Дата документу 26.06.2017 Справа № 554/4446/17
Провадження № 1-кс/554/4459/2017

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 липня 2017 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю слідчого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого посилається на наступне.
В ході досудового розслідування встановлено: 09.02.2017 до Пирятинського ВП ГУНП в Полтавській області із заявою звернувся житель АДРЕСА_1 ОСОБА_4 про те, що в період часу з 18:30 год. 08.02.2017 по 09:30 09.02.2017 р. невідома особа незаконно заволоділа його автомобілем марки ВАЗ 211040 сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував навпроти будинку No4-А по вул. Європейській м. Пирятин, чим було завдано значну матеріальну шкоду потерпілому.
Допитаний потерпілий ОСОБА_4 повідомив,що з 2011 р.проживаєу м.Пирятин Полтавської області. Працює він заст.директора ПП «Удача», директором якого являється ОСОБА_5 . В 2011 році ОСОБА_5 передав йому автомобіль ВАЗ 211040,днз НОМЕР_1 , який згідно техпаспорту належиь ОСОБА_6 . Даним автомобілем він користувався особисто. 8.02.2017 рокублизько 8-год.ранку він автомобілем ВАЗ 211040 днз НОМЕР_1 виїхав здому- 4 під`їзд буд.4а по вул.Європейській у м.Пирятин та їздив у справах.Близько 18.30 год.приїхав додому, закрив автомобіль на ключ та пішов додому.Наступного ранку 9.02.2017 року близько 9-год. ранку вийшов з квартири на вулицю їхати на роботу та виявив відсутність свого автомобіля.
В ході оперативного супроводження кримінального провадження та виконання доручення слідчого зібрані достатні дані з приводу причетності до вчинення даного злочину групи осіб .
21.06.2017 року, в період часу з 17.34 год. до 18.21 год. за адресою м.Ніжин Чернігівської області вул.Гімназійна було оглянуто та вилучено вказаний автомобіль ВАЗ2104 сірогокольору, седан, днз. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , реєстраційний номер № НОМЕР_2 ВАЗ НОМЕР_5 , 2001р.
У ходіогляду транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу виявлено ознаки внесення змін до їх першопочаткового змісту в частині номеру кузова.
Документи, ключі та автомобіль зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів СУ ГУ НП в Полтавській області.
Слідчий в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -
Клопотання - задовольнити.
Накласти арешт на зазначене в клопотанні майно, а саме: автомобіль ВАЗ2104 сірогокольору, седан, днз. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , реєстраційний номер № НОМЕР_2 ВАЗ НОМЕР_5 , 2001р.та ключі до вказаного автомобіля , вилучені в гр. ОСОБА_9 , належні ОСОБА_4 що зберігаються в СУ ГУНП в Полтавській області.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області на протязі 5 днів з моменту проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1