Справа №587/1983/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/212/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0000658 від 28 липня 2016 року за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Сумського районного суду Сумської області від 19 грудня 2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стецьківка Сумського району, Сумської області, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 22.05.2015 р. за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. 10.08.2016 р. направлений для відбування покарання.

визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначено покарання 240 годин громадських робіт.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково, у виді 15 днів позбавлення волі (з розрахунку відповідності 1 дню позбавлення волі 8 годин громадських робіт) приєднано покарання, призначене ОСОБА_8 за вироком Білопільського районного суду Сумської області від 22 травня 2015 року, і остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки 15 днів.

Відповідно ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано ОСОБА_8 у строк відбування покарання у вигляді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з дня його фактичного затримання 21 вересня 2016 року і до дня набрання даним вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ВСТАНОВИЛА:
Згідно з вироком, 28.07.2016 року близько 14 години, за місцем мешкання ОСОБА_10 , біля будинку АДРЕСА_1 , між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт, в ході якого, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, ОСОБА_8 підійшовши ззаду до ОСОБА_10 , і наніс удар ногою у верхню частину ніг потерпілого, потім вдруге вдарив потерпілого в область лівої сідниці, та завдав удар держаком у голову, заподіявши ОСОБА_10 легкі тілесні ушкодження.

В поданій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , не оспорюючи правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч.1 ст.125 КК України та доведеності його вини, вважає вирок суду відносно ОСОБА_8 незаконним та таким, що підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог КПК України. Зазначає про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність щодо приєднання частини покарання у виді 15 днів позбавлення волі, замість 30 днів, призначеним за новим вироком суду при приєднанні попереднього вироку. Крім того вказує, що судом безпідставно зараховано в строк призначеного покарання ОСОБА_8 на підставі ч.5 ст.72 КК України, строк перебування в період з 21.09.2016 по 13.10.2016 року у слідчому ізоляторі, оскільки лише ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 13.10.2016 року ОСОБА_8 залишено у слідчому ізоляторі, у зв`язку з участю у судовому розгляді кримінального провадження. Прокурор просить змінити вирок Білопільського районного суду Сумської області від 19.12.2016 року, виключити з резолютивної частини вироку посилання суду на ч.5 ст.72 КК України при зарахуванні строку попереднього ув`язнення період з 21.09.2016 року по 13.10.2016 року. Зарахувати в строк відбування покарання час утримання ОСОБА_8 в СІЗО з 13.10.2016 року, по день набрання вироку законної сили, на підставі ст. 72 ч. 5 КК України. Відповідно із ст.71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, повністю приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком, і остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 30 днів.

На апеляційну скаргу прокурора обвинувачений ОСОБА_8 подав заперечення у якому просить зарахувати строк перебування під вартою з 21 вересня 2016 року по день набрання вироком законної сили, відповідно до ч.5 ст.72 КК України.

Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, на підтримку поданої апеляційної скарги, думку обвинуваченого, який погодився з апеляційною скаргою прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за обставин, викладених у вироку, а також правильність юридичної кваліфікації дій ОСОБА_8 в поданій апеляційній скарзі не оспорюються і апеляційним судом в порядку ст. 404 КПК України не перевіряються.

Дії ОСОБА_8 за ч.1 ст. 125 КК України кваліфіковані вірно.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_8 за цим вироком покарання, в повному обсязі відповідає вимогам ст. 65 КК України, яке учасниками кримінального провадження не оспорюється.

Доводи прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність є слушними і заслуговують на увагу.

При застосуванні вимог ст. 71 КК України за сукупністю вироків, суд у вироку допустився помилки, приєднавши частину покарання у виді 15 днів позбавлення волі, замість 30 днів позбавлення волі, за новим вироком, до покарання за вироком від 22 травня 2015 р., яким ОСОБА_8 визнано винним за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Однак, є безпідставними вимоги прокурора щодо призначення ОСОБА_8 остаточного покарання із застосуванням ст. 71 КК України у виді 3 років 30 днів позбавлення волі, зміною вироку суду, оскільки у даному випадку погіршується становище обвинуваченого, що є неприпустимим. При цьому, прокурор в апеляційній скарзі не порушує питання про ухвалення нового вироку.

Крім того, згідно з матеріалами особової справи, з ОСОБА_8 з 29 вересня 2016 року проводились слідчі дії по даному кримінальному провадженню, у зв`язку із чим, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, йому підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення з 29 вересня 2016 року, на підставі п. г` ч. 5 ст. 72 КК України, а не з 13.10.2016 р., як вказує прокурор в апеляційній скарзі. При цьому строк відбуття покарання Яровому рахується з 21 вересня 2016 р.

Згідно положень п.4 ч.1 ст. 409 КПК України, підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги прокурора підлягають частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції на підставі п.4 ч.1 ст. 409 КПК України зміні, у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413,418, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Сумського районного суду Сумської області від 19 грудня 2016 року відносно ОСОБА_8 змінити, у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 1 ст. 125 КК України до 240 годин громадських робіт.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за даним вироком у виді 240 годин громадських робіт, що складає 30 днів позбавлення волі (з розрахунку 1 дню позбавлення волі відповідає 8 годин громадських робіт), частково приєднати покарання, призначене за вироком Білопільського районного суду Сумської області від 22 травня 2015 року, і остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 15 днів.

Відповідно ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 29 вересня 2016 року по 08 червня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5