Єдиний унікальний номер 741/16/17
Провадження № 1-кс/741/15/17
У Х В А Л А

м. Носівка 04 січня 2017 року

Слідчий суддя Носівського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваних та їх захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого Носівського ВП Ніжинського ВП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000004 від 2 січня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

встановив:
4 січня 2017 року від слідчого Носівського ВП Ніжинського ВП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_3 надійшло зазначене клопотання, яке мотивоване тим, що 1 січня 2017 року до Носівського ВП Ніжинського ВП ГУ НП в Чернігівській області звернувся із письмовою заявою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , про те, що невідомі особи в період часу з 17 години 31 грудня 2016 року по 19 годину 30 хвилин 1 січня 2017 року незаконно заволоділи його автомобілем марки «MAZDA-323», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який знаходився біля двору за місцем його проживання.

2 січня 2017 року відомості про дане правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в ніч з 31 грудня 2016 року на 1 січня 2017 року ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_9 про незаконне заволодіння транспортним засобом, переслідуючи мету використання автомобіля у власних потребах, біля господарства по вул. Павла Тичини, 4 у м. Носівка Чернігівської області без дозволу власника, шляхом пошкодження замка на водійських дверях, проникли до салону автомобіля марки «MAZDA-323», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який належить ОСОБА_10 та яким фактично користується ОСОБА_7 , пошкодивши замок запалювання, привели в дію двигун автомобіля, розпочали рух та в подальшому розпорядилися ним на свій розсуд, чим незаконно заволоділи даним транспортним засобом.

3 січня 2017 року ОСОБА_9 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. Під час затримання ОСОБА_9 було проведено особистий обшук, під час якого вилучено чоловічі зимові кросівки чорного кольору з червоною лейбою 43 розміру, мобільний телефон марки «Самсунг» ІМЕІ № НОМЕР_2 чорного кольору, в`язку ключів в кількості 19 штук з брелоком.

Накладення арешту на вищевказане тимчасово вилучене майно необхідне для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Не накладення арешту на вищевказані речі може призвести до їх зникнення, втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання з мотивів, які у ньому зазначені, та просили його задовольнити.

У судовому засіданні підозрювані та їх захисники не заперечували проти задоволення клопотання слідчого.

На підставі наданих матеріалів кримінального провадження, вислухавши пояснення сторін кримінального провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, роблю висновок, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як зазначено вище, 2 січня 2017 року відповідно до вимог КПК України відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, внесено до ЄРДР за № 0000004.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України, у встановлений ч. 5 ст. 171 КПК України строк, що підтверджується копією протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 3 січня 2017 року, у якому зафіксовано вилучення майна, зазначеного у клопотанні.

Метою накладення арешту на вищезазначене майно є забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність його використання в ході досудового розслідування в якості речових доказів.

Вважаю, що слідчим наведено достатньо підстав, що вказують на можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, арешт вищевказаного майна не має ніяких особливих наслідків для інших осіб, а також обмеження права власності, про яке просить слідчий, є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що слідчий довів необхідність накладення арешту на тимчасово вилучене майно, існують підстави для застосування цього виду забезпечення кримінального провадження, а тому з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вищевказаного майна необхідно накласти на нього арешт.

Керуючись ст.ст. 167-169, 170, 171, 309, 310, 395 КПК України,

ухвалив:
Клопотання слідчого Носівського ВП Ніжинського ВП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: чоловічі зимові кросівки чорного кольору з червоною лейбою 43 розміру; мобільний телефон марки «Самсунг» ІМЕІ № НОМЕР_2 чорного кольору; в`язку ключів в кількості 19 штук з брелоком.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1