Справа № 298/737/17
Номер провадження № 1-кс/298/59/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2017 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
захисників обвинуваченої ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 ,
доставленої під вартою обвинуваченої ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань, в смт. В. Березний, справу по кримінальному провадженні № 0000128 про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, відносно якої застосовано запобіжний захід у вигляді «тримання під вартою»,

ВСТАНОВИВ:
У суді на розгляді знаходиться вищезазначене кримінальне провадження. При досудовому розслідуванні обвинуваченій обрано запобіжний захід у вигляді «тримання під вартою».
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій, оскільки вважає за необхідне продовжити строки тримання під вартою обвинуваченій, так як не відпали ризики, передбачені ст.177 КПК України. В судовому засіданні прокурор просив продовжити строк тримання під вартою, з підстав зазначених у клопотанні.
В судовому засіданні захисники обвинуваченої заявили письмове клопотання про зміну запобіжного заходу з взяття під варту, просять застосувати на більш м`який до обвинуваченої запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись при цьому на те, що обвинувачена ОСОБА_7 має постійне місце проживання в АДРЕСА_1 , не має наміру переховуватись від суду, немає потреби впливати на потерпілих, свідків, експерта, так як підчас досудового розслідування було допитано зазначених осіб та зроблено цілий ряд експертних висновків і таким чином ОСОБА_7 не має необхідності перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Обвинувачена ОСОБА_7 підтримала думку захисників, заявила про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
Потерпіла в судовому засіданні, не заперечила щодо домашнього арешту.
Заслухавши учасників розгляду клопотань, оглянувши матеріали клопотань, суд вважає, що у задоволенні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та клопотання захисників щодо застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу, то такі слід задовольнити частково, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Згідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Згідно ч. 2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Як зазначено у ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Також згідно п. 99 рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України» від 11 травня 2011 року суд часто констатує порушення пункту 3 статті 5 Конвенції у зв`язку з тим, що навіть коли йдеться про тривалі строки тримання під вартою, національні суди часто обґрунтовують продовження строку тримання під вартою однаковими підставами протягом всього періоду ув`язнення, якщо взагалі роблять це, тоді як згідно з пунктом 3 статті 5 після спливу певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для позбавлення свободи, а суди зобов`язані обґрунтовувати рішення про продовження тримання під вартою іншими підставами, які мають бути чітко вказані.
Порушення вказаних норм у рішеннях Європейського суду констатувалось, як правило, у зв`язку з відсутністю в судових рішеннях щодо продовження тримання особи під вартою аналізу актуальності ризиків, які на початку слідства були підставою для взяття під варту.
Підхід Європейського суду до розгляду доцільності продовження строків тримання особи під вартою як протягом досудового розслідування, так і судового розгляду- ґрунтується на презумпції, а саме: з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, кожне наступне рішення про продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави подальшого втручання у право на свободу особи.
Європейським судом зазначається, що у всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення у справах «Вранчев проти Сербії» від 23 вересня 2008 року, «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, «Буров проти України» від 17 березня 2011 року, «Цигоній проти України» від 24 листопада 2011 року).
Зазначення в клопотанні про те, що ОСОБА_7 знаходячись на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжувати займатись злочинною діяльністю, недостатньо.
Також в ході розгляду клопотання прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, пов`язаним із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження у будь-яких формах.
З огляду на наведене, а також враховуючи тяжкість покарання передбаченого за вчинення вказаних кримінальних правопорушень, вік обвинуваченої, суд вважає, що існують достатні підстави для застосування щодо обвинуваченої ОСОБА_7 , запобіжного заходу у виді домашнього арешту, та саме такий запобіжний захід забезпечить їй належну процесуальну поведінку та може запобігти ризикам, пов`язаним із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження у будь-яких формах та буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченій покладених на неї обов`язків.
Керуючись ст.ст. 176,177,178,183,184,196,197,199,315 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою та клопотання захисників обвинуваченої ОСОБА_7 задовольнити частково.
Змінити обвинуваченій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на повний домашній арешт із забороною їй цілодобово не залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , терміном на 59 (п`ятдесят дев`ять) днів до 15 години 17 хвилин 7 серпня 2017 року включно, з покладанням обов`язків:
- прибувати до суду за першою вимогою;
- не залишати місце постійного проживання без дозволу прокурора або суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Звільнити обвинувачену ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під варти в залі суду.
Контроль за виконанням запобіжного заходу покласти на керівника Великоберезнянського відділу поліції у Закарпатській області, прокуратуру Великоберезнянського відділу Ужгородської місцевої прокуратури Закарпатської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: