АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/1805/16-к Номер провадження 11-кп/786/149/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ч.1 ст. 121 КК України ТЗ
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2017 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних
справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001021 за апеляційною скаргою прокурора Комсомольського відділу Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_8 на вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 12 жовтня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Губиниха Новомосковського р-ну Дніпропетровської обл., який проживає АДРЕСА_1 , раніше судимого останній раз:

25.06.2010 Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі,

засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки та покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов прокурора задоволено та стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави в особі Фінансового управління виконкому Горішніплавнівської міської ради витрати на стаціонарне лікування потерпілого в сумі 2 881,37 грн..

Зараховано ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 22.08.2016 по 12.10.2016 включно.

Вирішено питання про речові докази.

Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за те, що він 22 серпня 2016 року приблизно о 17.00 год в приміщенні загального коридору секції № 22 буд. АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, в ході сварки, що виникла між ним та потерпілим ОСОБА_9 , умисно наніс останньому один удар ножем в область живота, внаслідок чого заподіяв тяжкі тілесні ушкодження які є небезпечними для життя в момент їх заподіяння у вигляді одиночного проникаючого колото-різаного пошкодження черевної порожнини з ушкодженням тонкої кишки, брижі тонкої і товстої кишки.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність винуватості та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити покарання обвинуваченому без застосуванням ст. 75 КК України, посилаючись на відсутність підстав до її застосування, вважаючи, що дані про особу обвинуваченого не свідчать про можливість його виправлення без застосування реального покарання.

Інші учасники кримінального провадження вирок не оскаржили.

Заслухавши доповідь судді, пояснення: прокурора, в підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого, який не заперечував доведеності його винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України за обставин встановлених судом першої інстанції, але просив не позбавляти його волі, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, а вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в апеляційному суді є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а згідно п. 2 ч. 1 ст. 413 цього Кодексу неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення є застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину за наведених у вироку обставин доведена, його дії за ч. 1 ст.121 КК України кваліфіковані правильно, що не спростовується у апеляційній скарзі.

Разом з тим, призначаючи обвинуваченому покарання суд першої інстанції порушив вимоги закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Звільняючи ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням суд першої інстанції не навів переконливих доводів на підтвердження прийнятого рішення про можливість його виправлення без реального відбування покарання, а послався лише на особу обвинуваченого та фактичні обставини провадження не розкривши, а ні дані про особу ОСОБА_7 , які б давали підстави для такого висновку, а ні у чому полягають фактичні обставини, що істотно зменшують суспільну небезпечність злочину вчиненого обвинуваченим.

Виходячи з викладеного колегія суддів вважає, що вирок щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку, а апеляційна скарга прокурора задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

При призначенні покарання колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким.
Обставиною, що обтяжує покарання колегія суддів визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Обставиною, яка пом`якшує покарання колегія суддів визнає щире каяття.

Виходячи з викладеного та приймаючи до уваги, конкретні обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, суспільно-корисною працею не займається, неодружений, на утриманні дітей та осіб похилого віку не має, а також думку потерпілого, який в суді першої інстанції просив суворо не карати обвинуваченого, колегія суддів вважає за необхідне призначити йому мінімальне покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкцією частини 1 статті 121 КК України.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції скасуванню з ухваленням судом апеляційної інстанції нового вироку.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 420 КПК України колегія суддів

З А С У Д И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Комсомольського відділу Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 12 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 121 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі.

ОСОБА_7 взяти під варту в залі суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 22.08.2016 по 12.10.2016 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В інший частині вирок залишити без зміни.

Вирок набирає чинності з моменту його проголошення і може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4