Київської області поблизу ЗОШ №1 ОСОБА_6 разом із невстановленою досудовим розслідуванням особою побачив ОСОБА_7 , яка прогулювалась із сином ОСОБА_8 , у якої на шиї висів золотий ланцюжок, вагою 13 г. В цей час у ОСОБА_6 разом із невстановленою досудовим розслідуванням особою виник умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, ОСОБА_6 разом із невстановленою досудовим розслідуванням особою, підійшов до ОСОБА_7 , відволік її увагу та притиснув до паркану, а невстановлена досудовим розслідуванням особа в цей час знаходилась поруч та слідкувала за тим, щоб ніхто не побачив дій ОСОБА_6 . Коли ОСОБА_7 намагалась вирватись від ОСОБА_6 , останній зірвав з її шиї золотий ланцюжок та разом із невстановленою досудовим розслідуванням особою втік у невідомому напрямку. Викраденим ОСОБА_6 разом із невстановленою досудовим розслідуванням особою розпорядився на власний розсуд.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №20 від 13.10.2016 вартість золотого ланцюжка, вагою 13 г., на момент вчинення кримінального правопорушення, становить 7572,63 гривні.
В результаті викрадення зазначеного майна ОСОБА_6 разом із невстановленою досудовим розслідуванням особою заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 7572,63 гривні.
Обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненому злочині визнав у повному обсязі.
Відповідно до статті 349 КПК України, з урахуванням позиції обвинуваченого щодо повного визнання вини, відсутності заперечень у потерпілої, сторони обвинувачення, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, про те, що такого виду обставини їх зміст правильно зрозумілі учасниками процесу, про відсутність у них сумнівів та про добровільність їх позиції та роз`яснено про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати такі обставини у апеляційному порядку.
Тому, за згодою учасників процесу, судом вирішено провести допит обвинуваченого та дослідити обліково-характеризуючі данні щодо ОСОБА_6 .
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 у суді пояснив, що свою вину в інкримінованому злочині за обставин, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Показав, що дійсно, 10.06.2016 приблизно о 12 годині 45 хвилин він перебував у м. Вишгород Київської області. Проходячи неподалік будинку №7 по вул. Грушевського у м. Вишгород Київської області поблизу ЗОШ №1 побачив потерпілу, у якої на шиї висів золотий ланцюжок. Після цього, він підійшов до ОСОБА_7 , відволік її увагу та притиснув до паркану. Коли ОСОБА_7 намагалась вирватись від нього, він зірвав з її шиї золотий ланцюжок, втік у невідомому напрямку. Викраденим ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд.
Суд вважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_6 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, тому засуджує обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст.186 ч. 2 КК України, ступінь тяжкості вказаного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_6 , раніше неодноразово судимий, одружений; за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття. Передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 , який, будучи неодноразово засудженим, жодних висновків для себе не зробив, можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тому на виконання вимог ч. 2 ст. 65 КК України призначає йому покарання у виді позбавлення волі. При цьому суд переконаний, що лише такий вид покарання сприятиме виправленню ОСОБА_6 та запобігатиме вчиненню ним нових злочинів.

Крім того, вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 13.02.2017 ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі за злочини, які мали місце в період з 07.05.2016 - 12.07.2016 року, вчинення обвинуваченим інкримінованих злочинів до постановлення вказаного вироку зумовлює призначення йому покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 13.02.2017 року, більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 20.07.2016 року.

В строк покарання за даним вироком зарахувати ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення, з урахуванням вимог ст.72 КК України.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1