Справа № 444/2500/16-к
Провадження № 1-кп/444/22/2017
УХВАЛА
судового засідання
16 січня 2017 року Жовківський районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

судді ОСОБА_2 ,

присяжних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого, цивільного відповідача ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого, цивільного відповідача ОСОБА_9 ,

сурдоперекладача ОСОБА_10 ,

потерпілого, цивільного позивача, який є і законним представником неповнолітнього потерпілого-цивільного позивача ОСОБА_11 ОСОБА_12 ,

потерпілої , цивільної позивачки ОСОБА_13 ,

представника потерпілих , представника цивільних позивачів ОСОБА_14 ,

під час проведення судового засідання у справі про обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Воркута, пос. Сєвєрний, Республіки Комі, Російської Федерації, громадянина України, українця, із середньою освітою, одруженого, на утриманні дітей не має, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, інваліда 3 групи ( глухонімий), раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 за п. 1 ч. 2 ст.115, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що 22.06.2016 близько 04 години, перебуваючи у приміщенні будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих довготривалих неприязних відносин розпочав конфлікт із своєю матір`ю ОСОБА_15 , під час якого завдав їй декілька ударів кулаками рук по обличчю.

В подальшому ОСОБА_8 , керуючись раніше виниклим умислом на вчинення умисного вбивства двох і більше осіб, зайшов в приміщення кухні вказаного житлового будинку, де зі столу взяв ніж та рукою клинком ножа завдав ОСОБА_15 хаотичні удари в різні частини тіла.

Дані дії намагались припинити родичі ОСОБА_8 - донька ОСОБА_13 і зять ОСОБА_12 , які також знаходились у будинку, однак побоюючись за своє життя, останні залишити приміщення будинку.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на вчинення умисного вбивства двох і більше осіб, ОСОБА_8 продовжив завдавати клинком ножа множинні удари ОСОБА_15 в різні частини тіла, чим спричинив їй тілесні ушкодження, внаслідок яких настала смерть останньої, тобто ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що умисно вбив ОСОБА_15 .

Крім ОСОБА_15 та ОСОБА_8 , в приміщенні будинку також залишались й інші родичі останнього - донька ОСОБА_16 і малолітній внук ОСОБА_11 .

В подальшому ОСОБА_8 , перебуваючи 22.06.2016 близько 04 годині у приміщенні будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , зайшов в приміщення ванни даного будинку, де на той час перебувала ОСОБА_16 та керуючись злочинним умислом, спрямованим на умисне вбивство двох і більше осіб, що виник на ґрунті особистих довготривалих неприязних відносин, клинком ножа почав завдавати ОСОБА_16 множинні удари в різні частини тіла, чим спричинив їй тілесні ушкодження, внаслідок яких настала смерть останньої, тобто ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що умисно вбив ОСОБА_16 .

Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні умисного вбивства, тобто умисному протиправному заподіянні смерті двох або більше осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України.

В подальшому, ОСОБА_8 перебуваючи 22.06.2016 близько 04 години у ванній кімнаті, що в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_1 , продовжуючи злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство двох і більше осіб та малолітньої дитини, достовірно знаючи, що ОСОБА_11 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , є малолітньою дитиною, керуючись малозначним приводом та користуючись переважаючою фізичною силою, клинком ножа почав завдавати удари по спині малолітнього ОСОБА_11 , який прибіг до ванної кімнати на крик про допомогу ОСОБА_16 .

Однак, ОСОБА_8 з причин, що від нього не залежали, свій злочинний умисел спрямований на вчинення вбивства малолітньої дитини ОСОБА_11 до кінця не довів, оскільки в даний момент у будинок забіг батько останнього - ОСОБА_12 , який кинув в ОСОБА_8 цеглину, чим перевів увагу ОСОБА_8 на себе та завадив останньому завдавати удари ножем малолітньому ОСОБА_11 .

Тобто ОСОБА_8 перебуваючи 22.06.2016 близько 04 години у ванній кімнаті, що в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_1 , продовжуючи злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство двох і більше осіб та малолітньої дитини, достовірно знаючи, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є малолітньою дитиною, керуючись малозначним приводом та користуючись переважаючою фізичною силою, клинком ножа завдав удари по спині малолітнього ОСОБА_11 , однак з причин, що від нього не залежали, свій злочинний умисел спрямований на вчинення вбивства малолітньої дитини ОСОБА_11 до кінця не довів, оскільки в даний момент у будинок забіг батько останнього - ОСОБА_12 , який кинув в ОСОБА_8 цеглину, чим перевів увагу ОСОБА_8 на себе та завадив останньому завдавати удари ножем малолітньому ОСОБА_11 .

Разом із цим, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 , діючи умисно, з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на вчинення умисного вбивства двох та більше осіб, перебуваючи 22.06.2016 близько 04 годині в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_1 , клинком ножа почав завдавати тілесні ушкодження в різні частини тіла ОСОБА_12 , який відштовхуючись руками, намагався захиститись та уникнути множинних ударів. В ході шарпанини ОСОБА_12 вдалося вирватись від ОСОБА_8 , та останній, взявши неповнолітнього сина ОСОБА_11 , вистрибнув через вікно будинку та останніх доставлено в лікувальні заклади і своєчасно надано медичну допомогу.

Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні закінченого замаху на вчинення умисного вбивства, тобто закінченого замаху на вчинення умисного протиправного заподіянні смерті двох або більше осіб, малолітньої дитини, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.п.1,2 ч.2 ст.115 КК України.

