Справа № 612/762/16-к
Номер провадження 1-кп/629/101/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.03.2017 року колегія суддів Лозівського міськрайонного суду Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова Харківської області кримінальну справу у відношенні:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільне Перше, Близнюківського району, Харківської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, непрацюючого, військовозобов`язаного, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий

-17.04.2014 року Близнюківським районним судом Харківської області за ст..186 ч.1 КК України у вигляді штрафу у розмірі 1000гривень,

за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187КК України, -

в с т а н о в и л а:
Згідно обвинувального акту по кримінальному провадженню № 0000631 ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187КК України.

Відносно ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід - тримання під вартою.
Строк тримання під вартою у ОСОБА_7 спливає 27 березня 2017 року.
Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 2 місяці, оскільки наявні ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілу,свідків.
Обвинувачений ОСОБА_7 знаходиться в умовах Харківської установи виконання покарань № 27 управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області, та не був доставлений плановим етапом 12.03.2017 року для розгляду кримінального провадження в суді, яке призначене на 20.03.2017 року. Від участі в режимі відеоконференції відмовився.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.
Відповідно до ч. 7 ст.42 КПК України обвинувачений зобов`язаний, прибути за викликом суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; підкорятися законним вимогам та розпорядженням суду.
Враховуючи,що обвинувачений свідомо ухиляється від свого обов`язку щодо прибуття в судове засідання,тому судова колегія, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вважає за необхідне розглянути питання про продовження строку тримання під вартою за відсутності обвинуваченого. При цьому, його права не будуть порушені, так як захист його прав та інтересів в судовому засіданні здійснює захисник адвокат ОСОБА_6 , який присутній в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може бути арештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч.1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
Згідно п.п. 1 і 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою, відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України не може перевищувати шістдесяти днів.
При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого судом встановлено,що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, відповідає особі обвинуваченого та позбавляє його можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду. Тому суд вважає, що зазначені обставини можуть бути достатніми причинами разом з іншими для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Підстави, за яких до обвинуваченого був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обставини, які при цьому враховувались не змінились, а ризики не зменшились, а тому продовження обвинуваченому строку тримання під вартою є виправданим.
З огляду на вищевикладене, суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу, оскільки скасування чи зміна запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі, може призвести до спроб переховування від суду,впливати на потерпілих та свідків, а тому, залишає незмінним запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та продовжує його дію на два місяці до 18 травня 2017 року, вважаючи жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, таким, що не може запобігти вищевказаним ризикам.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, але і високі стандарти охорони загальногромадянських прав та інтересів потерпілого. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд по правам людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, ч. 3 ст. 331 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а:

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 дії строку тримання під вартою задовольнити.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на строк до двох місяців, тобто до 18 травня 2017 року в умовах Харківської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27).

Відлік строку продовження дії існуючого запобіжного заходу рахувати з дня винесення ухвали, а саме з 20.03.2017 року .

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий : ОСОБА_1
Судді:
ОСОБА_2

ОСОБА_3