1-кс/359/663/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2017 р.

Слідчий суддя Бориспільського міського суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ст. слідчого Бориспільського ВП ГУПН в Київській області ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому судовому засіданні, в залі Бориспільського міськрайсуду Київської області, клопотання про накладення арешту на майно, за матеріалами кримінального провадження, відомості про яке 27.03.2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000703 за ознаками складів злочинів, передбачених ст. 190 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:
На обґрунтування клопотання заявник вказав, що Слідчим відділом Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000703 від 27.03.2017 за фактом шахрайського заволодіння групою осіб шляхом обману громадянина ОСОБА_4 його земельною ділянкою та будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 за ознаками складу кримінального правопорушення ( злочину ), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що в вересні 2000 року потерпілий ОСОБА_4 придбав житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 згідно договору купівлі-продажу № 2320 від 20.09.2000 укладений між останнім та гр. ОСОБА_5 .

В подальшому 07.11.2007 року гр. ОСОБА_4 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 750431, кадастровий номер :11:032:0016 площею 0,10 за адресою: АДРЕСА_1 .

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_4 показав, що в січні 2017 року за адресою АДРЕСА_1 приїхала невідома жінка та розповіла, що в газеті є оголошення про продаж вказаного будинку.

В подальшому, до квартири ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ) прийшли двоє осіб, які представились ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і повідомили, що "утинок за адресою: АДРЕСА_1 без його згоди продали. Покупцем був гр. ОСОБА_8 , який повідомив, що дійсно купив квартиру, але в подальшому йому стало відомо, що відповідні документи являються підробленими і тому він із своїм знайомим знайшли законного власника і повідомили про цю ситуацію із будинком.

Також, ОСОБА_4 показав, що нікому будинок не продавав, не відчужував та не дарував, однак зазначив, що в кінці 2016 року він познайомився з чоловіком циганської зовнішності близько років 40 який попросив переночувати, так як йому не було де жити, на що ОСОБА_4 погодився. В подальшому дана особа залишилась і в подальшому привела в його будинок ще багато людей циганської зовнішності, які почали також там проживати, а через деякий час ОСОБА_4 виявив відсутність документів на свій будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 ,

В ході подальшого розслідування кримінального провадження встановлено, що не встановлені особи реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на шахрайське заволодіння чужим майном, діючи умисно, з корисливих мотивів, надали на реєстрацію приватному нотаріусу ОСОБА_9 підроблений договір купівлі - продажу від 30.09.2009 року від імені ОСОБА_4 з гр. ОСОБА_10 щодо продажу останньому будинку та земельної ділянки (кадастровий номер :11:032:0016) за адресою: АДРЕСА_1 ., який насправді ОСОБА_4 не укладав та не підписував. В подальшому 10.11.2016 року гр. ОСОБА_10 уклав договір купівлі-продажу з ОСОБА_11 будинку та земельної ділянки (кадастровий номер :11:032:0016) за адресою: АДРЕСА_1 , який насправді належав ОСОБА_4 .

Після цього, 14.03.2017 року гр. ОСОБА_8 уклав договір купівлі- продажу будинку та земельної ділянки (кадастровий номер :11:032:0016) за адресою: АДРЕСА_1 з гр. ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , хоча насправді будинок належав ОСОБА_4 .

Таким, чином внаслідок укладення вищезазначених угод, ОСОБА_4 був незаконно позбавлений належної йому нерухомості, а саме: будинку та земельної ділянки (кадастровий номер :11:032:0016) розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищевикладене, а також те, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане нерухоме майно є доказом злочину та відповідає критеріям, зазначеним у 98 КПК України; для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження; з метою збереження вказаних речових доказів на вказаний будинок та земельну ділянку необхідно накласти арешт.

Незастосування заборони або обмеження користування, розпорядження майном призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Тому заявник просить накласти арешт на нерухоме майно - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 разом із земельною ділянкою із кадастровим номером . :11:032:0016 площею 0,10 га, які на теперішній час зареєстровані за ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Клопотань, щодо фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування від учасників не надходило.

Враховуючи припис ст. 107 КПК України, суд вважає за можливе розглянути вказане клопотання без фіксації технічними засобами.

Крім того, приймає до уваги, що існує реальна загроза зміни або знищення майна, а тому відповідно до ст. 163 КПК України клопотання розглянуто без виклику власників,

Заслухавши пояснення слідчого та дослідивши в нарадчій кімнаті матеріали клопотання з додатками, ,слідчий суддя приходить до наступного.

В ході розгляду клопотання встановлено, що в провадженні слідчого відділу Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області перебуває провадження №0000703 від 27.03.2017 за фактом шахрайського заволодіння групою осіб шляхом обману у громадянина ОСОБА_4 його земельною ділянкою та будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 за ознаками складу кримінального правопорушення ( злочину ), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження може застосовуватись арешт.

Згідно із ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатись таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Частиною другою ст.170 КПК України передбачено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст. 167 КПК України.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, яке є предметом кримінального правопорушення, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи, що вказане майно відповідає ознакам ч. 2 ст. 167, ч. 2 ст. 170 КПК України, а також оскільки згадане майно може мати суттєве значення для встановлення істини в даному кримінальному провадженні для швидкого, повного та неупередженого розслідування, встановлення та притягнення винних до відповідальності, враховуючи, що воно може бути використане як доказ, а також з метою збереження вказаного речового доказу у кримінальному провадженні до вирішення його по суті у суді та унеможливлення відчуження майна третім особам, тому клопотання підлягає задоволенню, підстав сумніватися в розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження слічий суддя не вбачає.

Враховуючи зазначене, керуючись ст.ст. 2, 16, 36, 98, 170-172 КПК України, -

УХВАЛИВ :
Клопотання про накладання арешту на майно-задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 разом із земельною ділянкою із кадастровим номером :11:032:0016 площею 0,10 га, які на теперішній час зареєстровані за ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заборонити власникам та/чи їх представникам відчуження у будь-який спосіб та розпорядження у будь-який спосіб житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 разом із земельною ділянкою із кадастровим номером :11:032:0016 площею 0,10 га, які на теперішній час зареєстровані за ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою запобігання можливості пошкодження, знищення, перетворення, передачі чи відчуження такого майна.

Невідкладне виконання ухвали доручити ст. слідчому СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 .

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, а також про те, що арешт може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1