Справа № 500/4047/14-к
Провадження № 1-кп/500/36/17
УХВАЛА

05 травня 2017 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі - ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8
обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, ОСОБА_10 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186, ч.3 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_9 , ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, ОСОБА_11 - у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186, ч.3 ст.187 КК України.
Під час судового засідання від прокурора надійшло клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_11 строку тримання під вартою на 60 діб, оскільки не зникли ризики, які існували під час обрання цього запобіжного заходу, обвинувачений може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки був засуджений за вчинення корисливого злочину, не має постійних доходів. Також надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , мотивуючи тим, що на даний час не відпали ризики, які були підставою для застосування таких запобіжних заходів відносно обвинувачених.

Обвинувачений ОСОБА_11 та його захисник ОСОБА_8 заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_11 строку тримання під вартою мотивую тим, що він хворіє, та має на утриманні малолітню дитину, він не має на меті ухилятися від суду, просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Підтримали клопотання про продовження строку домашнього арешту обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , їхні захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та підтримали клопотання щодо продовження відносно них домашнього арешту.
Так, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України, якою суд керується на підставі ч. 2 ст.331 КПК, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України, клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу повинно містити обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно ж до ч. 5 ст. 199 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Досліджені обставини дають підстави для висновку, що на даний час не зникли ризики, які були підставою для застосування запобіжних заходів відносно ОСОБА_11 а саме: є підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, про що свідчить те, що він обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину проти власності.

Але всупереч вимог ч. 3 ст. 199, п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою не містить обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У відповідності до ст.. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд також враховує практику Європейського суду з прав людини (далі Суд), викладений у рішенні Нечипорук і Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року ( заява № 42310/04), згідно якій зі спливом певного часу обґрунтована підозра у вчиненні злочину перестає сама по собі бути виправленням для позбавлення особи свободи, а утримання під вартою протягом тривалого часу не відповідає принципові захисту від свавілля, встановленому п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, а сама тяжкість обвинувачення не може бути виправданням тривалих періодів утримання під вартою. У випадку, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства та суду можна запобігти за допомогою застави чи іншого запобіжного заходу, обвинуваченого має бути звільнено з-під варти.

У зв`язку з викладеним, враховуючи норми національного та міжнародного права, приймаючи до уваги тривалий час перебування обвинуваченим ОСОБА_11 під вартою у цьому кримінальному провадженні без остаточного рішення (з 12.09.2016р.), затягування судового розгляду на невизначений час, суд дійшов висновку про недоцільність подальшого тримання обвинуваченого під вартою, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.

За змістом ч.6 ст. 181, ч.5 ст. 199 КПК України, яким суд керується на підставі ч. 2 ст. 331 КПК України, строк тримання особи під вартою та під домашнім арештом може бути продовжений, якщо прокурор доведе, що обставини, які були підставою для обрання запобіжного заходу, виправдовують подальше тримання обвинувачених під вартою та під домашнім арештом.

З урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку, що відносно обвинуваченого ОСОБА_11 достатнім та необхідним для забезпечення виконанням ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання ризикам, встановленим під час судового розгляду, буде застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст.176 КПК України, на даний час не може запобігти доведеним під час розгляду вищезазначеним ризикам. Суд вважає за необхідне встановити обмеження обвинуваченому ОСОБА_11 залишати житло цілодобово, а також його слід зобов`язати прибувати за кожною вимогою до суду, та продовжити обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 строку домашнього арешту.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 184, 194, 199, 331, 370 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника задовольнити, а у задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою відмовити.

Змінити ОСОБА_11 , обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186, ч.3 ст.187 КК України, запобіжний заходід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, звільнивши його з-під варти в залі суду, доставивши його конвоєм до місця мешкання за вищевказаною адресою.

Продовжити ОСОБА_9 , обвинувачуваному у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, ОСОБА_10 , обвинувачуваному у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187 КК України, запобіжні заходи у виді домашніх арештів із забороною залишати житло ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 ; в період часу з 21:00 до 06:00 год., до 03 липня 2017 року.

Зобов`язати ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 прибувати за кожною вимогою до суду.

Строк дії наявної ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту закінчується 03 липня 2017 року.

Копію наявної ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_11 , а також направити для виконання до Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: /підпис/ ОСОБА_1
Судді: 1. /підпис/
2. /підпис/
Копія вірна

Суддя: ОСОБА_1