АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 171/990/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/28/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 17 січня 2017 року апеляційну скаргу прокурора на вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2016 року по кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000611 відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Кам`янка Софіївського району Дніпропетровської області, громадянина України, працюючого робітником ТОВ «Криворіжхарчоторг», одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 ,
якого визнано винним та засуджено:
- за ч.1 ст.122 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнено обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки.
Покладено на обвинуваченого відповідно до положень ст.76 КК України наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.
Цивільний позов потерпілою не заявлено.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
обвинувачений ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А :
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити, включити в мотивувальну частину вироку обставину, яка обтяжує покарання ОСОБА_6 скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2016 року ОСОБА_6 був визнаний винним та засуджений за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122КК України за наступних обставин.

08.05.2016 року близько 19 год. ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов у балку, яка розташована поблизу с. Катеринівка Апостолівського району Дніпропетровської області, де також знаходилася ОСОБА_8 . Між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_6 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 штовхнув ОСОБА_8 руками у верхню область грудної клітини, внаслідок чого остання впала на землю. Продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, ОСОБА_6 умисно наніс потерпілій ОСОБА_8 не менше 6 ударів ногою в область тулуба та нижніх кінцівок.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_8 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді перелому 5-го ребра ліворуч, трьох синців на зовнішній поверхні правого стегна у середній його третині, двох синців на передньо-зовнішній поверхні лівого стегна. Тілесні ушкодження у вигляді перелому 5-го ребра ліворуч за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор просить вирок суду змінити, через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, включити в мотивувальну частину вироку обставину, яка обтяжує покарання ОСОБА_6 - скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння, так як суд першої інстанції, в мотивувальній частині вироку, не зазначив, що існують обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_6 .
В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги, просив вирок суду змінити.
Обвинувачений у судовому засіданні відносно апеляційної скарги прокурора покладався на розсуд суду.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, прослухавши технічний запис судового засідання в межах підготовки провадження до апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.
У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд обґрунтовує вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими у сукупності судом відповідно до статті 94 КПК України, згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав ухвалення свого рішення.

Зазначені вимоги Закону були дотримані судом першої інстанції.

Висновок суду щодо доведеності вини обвинуваченого у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується всією сукупністю досліджених судом доказів, які повно і правильно відповідно до вимог ст. 374 КПК України, приведені у вироку, не викликають сумнівів у своїй достовірності, а скоєне ОСОБА_6 кримінальне правопорушення правильно кваліфіковано за ч.1 ст.122 КК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, то їх слід визнати обґрунтованими.

Згідно п.4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для зміни судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність визнається, відповідно до п.1 ч.1 ст.413 КПК України, незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Суд першої інстанції призначаючи покарання ОСОБА_6 за ч.1 ст.122 КК України в мотивувальній частині вироку не зазначив, що існують обставини, які обтяжують покарання, а саме скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння, через що допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора, так як відповідно до п.13 ч.1 ст.67 КК України обставинами, які обтяжують покарання є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 під час скоєння злочину перебував у стані алкогольного сп`яніння, про що зазначено в обвинувальному акті відносно ОСОБА_6 (т.2 а.кп.2-4), на досудовому слідстві сам обвинувачений під час допиту пояснив, що перебував у стані алкогольного сп`яніння (т.1 а.кп.43), а також у судовому засіданні потерпіла пояснила, що обвинувачений під час нанесення тілесних ушкоджень був у стані алкогольного сп`яніння (т.2 а.кп.25).

Відповідно до вимог ч.2 ст.67 КК України суд має право, залежно від характеру вчиненого злочину, не визнати будь-яку із зазначених обставин, за винятком тих, що обтяжують покарання, навівши мотиви свого рішення у вироку.

Однак судом у вироку не наведено мотивів, з яких суд не визнав ту обставину, що кримінальне правопорушення було вчинено ОСОБА_6 в стані алкогольного сп`яніння, як обтяжуючу покарання.

З вироку суду вбачається, що вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд першої інстанції, з дотриманням вимог ст. 65 КК України, взяв до уваги обставини, що підлягають врахуванню, а саме: обвинувачений раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні двох малолітніх дітей, врахував ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, конкретні обставини скоєного злочину та його відношення до цього, також врахував, що вчинений злочин згідно із ст.12 КК України відноситься до категорії злочину невеликої тяжкості, і для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів є необхідною міра покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від відбуття покарання на підставі ст.75 КК України.
З таким висновком колегія суддів погоджується, оскільки він є правильним та ґрунтується на вищенаведених обставинах, що були судом досліджені та вірно оцінені, а призначене обвинуваченому покарання є справедливим за видом та розміром, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність а саме, не застосував закон, який підлягає застосуванню та відповідно в мотивувальній частині вироку не вказав обставин, які обтяжують покарання.
Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду в силу п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України щодо ОСОБА_6 , підлягає зміні.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2016 року по кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , яким визнаний винним та засуджений за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122КК України змінити, вказавши у мотивувальній частині вироку обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
В решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення.
На судові рішення першої та апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4