АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/669/17 Справа № 204/3145/17 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2017 року про відмову в накладенні арешту на майно,-

ВСТАНОВИЛА :
Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2017 року відмовлено накладенні арешту на майно, вилученого під час огляду 23 травня 2017 року, а саме: цегельну кладку висотою 7 метрів, шириною 1,5 метрів, довжиною 3 метри, жовтого кольору, яка належить на праві приватної власності ТОВ «АРТЕМІДА-4».
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що огляд місця події відбувався з порушенням норм КПК України, оскільки у співробітників поліції не було підстав для проведення даної процесуальної дії до внесення відомостей до реєстру досудових розслідувань. Крім того, ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2017 року повернуто клопотання про арешт майна для усунення недоліків та встановлено строк для усунення недоліків в сімдесят дві години, однак всі недоліки, зазначені в ухвалі не були усунуті у визначений строк, а саме прокурором у клопотанні не зазначено документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретних фактів і доказів, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження таким майном певною особою, у зв`язку з чим слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність підстав, визначених ст.173 КПК України для накладення арешту на вказане майно.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та постановити нову ухвалу якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт вказане майно.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на необґрунтованість висновків слідчого судді відносно арешт може бути накладений лише на майно підозрюваного. Також, зазначає, що в клопотанні вказані обставини і до нього додані документи, які свідчать, що вказане майно належить саме ТОВ «АРТЕМІДА-4», проте слідчий суддя не дав їм належної оцінки. Посилаючись на обставини викладені в клопотанні, просить накласти арешт на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, з метою збереження речових доказів.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Згідно ч. 3 ст. 170, пунктів 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (ст. 170), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти,… які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій…, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом...
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею не дотримані належним чином, а доводи прокурора є частково обґрунтованими.

Під час розгляду клопотання слідчого та апеляційної скарги прокурора встановлено, що 23.05.2017 року до чергової частини Чечелівського ВП надійшла заява від громадянина ОСОБА_7 , який займає посаду директора ТОВ «АРТЕМІДА-4», про те, що невстановлена особа, знаходячись за адресою: м. Дніпро, вул.Бабушкіна, 70, таємно, шляхом вільного доступу, здійснила крадіжку майна, що належить ТОВ «АРТЕМІДА-4», а саме цегельну кладку висотою 7 метрів, шириною 1,5 метрів, довжиною 3 метри, жовтого кольору.
В ході подальшого досудового розслідування було виявлено та вилучено протоколом огляду місця події від 23.05.2017 року за адресою: м. Дніпро, вул. Камчатська, біля буд. 62, цегельну кладку висотою 7 метрів, шириною 1,5 метрів, довжиною 3 метри, жовтого кольору.
Таким чином, вбачається, що вказане цегла є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тому відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, що згідно п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України є підставою для арешту майна.
З матеріалів провадження не вбачається достатніх даних, щоб зробити чіткий висновок про приналежність вказаного майна, у зв`язку з чим метою його збереження, а також повного та всебічного розслідування даного кримінального провадження та встановлення обставин, які мають значення для провадження і досягнення завдань кримінального судочинства, слід накласти арешт на вказане майно.
Колегія суддів, погоджується з доводами прокурора та звертає увагу, що слідчий суддя в ухвалі посилається на положення ст. 170 КПК України в редакції, яка втратила чинність на час розгляду клопотання слідчого. В розумінні ч. 3 ст. 170, пунктів 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України в чинній редакції, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (ст. 170), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Крім того, апеляційний суд не може погодитись з висновками слідчого судді, що прокурор не усунув недоліки клопотання, зазначені в ухвалі у визначений строк, оскільки як вбачаться із попередньої ухвали слідчого судді, надано 72 години для усунення недоліків, які закінчуються 28 травня 2017 року. При цьому в матеріалах провадження відсутні відомості про направлення копії цієї ухвали прокурору та відсутнє підтвердження дати її отримання. За таких обставин, не можна прийти до висновку щодо порушення прокурором встановленого строку.
Також, колегія суддів не може погодитись з висновками слідчого судді, що огляд місця події відбувався з порушенням норм КПК України, оскільки, ч. 3 ст. 214 КПК України, передбачено, що огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після завершення огляду. у співробітників поліції. При цьому, поняття «у невідкладних випадках» не має законодавчих критеріїв визначення і є оціночним. В даному випадку, були підставі для проведення огляду до внесення відомостей в ЄРДР, оскільки до чергової частини Чечелівського ВП надійшла заява від гр. ОСОБА_7 про вчинення злочину, який пояснив, що виявив викрадене в нього майно на території, за адресою: м. Дніпро, вул. Камчатська, біля буд. 62, де в подальшому і був здійснений огляд.
Враховуючи вищевикладене та з метою збереження речових доказів, а також для встановлення відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення накладення арешту на вказане майно є необхідним, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся з клопотанням.
З огляду на невеликий проміжок часу проведення досудового розслідування, на даному етапі в матеріалах провадження відсутні належні докази які давали б беззаперечні підстави суду прийти до висновку про відсутність необхідності в накладенні арешту на вказане майно
У випадку, якщо наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у розумні строки, передбачені ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, учасники кримінального провадження мають право ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

Також, відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.
Інші доводи апеляційної скарги прокурора, зокрема щодо підтвердження права власності на вказане майно договором дарування, наявним в матеріалах справи, колегія суддів вважає, нікчемними, оскільки предметом вказаного договору є нерухоме майно, а прокурор просить накласти арешт на рухоме, а також у даному договорі не вказано майно, про арешт якого останній звернувся з клопотанням.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 170-173, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2017 року про відмову в накладенні арешту на майно, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_6 та накласти арешт на майно вилучене 23.05.2017 року під час огляду земельної ділянки за адресою: м. Дніпро, вул. Камчатська, біля буд. 62, а саме: цегельну кладку висотою 7 метрів, шириною 1,5 метрів, довжиною 3 метри, жовтого кольору, шляхом заборони її відчуження, розпорядження та користування.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4