копія
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 542/783/16-к

Провадження № 1-в/542/38/17

04 квітня 2017 року Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
лікаря психіатра ОСОБА_4 ,
особи, щодо якої застосовано примусові заходи медичного характеру ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нові Санжари, вул. Незалежності, 32, клопотання про припинення примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, інваліда 3 групи,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В :
До Новосанжарського районного суду Полтавської області 24.03.2017 року надійшло клопотання головного лікаря Новосанжарської ЦРЛ ОСОБА_7 , лікаря-психіатра ОСОБА_4 про припинення амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно ОСОБА_5 , які були застосовано до останнього відповідно до ухвали Новосанжарського районного суду Полтавської області від 17.06.2016 року. Таке клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 , 1979 року народження, житель с. Шедієво, Новосанжарського району, українець, громадянин України, інвалід ІІІ групи, страждає хронічним психічним захворюванням помірна розумова відсталість. З 1986 року перебуває під диспансерним наглядом в Новосанжарській ЦРЛ.
Відповідно до ухвали Новосанжарського районного суду Полтавської області від 17.06.2016 року справа № 542/783/16-к до ОСОБА_5 було застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
За останні шість місяців поведінкових розладів у ОСОБА_5 не спостерігалося. Хворий регулярно, щомісячно відвідував психіатра, охоче приймав призначене лікування. Будь яких суспільно небезпечних дій не спостерігалося.
Відповідно до висновку ЛКК Новосанжарської центральної районної лікарні від 22.02.2017 року, ОСОБА_5 , 1979 року народження, інвалід ІІІ групи з дитинства з 14.10.1996 року не працює. Проживає за адресою: с. Шедієво, Новосанжарського району. Оглянутий ЛКК 22.02.2017 року, страждає хронічним психічним захворюванням помірна розумова відсталість. З 1986 року перебуває під диспансерним наглядом в Новосанжарській ЦРЛ. За останні шість місяців поведінкових розладів у ОСОБА_5 не спостерігалося. Хворий регулярно, щомісячно відвідував психіатра, охоче приймав призначене лікування. Будь яких суспільно небезпечних дій не спостерігалося. Продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку не потребує.
Лікуючий лікар-психіатр ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав.
Прокурор в судовому засіданні щодо клопотання не заперечив.
ОСОБА_5 та його захисник в судовому засіданні щодо заявленого клопотання про припинення застосування примусових заходів медичного характеру відносно нього не заперечили.
Заслухавши учасників судового розгляду, думку прокурора на підтримку клопотання, перевіривши матеріали справи, суд встановив наступне.
У відповідності до ст.514 ч.1,3 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за поданням представника медичного закладу (лікаря-психіатра) , де тримається дана особа .
Крім того, частиною 3 ст.514 КПК України визначено, що розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за поданням представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому статтею 95 КК України та статтею 512 КПК України порядку. До подання додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 17.06.2016 року відносно ОСОБА_5 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Із клопотання вбачається, що з 26.07.2016 року ОСОБА_5 регулярно відвідує кабінет психіатра і отримує відповідне лікування в Новосанжарській ЦРЛ.
Відповідно до ст. 19 Закону України "Про психіатричну допомогу" продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюються судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів.
Як вбачається із висновку ЛКК Новосанжарської центральної районної лікарні від 22.02.2017 року, ОСОБА_5 , 1979 року народження, інвалід ІІІ групи з дитинства з 14.10.1996 року не працює. Проживає за адресою: с. Шедієво, Новосанжарського району. Оглянутий ЛКК 22.02.2017 року, страждає хронічним психічним захворюванням помірна розумова відсталість. З 1986 року перебуває під диспансерним наглядом в Новосанжарській ЦРЛ. Ухвалою Новосанжарського районного суду від 17.06.2016 року, в зв`язку із скоєнням суспільно небезпечного діяння, хворому була призначена амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку. За останні шість місяців поведінкових розладів не спостерігалося. Хворий регулярно, щомісячно відвідував психіатра, охоче приймав призначене лікування. Будь яких суспільно небезпечних дій не спостерігалося. Продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку не потребує.
Згідно зі ст.12 Закону України "Про психіатричну допомогу" за рішенням суду застосовуються такі примусові заходи медичного характеру, зокрема як надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів.
Враховуючи вищевикладене та те, що продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів, оскільки ОСОБА_5 за своїм психічним станом на даний час застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку не потребує .
А тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність припинення застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно ОСОБА_5 .
Керуючись ст.ст. 512, 514 КПК України, ст.ст. 94, 95 КК України, ст.ст.12, 19 Закону України "Про психіатричну допомогу", суд ,-
У Х В А Л И В :
Клопотання про припинення примусових заходів медичного характеру - задовольнити.
Припинити застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 - у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, призначених ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 17.06.2016 року.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області через Новосанжарський районний суд протягом 7-ми днів з дня її оголошення.
Суддя (підпис)
З оригіналом вірно
Голова Новосанжарського районного суду
Полтавської області ОСОБА_1