Справа №504/1376/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.06.2017 Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Доброслав кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Амброво Миколаївського району Одеської області, українця за національністю, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, має на утриманні двох н/л дітей 2011 та 2012 р.н., звукометриста-радіотелефоніста з обслуги взводу звукометричної розвідки бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), солдата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України №303/2014 від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України оголошено часткову мобілізацію.
02.08.2014 року ОСОБА_4 призвано на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Надалі ОСОБА_4 направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) та наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) №163 від 04.08.2014 року призначено на посаду старшого топогеодезиста - оператора батареї управління та артилерійської розвідки бригадної артилерійської групи зазначеної військової частини, зараховано до списків особового складу військової частини та поставлено на всі види забезпечення.
Згідно положень п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу вважається день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату.
Відтак, з 02.08.2014 року, тобто з моменту відправлення ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 до подальшого місця проходження військової служби він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання свого військового обов`язку - проходження військової служби.
Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) призначено на посаду звукометриста - радіотелефоніста з обслуги взводу звукометричної розвідки батареї управління та артилерійської розвідки бригадної артилерійської групи зазначеної військової частини.
Згідно вимог п.п.1, 2, 3 ч.3 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.
Проте, всупереч вищезазначених вимог закону, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби призваним під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді звукометриста - радіогелефоніста 3 обслуги взводу звукометричної розвідки батареї управління та артилерійської розвідки бригадної артилерійської групи військової частини - польова пошта НОМЕР_2 , умисно, не маючи відповідного дозволу командира, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, 03.02.2014 року не з`явився вчасно на службу без поважних причин до вищезазначеної військової частини, яка дислокувалася за адресою: АДРЕСА_2 та ухилявся від проходження військової служби до 04.04.2017 року, тобто до дня добровільного прибуття до військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
Обвинувачений ОСОБА_4 допитаний в суді, в інкримінованому йому злочині передбаченому ч.3 ст.407 КК України, винним себе визнав повністю, розкаявся та пояснив, що дійсно він 02.08.2014 року був призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Надалі було направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) та наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) №163 від 04.08.2014 року призначено на посаду старшого топогеодезиста - оператора батареї управління та артилерійської розвідки бригадної артилерійської групи зазначеної військової частини, зараховано до списків особового складу військової частини та поставлено на всі види забезпечення.
З 02.08.2014 року, тобто з моменту відправлення його ІНФОРМАЦІЯ_2 до подальшого місця проходження військової служби він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання свого військового обов`язку - проходження військової служби.
Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) призначено на посаду звукометриста - радіотелефоніста 3 обслуги взводу звукометричної розвідки батареї управління та артилерійської розвідки бригадної артилерійської групи зазначеної військової частини.
Проте, всупереч вищезазначених вимог закону, він будучи військовослужбовцем військової служби призваним під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді звукометриста - радіотелефоніста з обслуги взводу звукометричної розвідки батареї управління та артилерійської розвідки бригадної артилерійської групи військової частини - польова пошта НОМЕР_2 , умисно, не маючи відповідного дозволу командира, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, 03.02.2014 року не з`явився вчасно на службу без поважних причин до вищезазначеної військової частини, яка дислокувалася за адресою: АДРЕСА_2 та ухилявся від проходження військової служби до 04.04.2017 року, тобто до дня добровільного прибуття до військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
У вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині) щиро розкаявся, не заперечував проти розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, доведена, а дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), тривалістю понад один місяць.
Крім того, судом враховується при визначенні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, його особу, а також те, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проходження служби характеризується незадовільно, має на утриманні двох н/л дітей 2011 та 2012 р.н.

Відповідно до ст.12 КК України вчинений ним злочин віднесений законодавцем до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України є щире каяття у скоєному кримінальному правопорушенні.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи наявність цих обставин, що пом`якшують відповідальність та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, який на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_4 покарання за ч.3 ст.407 КК України із застосуванням положень ст.ст.75,76 КК України.

До обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувались засоби забезпечення кримінального провадження.
Цивільний позов, речові докази та судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст.369-371, 374 КК України, суд -
УХВАЛИВ:
Обвинуваченого ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року і 6 (шести) місяців іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до ч.2 ст.76 КК України контроль за поведінкою обвинуваченого військовослужбовця ОСОБА_4 покласти на командира військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ).
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1