Провадження № 1-кс/554/8604/2016

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2016 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю слідчого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна. Своє клопотання слідчий обгрунтовує наступним.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.11.2016 до Полтавського районного відділення поліції Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області надійшов рапорт інспектора роти №1 Управління патрульної поліції в м. Полтава, ОСОБА_4 , про те, що в ніч на 29.11.2016 під час несення служби в с. Розсошенці, Полтавського району, по вул. Європейській 164, був зупинений автомобіль Ford Sierra 2.0, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході огляду якого, виявлено відсутність номерного позначення шасі та кузову.
В результаті досудового розслідування встановлено, що згідно наданого ОСОБА_5 свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , автомобіль Ford Sierra 2.0, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , 1987 року випуску, зареєстрований 17.11.2009 року, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , власником являється ОСОБА_6 , АДРЕСА_1 . Однак, в ході огляду автомобіля встановлено, що дублююче номерне позначення номеру шасі (кузова, рами) автомобіля, котре повинно міститися під переднім пасажирським сидінням, частково відсутнє, під дією значної корозії, номери не читаємі.
Таким чином, можна прийти до висновку, що номерні позначення автомобіля Ford Sierra 2.0, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , можуть мати ознаки знищення, підробка або заміни ідентифікаційного номера, номерів двигуна, шасі або кузова, або заміни без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу
Згідно ст.ст.168, 237 КПК України вилучений автомобіль Ford Sierra 2.0, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , 1987 року випуску, зареєстрований 17.11.2009 року, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , власником являється ОСОБА_6 , АДРЕСА_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на вище вказаний автомобіль НОМЕР_2 , є тимчасово вилученим майном та являється безпосередньо речовим доказом у даному кримінальному провадженні на яке, у відповідності до ч.3 ст.170 КПК України, потрібно накласти арешт з метою його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій та унеможливлення втрати слідів злочину.
Слідчий в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання.
Володілець майна до суду не з`явився надав заяву про розгляд клопотання без його участі, проти задоволення клопотання не заперечує.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -
Клопотання клопотання слідчого Полтавського районного відділення поліції Полтавського відділу поліції Головного управління НП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 - задовольнити.
Поновити слідчому пропущений процесуальний строк звернення до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.
Накласти арешт на автомобіль Ford Sierra 2.0, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , 1987 року випуску, зареєстрований 17.11.2009 року, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , власником якого являється ОСОБА_6 , АДРЕСА_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на вище вказаний автомобіль НОМЕР_2 , з позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання та проведення будь-яких ремонтних робіт.
Арештоване майно буде зберігатися на території майданчика для тимчасового тримання транспортних засобів Полтавського районного відділення поліції Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Полтава, вул. О.Пчілки 19Е.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1