Справа № 278/277/17
В И Р О К
Іменем України
23 березня 2017 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Головенка Житомирського району та області, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 в грудні 2016 року при невстановлених обставинах поблизу буд. АДРЕСА_3 без дозволу, передбаченого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна», Положенням про дозвільну систему, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 662, незаконно придбав шляхом знахідки вогнепальну зброю атиповий одноствольний обріз «ИЖ-18-М-М» 12 калібру (12/76,2 мм), яку також незаконно переніс до місця свого проживання будинку АДРЕСА_1 , де зберігав її без передбаченого законом дозволу до 4 год. 40 хв. 6.01.2017, коли її було вилучено поліцейськими.
Крім того, близько 22 год. 30 хв. 5.01.2017 ОСОБА_4 підійшов до будинку АДРЕСА_4 та безпричинно, грубо порушуючи громадський порядок, діючи з мотивів явної неповаги до суспільства, тримаючи при собі вищезазначений обріз, який заздалегідь взяв із собою для вчинення хуліганських дій, почав стукати у вікно, а потім у вхідні двері вказаного будинку. Після того як мешканець будинку ОСОБА_6 двері йому не відчинив, ОСОБА_4 , діючи з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, зробив один постріл по вхідних дверях будинку із зазначеного обрізу, чим створив реальну загрозу для життя і здоров`я ОСОБА_6 , а також пошкодив вхідні двері, внутрішню стіну будинку та холодильник «Атлант».
Після чого, в цей час та місці, ОСОБА_4 , виражаючись словами нецензурної лайки, тримаючи в руці зазначений обріз, розбив ним віконне скло будинку ОСОБА_6 та з місця вчинення злочину втік.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованих діяннях визнав повністю, підтвердив вищенаведені обставини, у вчиненому кається.
Беручи до уваги, що фактичні обставини справи ніким не оспорювалися, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав їх встановленими в судовому засіданні та вважав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин. Враховуючи, що обвинувачений відмовився давати показання, суд обмежився дослідженням доказів, що характеризують його особу.
Суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочинів доведена, і кваліфікує його діяння за ч. 1 ст. 263 КК України як носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу; за ч. 4 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї.
При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК України суд враховує, що злочини, передбачені ч. 1 ст. 263 та ч. 4 ст. 296 КК України, є умисними тяжкими злочинами.
Обвинувачений ОСОБА_4 не судимий, неодружений, непрацюючий, за місце проживання характеризується негативно.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому за обома злочинами, є активне сприяння їх розкриттю та щире каяття. Обставин, що обтяжують йому покарання, не встановлено.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд окрім наведеного, враховує безальтернативний характер санкцій ч. 1 ст. 263 та ч. 4 ст. 296 КК України і призначає покарання у виді позбавлення волі, а остаточне покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. Разом з тим, беручи до уваги відсутність обтяжуючих та наявність двох пом`якшуючих покарання обставин, позицію прокурора, потерпілого, який просив обвинуваченого суворо не карати, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 не є суспільно-небезпечним, а його виправлення й перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, тому на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування покарання з випробуванням.
Цивільний позов у провадженні не пред`явлено.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого.
Долю речових доказів у справі суд вирішує у відповідності до положень ст. 100 КПК України.
Підстав для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу не вбачається.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 4 ст. 296 КК України, і призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 263 КК України у виді трьох років двох місяців позбавлення волі;
за ч. 4 ст. 296 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням протягом двох років шести місяців іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з цим органом.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави 1323 (одну тисячу триста двадцять три) грн. 10 коп. судових витрат на залучення експерта при проведенні судово-балістичної експертизи.
Після набрання вироком законної сили речові докази шріт, обріз, дві гільзи знищити; куртку, передану під розписку ОСОБА_4 , залишити в його розпорядженні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового розгляду також мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1