Справа № 376/212/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1576/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 27.12.2016

УХВАЛА
Іменем України
27 грудня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора: ОСОБА_5 ,

при секретарі: ОСОБА_6 ,

засудженої: ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 08 вересня 2016 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку селища Клавдієво, Бородянського району, Київської області, жительку АДРЕСА_1 ; раніше судиму:

14.04.2016 року Сквирським районним судом Київської області за ч.1 ст.185, ст.70 КК України на два роки позбавлення волі, згідно ст.75 КК України з випробуванням на 1 рік-
звільнену від покарання з випробуванням, направлено для відбування покарання, призначеного вироком Сквирського районного суду Київської області від 14.04.2016 року за ч.1 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на два роки позбавлення волі.

В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Сквирського районного суду Київської області від 14.04.2016 року ОСОБА_7 засуджена за ч.1 ст.185, ст.70 КК України на два роки позбавлення волі, з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.
Вироком суду на ОСОБА_7 покладено обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
Однак, покладені на неї обов`язки ОСОБА_7 не виконала, у зв`язку з чим старший інспектор Сквирського РВ КВІ УДПтС України в м. Києві та Київській області звернувся до суду з клопотанням про скасування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_7 , посилаючись на те, що засуджена за час іспитового строку не виконує обов`язки, покладені на неї судом, на шлях виправлення ставати не бажає, 06.05.2016 року притягувалась до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП, згідно довідки ст.інстпектора Сквирського ВП ГУ НП в Київській області від 15.06.2016 року остання у АДРЕСА_1 не проживає, крім того, відповідно до повідомлення Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області від 05.09.2016 року, ОСОБА_7 на території Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області не проживає з 2014 року, знята з реєстраційного обліку з 31.05.2016 року.
Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 08 вересня 2016 року вищезазначене клопотання було задоволено та ОСОБА_7 , звільнену від покарання з випробуванням, направлено для відбування покарання призначеного вироком Сквирського районного суду Київської області від 14.04.2016 року на два роки позбавлення волі.
Не погоджуючись з ухвалою,захисник ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, залишити в силі вирок Сквирського районного суду Київської області від 14 квітня 2016 року.

В обґрунтування вказує, що ОСОБА_7 не мала наміру ухилятися від виконання покладених на неї судом обов`язків, звертає увагу, що засуджена в травні 2016 року змінила місце свого проживання переїхавши в с.Гайок Білоцерківського району Київської області до батьків цивільного чоловіка, 28 травня 2016 року вона приходила до Сквирського РВ КВІ УДПтС України і попередила про зміну постійного місця проживання та попросила дати їй час до народження дитини і перших місяців вигодовування немовля, щоб в цей період не приїжджати на відмітку, тобто зробити відстрочку, робітниця Сквирського РВ КВІ УДПтС України дала усний дозвіл для неї 3 місяці не з`являтись, після чого жодних дзвінків на мобільний телефонний номер, який ОСОБА_9 залишала в Сквирському РВ КВІ УДПтС України і не змінювала на протязі декількох років не надходило, ніхто не попереджав її про виклики до суду чи Сквирського РВ КВІ УДПтС, тільки 03.10.2016 року їй зателефонував дільничний інспектор і сказав, що її викликають до Сквирського РВ КВІ УДПтС України. Наступного дня ОСОБА_9 сама приїхала до Сквирського РВ КВІ УДПт, де її на останньому місяці вагітності взяли під варту і направили в СІЗО.
Крім того зазначає, що ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності, як це вказано в клопотанні про скасування покарання з випробуванням, не притягувалась, про що свідчить відповідь на адвокатський запит від 16.11.2016 року до Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Київській обл.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу захисника, думку засудженої та захисника, які просили апеляційну скаргу задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Однак, суд першої інстанції розглядаючи подання інспектора Сквирського РВ КВІ УДПтС України в м. Києві та Київській області про скасування звільнення від відбування ОСОБА_7 , зазначеної норми кримінального процесуального закону в повній мірі не дотримався.

Відповідно до вимог, передбачених ч.2 ст. 78 КК України, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції зазначених вимог закону в повній мірі недотримався та необґрунтовано задовольнив вказане клопотання.

Так, під час постановлення ухвали про задоволення подання інспектора Сквирського РВ КВІ УДПтС України в м. Києві та Київській області про направлення засудженої ОСОБА_7 для відбування покарання, призначеного вироком Сквирського районного суду Київської області від 14.04.2016 року, суд першої інстанції послався на те, що засуджена ОСОБА_7 допустила три неявки для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції без поважних причин, зокрема: 26.05.2016 року, 03.06.2016 року, 14.06.2016, що на думку суду першої інстанції, свідчить про небажання засудженої ОСОБА_7 ставати на шлях виправлення.

При цьому, зазначена обставина була єдиною підставою, на яку послався суд першої інстанції, задовольняючи подання кримінально-виконавчої інспекції стосовно ОСОБА_7 .

Однак, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, так як вони зроблені передчасно, без належної перевірки всіх обставин провадження, в тому числі і самих матеріалів провадження та характеризуючих данних засудженої.
Відповідно до ч. 5 ст. 166 КВК України, поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.
Як вбачається з пояснень ОСОБА_7 і довідок, які містяться в матеріалах справи, вона була вагітною, про що й попереджала кримінально-виконавчу інспекцію про можливість відтермінування її неявки на реєстрацію із поважних причин.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що неприбуття ОСОБА_7 на реєстрацію 26.05.2016 року, 03.06.2016 року та 14.06.2016 носило поважний характер, оскільки вона була вагітною та не мала змоги з`являтися до органів кримінально-виконавчої інспекції для належного виконання судового рішення.

Більше того, суд першої інстанції не звернув увагу на відсутність в матеріалах провадження будь-яких даних, які б негативно характеризували засуджену чи факти притягнення ОСОБА_7 до адміністративної чи кримінальної відповідальності.
Довідка (а.с. 16), яка вказує про те, що ОСОБА_7 притягувалася до адміністративної відповідальності, не може слугувати належним доказом, оскільки на а.с.65 міститься відповідь ГУ НП в Київській області на адвокатський запит адвоката ОСОБА_8 , про те, що ОСОБА_7 станом на 18.11.2016 року до адміністративної відповідальності за ст. 178 КУпАП не притягувалася.
Отже, висновок суду про невиконання засудженою покладених на неї обов`язків є помилковим.
За таких обставин, ухвала Сквирського районного суду Київської області від 08 вересня 2016 року щодо ОСОБА_7 підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні подання ст. інспектора Сквирського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_7 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 08 вересня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати.
Ухвалити нову ухвалу, якою в задоволенні подання ст. інспектора Сквирського РВ КВІ УДПтС України в м.Києві та Київській області ОСОБА_10 , про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання за вироком Сквирського районного суду Київської області від 14.04.2016 року ОСОБА_7 відмовити.
З-під варти ОСОБА_7 звільнити в залі суду негайно.
Головуючий:

Судді: