Справа № 539/3485/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2017 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретері ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Лубни кримінальне провадження №0001350 від 01.08.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тишки, Лубенського району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, раніше судимого:

31.03.1993 року Великобагачанським районним судом Полтавської області за ст.15, ч.1 ст. 213-3 КК України до 1 року виправних робіт. 25.10.1993 року на підставі ст.30 КК України покарання змінено на 10 місяців 20 днів позбавлення волі,

26.05.1994 року Сколевським районним судом Львівської області за ст. ст. 43, ч.3 ст. 17-81, ч. 2 ст. 141 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років 3 місяці позбавлення волі,

26.07.1996 року Придніпровським районним судом Львівської області за ч.3 ст. 222, ст. 43 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. 25.12.1998 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,

01.02.2000 року Глобинським районним судом Полтавської області за ч.2 ст. 215-3 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі. 22.06.2000 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,

07.08.2001 року Хорольським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.141, ст.208 КК України до 3 років позбавлення волі. 25.05.2004 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання.

05.10.2005 року Чугуївським міським судом Харківської області за ч.2 ст.289, ч.1 ст.358 КК України до 5 років позбавлення волі. 16.07.2010 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,

09.12.2011 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі,

11.09.2013 року Хорольським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.187 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією ? майна. 19.11.2013 року Апеляційним судом Полтавської області змінено кваліфікацію з ч.2 ст.187 КК України на ч.1 ст. 187 КК України з призначенням покарання до 5 років позбавлення волі. 25.04.2016 року рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова звільнений умовно-достроково з невідбутим покаранням 7 місяців 23 дні,

у скоєнні злочинів передбачених ч.ч.2,3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.187 КК України скоїв нові злочини проти власності за наступних обставин.

31.07.2016 року близько 09 год ОСОБА_4 , перебуваючи в квартирі свого знайомого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , помітив у кімнаті на шафі коробку з принтером марки «hp» HP Deskjet F2180 та вирішив його викрасти.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу таємно викрав вказаний принтер, належний ОСОБА_7 , вартістю згідно висновку експерта № Л/1508/1 від 15.08.2016 року 680 грн. Разом з викраденим ОСОБА_4 зник з місця події та розпорядився викраденим на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 680 грн.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Крім того, 06.08.2016 року близько 10 год ОСОБА_4 прийшов до господарства своєї знайомої ОСОБА_8 по АДРЕСА_3 та через незачинені двері хвіртки зайшов на територію господарства, де помітив господарське приміщення до якого вирішив проникнути з метою вчинення крадіжки чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , таємно через незачинені двері проник до вказаного господарського приміщення, де з млину для зернових культур демонтував та викрав електродвигун 3 квт 380 В 950 оборотів вартістю згідно висновку експертизи № Л/2609/2 від 26.09.2016 року 1 317 грн 50 коп., належний ОСОБА_8 . Разом з викраденим ОСОБА_4 зник з місця події та розпорядився викраденим на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 1 317 грн 50 коп.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням до іншого приміщення.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за вищевикладених обставин визнав частково. Суду пояснив, що дійсно в квартирі свого знайомого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , викрав принтером марки «hp» HP Deskjet F2180. За фактом крадіжки електродвигуна, належного ОСОБА_8 , ОСОБА_4 надав суперечливі показання. Так вказав, що проживав з ОСОБА_8 в її господарстві, де також зберігалися його речі. Намір вчиняти крадіжку мотору не мав. Разом із тим, визнав факт демонтажу і продажу мотора. З огляду на проживання його в будинку вважає, що у нього відсутня кваліфікуюча ознака злочину проникнення. При цьому повністю підтвердив показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Підсумовуючи свої показання ОСОБА_4 повністю визнав вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Не дивлячись на часткове заперечення ОСОБА_4 вчинення інкримінованих йому злочинів, його вина підтверджується наступними доказами:

- показами потерпілого ОСОБА_7 , який суду повідомив, що влітку 2016 року до нього зателефонував батько та сказав, що з його квартири викрали принтер. При цьому сказав, що у нього був ОСОБА_4 . Прибувши на місце ОСОБА_7 викликав поліції, після чого вийшов на двір, де побачив ОСОБА_4 . На запитання ОСОБА_7 . ОСОБА_4 повідомив, що це він вкрав принтер та запропонував повернути. Також ОСОБА_7 зазначив, що викрадений принтер йому подарував батько.

- показами свідка ОСОБА_11 , який суду повідомив, що влітку 2016 року він торгував на Лубенському базарі. До нього підійшов ОСОБА_4 і запропонував придбати принтер, на що він погодився та заплатив 150 грн. Через тиждень до нього приїхали працівники поліції та запитали чи не придбавав він принтер.

- показами потерпілої ОСОБА_8 , яка суду повідомила, що познайомилася з ОСОБА_4 в 2015 році. Так, 05.11.2015 року їй зателефонував ОСОБА_4 , представився « ОСОБА_12 » та повідомив, що перебуває в СІЗО з її сином. Сказав, щоб ОСОБА_8 передавала передачі сину через нього, оскільки вони до сина не доходять. Після звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_4 24.06.2016 року приїхав до неї, попросив тимчасово залишити свої речі і сказав, що їде в м.Лубни, де він влаштувався на роботу. Через два тижні ОСОБА_8 в телефонній розмові з ОСОБА_4 просила його забрати речі, однак останній так речі і не забрав. 31.07.2016 року їй зателефонувала дочка і сказала, що в дворі двоє чоловіків, один з яких ОСОБА_4 , після цього ОСОБА_8 подзвонила брату ОСОБА_13 і попросила його забрати дитину. В наступному брат подзвонив ОСОБА_8 і сказав, що коли забирав дитину в дворі незнайомих чоловіків не було, при цьому повідомив, що бачив двох чоловіків по дорозі. В наступному ОСОБА_8 прибула до свого господарства та викликала поліцію. Також ОСОБА_8 повідомила, що дозволу зайти до свого господарства ОСОБА_4 не надавала, тим паче не надавала дозволу проникати до будинку або господарських будівель. Зазначила, що останні 12 років проживає з ОСОБА_14 , а з ОСОБА_4 ніякі стосунки не підтримувала. В цей день коли повернулася додому виявила зникнення мотору.

- показами свідка ОСОБА_9 , який суду повідомив, що влітку 2016 року в с.Новаки зустрів раніше не знайомого ОСОБА_4 . Під час розмови останній запропонував йому алкогольні напої, на що ОСОБА_9 погодився і вони «випили по чарці». В наступному ОСОБА_4 повідомив, що є чоловіком ОСОБА_8 та проживає в її господарстві та запропонував продовжити вживати алкогольні напої в повір`ї останньої, на що ОСОБА_9 погодився. Прибувши до господарства ОСОБА_8 вони продовжили вживати алкогольні напої, а через деякий час ОСОБА_4 встав та пішов до сараю в цьому господарстві та покликав ОСОБА_9 . Після того, як ОСОБА_9 підійшов до сараю, ОСОБА_4 запропонував йому розібрати мотор з метою його продажу та отримання коштів, на що ОСОБА_9 погодився, при цьому не здогадався щодо протиправності таких дій, оскільки вважав ОСОБА_4 його власником. Потім за допомогою плоскогубців вони зняли мотор та поставили його поруч з сараєм. В цей час почули, що до подвір`я прибув ОСОБА_15 ОСОБА_4 та ОСОБА_9 залишили мотор біля сараю і пішли до ОСОБА_15 . Останній повідомив, що залишив в господарстві свій мопед. В цей час з будинку вийшла дочка, яку ОСОБА_15 спитав чи знає вона цих чоловіків, на що вона відповідала, що знає ОСОБА_4 . Потім ОСОБА_15 попросив ОСОБА_9 допомогти йому відремонтувати мопед, на що ОСОБА_9 погодився. Для цього вони викотили мопед з подвір`я господарства на дорогу. Через деякий час ОСОБА_4 вийшов з подвір`я з пакетом, в якому лежав мотор, та покликав ОСОБА_9 . Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_9 пішли по вулиці в сторону гори і по дорозі зустріли ОСОБА_10 , якому запропонували купити мотор, на що він погодився і заплатив 50 грн. Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_9 придбали горілку та повернулися до господарства ОСОБА_8 . В господарстві ОСОБА_4 знайшов ключі від будинку, відкрив двері будинку, пожарив яйця, після чого ОСОБА_9 та ОСОБА_4 продовжили вживати алкогольні напої. Пізніше до господарства повернувся ОСОБА_13 , спитався, що вони тут роблять та сказав, що викличе поліцію. Після цього ОСОБА_4 залишив господарство ОСОБА_8 , а ОСОБА_9 залишився. Через деякий час прибула поліція.

- показами свідка ОСОБА_13 , який суду повідомив, що близько 10 год. йому подзвонила сестра ОСОБА_8 та попросила забрати з її будинку племінницю, оскільки у дворі були незнайомі люди. ОСОБА_13 вирушив до господарства сестри та по дорозі зустрів двох підозрілих чоловіків. Прибувши до господарства ОСОБА_8 він забрав племінницю та пішов з нею додому. При цьому незнайомих чоловіків на подвір`ї не було. Через деякий час він повернувся до господарства ОСОБА_8 та побачив ОСОБА_9 , який сидів біля будинку та ОСОБА_4 , який був в будинку. ОСОБА_13 розпочав сварку та сказав, що викличе поліцію. Після цього ОСОБА_4 вибіг з будинку та почав тікати, а ОСОБА_9 залишився. Після цього він зателефонував сестрі, яка викликала поліцію. В наступному ОСОБА_8 повідомила, що в неї вкрали електродвигун. Також зазначив, що ОСОБА_4 не мешкав з ОСОБА_8 , оскільки у неї є чоловік.

- показами свідка ОСОБА_15 , який суду повідомив, що в серпні 2016 року прибув до господарства ОСОБА_8 , в якому знаходився його зламаний мопед. В господарстві він побачив ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , які вживали спиртні напої. Через деякий час вони вийшли з подвір`я і пішли на гору. Ще пізніше приїхав ОСОБА_13 , який забрав з будинку дитину. В наступному від ОСОБА_8 дізнався, що в неї вкрали електродвигун. Також зазначив, що ОСОБА_4 в селі він ніколи не бачив та чи проживав він з ОСОБА_8 не знає.

- показами свідка ОСОБА_10 , який суду повідомив, що в серпні 2016 року в обід ОСОБА_4 та ОСОБА_9 прибули до нього та запропонували купити електромотор, на що він погодився та заплатив їм 50 грн. Також вказав, що ОСОБА_8 проживала з чоловіком, а ОСОБА_4 раніше в селі ніхто не бачив.

- показаннями свідка ОСОБА_16 , яка суду повідомила, що є старостою Засульської сільської ради Полтавської області та знає практично всіх жителів с.Новаки. Вказала, що добре знає ОСОБА_8 , яка співмешкає в своєму господарстві з чоловіком ОСОБА_17 . ОСОБА_4 вона не бачила. Факт проживання ОСОБА_4 з ОСОБА_8 не підтвердила.

- протоколом огляду від 31.07.2016 року квартири за адресою: АДРЕСА_2 з фототаблицею до нього.

- протоколом огляду від 09.09.2016 року будинку за адресою: АДРЕСА_4 з фототаблицею до нього.

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 , під час якого він детально описав події викрадення принтеру

- висновком про вартість майна № Л/1508/1 від 15.08.2016 року.

- протоколом огляду від 06.08.2016 року господарства за адресою: АДРЕСА_3 з фототаблицею до нього.

- висновком про вартість майна № Л/2609/2 від 26.09.2016 року.

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.04.2016 року, згідно якого сідок ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_4 .

Суд відхиляє доводи ОСОБА_4 про те, що він на законних підставах перебував на території господарства ОСОБА_8 .

Відповідно до п.22 Пленуму ВС України 06.11.2009 року N 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища.

Вирішуючи питання про наявність у діях винної особи названої кваліфікуючої ознаки суди повинні з`ясовувати, з якою метою особа опинилась у житлі, іншому приміщенні чи сховищі та коли саме в неї виник умисел на заволодіння майном. Викрадення майна не можна розглядати за ознакою проникнення в житло або інше приміщення чи сховище, якщо умисел на викрадення майна у особи виник під час перебування в цьому приміщенні.

Згідно з правовим висновком ВС України, викладеним в постанові від 15 листопада 2012 року № 5-15кс12, залежно від того, які фактичні ознаки складу суспільно небезпечного діяння будуть установлені, як ці ознаки будуть співвідноситися з ознаками складу злочину, що містяться у кримінально-правовій нормі, та від того, як вони трактуються й застосовуються на практиці, можна виділити фізичний і юридичний (психологічний) критерії розуміння поняття «проникнення». Характерними рисами першого є: а) факт входження чи потрапляння у приміщення; б) спосіб, місце, час та обставини (існуючий режим доступу до майна, яке там знаходилось), за яких відбулося входження чи потрапляння у приміщення. Характерними рисами другого є: а) незаконність входження у приміщення (за відсутності в особи права перебувати там, де знаходиться майно, на заволодіння яким спрямовані її дії); б) мета, яку переслідує особа, що вчиняє таке входження, усвідомлення характеру (перебігу) вчинюваного нею суспільно небезпечного діяння, зокрема й факту незаконного проникнення (входження чи потрапляння) у приміщення, передбачення наслідків свого діяння.

Доводи ОСОБА_4 щодо законності перебування на території господарства ОСОБА_8 , оскільки він проживав у цьому господарстві, суд відхиляє. Так, згідно з показаннями потерпілої, з ОСОБА_4 вона не проживала, оскільки проживала з іншим чоловіком, дозвіл на перебування ОСОБА_4 на території господарства, а тим більше в приміщеннях господарства вона не давала. На незаконність перебування вказує також той факт, що донька ОСОБА_8 хоча і впізнала ОСОБА_4 , однак одразу ж зателефонувала матері, яка в свою чергу зателефонувала брату ОСОБА_13 і попросила забрати дитину. На незаконність проникнення до житла також вказує той факт, що ОСОБА_4 потрапив у приміщення в час, коли ОСОБА_8 та її чоловіка не було вдома. Також на незаконність проникнення вказує і той факт, що після прибуття ОСОБА_13 . ОСОБА_4 втік з господарства, тоді як ОСОБА_9 залишився. Також незаконність потрапляння підтверджується подальшими діями ОСОБА_4 , який вчинив крадіжку в підсобному приміщенні. Крім того, староста Засульської сільської ради ОСОБА_16 вказала на те, що ОСОБА_4 вона не знає, а також підтвердила показання потерпілої, що остання проживала з іншим чоловіком на ім`я ОСОБА_17 .

Таким чином, факт проникнення до іншого приміщення, як кваліфікуюча ознака злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, є доведеною.

Також, суд відхиляє посилання захисника на недопустимість висновку про вартість майна № Л/2609/2. Обґрунтовуючи свою позицію про недопустимість даного доказу, захисник посилається на те, що висновок про вартість зроблений установою недержавної форми власності, а не державною експертною установою, а тому його неможна брати до уваги. Однак, наведена позиція захисту не ґрунтується на нормах чинного законодавства, яке не містить обмежень щодо використання для цілей кримінального провадження експертних висновків установ недержавної форми власності. Крім того, оцінювач ОСОБА_18 , який складав висновок про вартість майна, був попереджений про кримінальну відповідальність за ст.69 КПК України, ст.ст.384, 385, 387 КК України, має свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів та кваліфікаційний сертифікат на підтвердження достатнього рівня підготовки для самостійного проведення робіт з експертної оцінки майна. За таких обставин, вказаний висновок про вартість майна є допустимим доказом, що підтверджує вартість викраденого майна.

Кім того, суд критично розцінює аргументи сторони захисту про те, що огляд володіння потерпілої ОСОБА_8 (сараю), звідки було вчинено крадіжку електродвигуна, здійснювався без санкції суду. Дійсно, стороною обвинувачення не отримувався дозвіл слідчого суді на проведення огляду вказаного приміщення. Зважаючи на те, що з сараю потерпілої було вчинено крадіжку і вона викликала працівників поліції з метою встановлення винних осіб, дане приміщення по суті є місцем події і його огляд був проведений зі згоди потерпілої. Однак, чинний КПК України не містить вимоги щодо отримання санкції слідчого судді для здійснення огляду місця події. Натомість, ч.3 ст.214 КПК України, навіть, містить положення, згідно якого огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. За таких обставин, суд не вбачає порушень під час здійснення огляду місця події, та визнає протокол огляду місця події з додатками належним доказом.

Суд відхиляє посилання сторони захисту на те, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.185 КК України пред`явлена ОСОБА_4 в той час, коли кримінальне провадження за ч.2 ст.185 КК України відносно ОСОБА_4 було зупинено у зв`язку з перебуванням у розшуку останнього. Дана обставина не спростовує законності вручення підозри, оскільки розслідування кримінальних правопорушень передбачених частинами 2 та 3 ст.185 КК України здійснювалось окремо, в межах різних кримінальних проваджень, які в подальшому були об`єднані. Вручення підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України здійснювалось у незупиненому кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, суд вважає встановленою та доведеною в повному обсязі вину ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.2, 3 ст.185 КК України.

Відповідно до ст.66 КК України суд враховує, що ОСОБА_4 сприяв розкриттю злочину на стадії досудового розслідування та кається в скоєному, і визнає це обставинами, які пом`якшують покарання.

Враховуючи суть та тяжкість скоєних злочинів, обставини, які пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, який ніде не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч.ч.2, 3 ст.185 КК України.у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України покарання за вчинені злочини, передбачені ч.ч.2, 3 ст.185 КК України необхідно призначити шляхом поглинання більш тяжкого покарання менш тяжким.

Підстав для застосування ст.69 КК України суд не знаходить.

Зважаючи на те, що обвинувачений вчинив злочини 31.07.2016 року та 06.08.2016 року під час умовно-дострокового звільнення, суд відповідно до ч.4 ст.81, ст.71 КК України вважає за необхідне до покарання за новим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання, від відбування якого ОСОБА_4 звільнено умовно-достроково.

Документально підтверджені витрати на проведення експертизи по кримінальному провадженню, слід стягнути з обвинуваченого відповідно до ч.2 ст.124 КПК України.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.ч.2, 3 ст.185 КК України та призначити покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у вигляді одного року позбавлення волі,

- за ч.3 ст.185 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_4 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 11.09.2013 рок і визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити попередню тримання під вартою.

Зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання строк перебування його під вартою, з моменту затримання 09.11.2016 року до 21.06.2017 року, коли набрав чинності ЗУ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення».

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 550 грн. 25 коп. витрат на проведення експертизи.

Речові докази по справі:

- принтер марки «hp» HP Deskjet F2180, переданий під зберігальну розписку ОСОБА_7 , залишити останньому за належністю;

- скляну та поліетиленову пляшки, які знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області знищити;

- поліетиленові пакети та дорожню сумку з особистими речами, передані під зберігальну розписку ОСОБА_4 , залишити останньому за належністю.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1