Внаслідок вищенаведеного ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.1 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15, п.п.1,2 ч.2 ст.115 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , оскільки такий вже продовжувався 06.10.2016, 28.11.2016 року та закінчується 26.01.2017 року, а зважаючи на те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину та неможливо запобігти ризикам передбаченими ст. 177 КПК України шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 , аніж тримання під вартою, ОСОБА_8 відразу після вчинення правопорушення скрився від слідства та намагався переховуватися, а тому просить клопотання задоволити.

Захисник проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечила, вважає, що прокурором не доведені ризики, яким чином обвинувачений може ухилятися від виконання своїх обов`язків без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначила, що обвинувачений добровільно мав намір повідомити про вчинений ним злочин, мав написану розписку, де було описано обставини вчинення інкримінованих йому злочинів.

Обвинувачений, цивільний відповідач ОСОБА_8 підтримав думку свого захисника.

Потерпілий, цивільний позивач, який є і законним представником неповнолітнього потерпілого, цивільного позивача ОСОБА_11 - ОСОБА_12 , потерпіла та цивільна позивачка ОСОБА_13 та представник потерпілих , цивільних позивачів ОСОБА_14 в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 .

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, а саме, прокурора, обвинуваченого, його захисника, потерпілих, цивільних позивачів та їх представника суд приходить до наступного висновку.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні умисного вбивства двох осіб, закінченого замаху на умисне вбивство двох або більше осіб, малолітньої дитини, тобто кримінальних правопорушень, передбачених п. 1 ч. 2 ст.115, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

ОСОБА_8 обиралася міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 22.06.2016 року, в подальшому йому продовжувався строк тримання під вартою 12.08.2016 року, 06.10.2016 року, 28.11.2016 року, який продовжений до 26.01.2017 року включно.

Підстави обвинувачувати ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених п. 1 ч. 2 ст.115, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 115 КК України достатні та підтверджуються зібраними матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених п. 1 ч. 2 ст.115, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 115 КК України, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років позбавлення волі або довічне позбавленням волі, тобто особливо тяжкі злочини.

Зазначення того, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, який йому інкримінується та спосіб його вчинення характеризує його особу саме з негативної сторони.

Кримінальні правопорушенні у яких обвинувачується ОСОБА_8 вчинено зухвало, шлях позбавлення життя матері та доньки, а також шляхом закінченого замаху на вбивсто двох людей та умисне вбивство малолітньої дитини.

Наведене може свідчити про те, що він, перебуваючи на волі бажатиме ухилення від відповідальності і переховуватиметься від слідства та суду, оскільки після вчинення кримінального правопорушення, залишив місце скоєння злочину, намагався втекти та сховатися від правоохоронних органів, однак був знайдений та затриманий, а також, перебуваючи на волі, ОСОБА_8 зможе незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом залишення місця проживання, затягуванням судового процесу.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Суд враховує, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Таким чином :

- докази обвинувачувати ОСОБА_8 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях є вагомими, та наведені вище;

- ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 1 ч. 2 ст.115, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 115 КК України, за які за законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, тобто особливо тяжке кримінальне правопорушення, спосіб вчинення злочину, що йому інкримінується об`єктивно характеризує особу обвинуваченого саме з негативної сторони;

- перешкод за станом здоров`я та віку обвинуваченого на утримання під вартою не встановлено;

- утриманців підозрюваний не має.

А тому, розглянувши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , вивчивши матеріали кримінальної справи, заслухавши думку обвинуваченого, цивільного відповідача та його захисника, які проти клопотання прокурора заперечили, потерпілого, цивільного позивача, який є водночас законним представником малолітнього потерпілого, цивільного позивача, потерпілої та цивільної позивачки, а також їх передставника, які підтримали клопотання прокурора, суд вважає, що необхідно продовжити ОСОБА_8 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під-вартою, оскільки підозрюваний ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, може переховуватись в подальшому від слідства та суду, так як після вчинення злочину намагався переховуватися від слідства, чим перешкоджатиме встановленню об`єктивної істини по справі, може продовжити злочинну діяльність, тобто вчинити інше подібне кримінальне правопорушення та незаконно впливати на потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом ухилення від слідства та суду, а тому клопотання слід задоволити.

Більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України і у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу є розумні підстави вважати, що ОСОБА_8 буде переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та може знову вчинити злочин.

Відповідно до ч 3 ст. 183 КПК України, суд зобов`язаний при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчиненного із застосуванням насильства.

Так як розмір застави при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_17 не визначався, тому при продовженні даного запобіжного заходу суд приходить до переконання, що у визначенні такої застави немає необхідності, оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства та даним злочином спричинено загибель людей.

Керуючись ст. 176 - 178, 183, 186, 194, 197, 325, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Продовжити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому та проживаючому в АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених п. 1 ч. 2 ст.115, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 115 КК України міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесять) днів, тобто до 16.03.2017 року включно з утриманням у СІЗО Львівської установи виконання покарань № 19 УДПтС України у Львівській області.

Дана ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали доручити начальнику Жовківського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області.

Копію ухвали вручити прокурору ОСОБА_7 , обвинуваченому та цивільному відповідачу ОСОБА_8 , захиснику обвинуваченого, цивільного відповідача ОСОБА_9 , сурдоперекладачу ОСОБА_10 , потерпілому та цивільному позивачу ОСОБА_12 , який водночас являвляється законним представником малолітнього потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_11 , потерпілій та цивільній позивачці ОСОБА_13 , представнику потерпілих та цивільних позивачів ОСОБА_14 та направити начальнику Львівської установи виконання покарань № 19 УДПтС України у Львівській області для виконання.

Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, окремому оскарженню не підлягають. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1