Справа № 464/686/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/507/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на вирок Сихівського районного суду м.Львова від 13 березня 2017 року відносно нього,
з участю прокурора ОСОБА_7 ,

встановила:
вищевказаним вироком ОСОБА_6 визнано винуватим за ч.3 ст.186 КК України та призначено йому покарання чотири роки позбавлення волі.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_6 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного даним вироком, строк попереднього ув`язнення з моменту затримання до вступу вироку в законну силу, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахується з моменту фактичного затримання - з 06 грудня 2016 року.
Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.
Запобіжний захід ОСОБА_6 тримання під вартою залишено до вступу вироку в законну силу.

Згідно з вироком, ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він 05 грудня 2016 року о 22 год., повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою в групі з двома невстановленими слідством особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, знаходячись по АДРЕСА_3 , шляхом віджиму вікна, проник в приміщення квартири АДРЕСА_4 вищевказаного будинку. В той час, як двоє невстановлених слідством осіб, стояли на сторожі біля вікна вказаної квартири та спостерігали, щоб ніхто не надійшов, ОСОБА_6 в продовження своїх злочинних дій, та скориставшись тим, що у вітальні вказаної квартири нікого з мешканців не було, заволодів майном, яке належало потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а саме: грошима в сумі 1015 грн., грошима в сумі 310 польських злотих, які згідно з встановленим курсом Національного банку України на 05.12.2016 р. становили 1903,4 грн.; грошима в сумі 25 єгипетських фунтів, які згідно з встановленим курсом Національного банку України на 05.12.2016 р. становили 36,7 грн.; двома золотими сережки у формі підкови вагою 2,03 г вартістю 1500 грн.; золотим перснем-вервечкою вагою 2,32 г вартістю 1000 грн.; золотим ланцюжком вагою 1,82 г вартістю 800 грн.; золотою підвіскою із зображенням «Матері Божої і Ісуса» вагою 1,05 г вартістю 2200 грн.; золотим перснем із трьома камінцями вагою 3 г вартістю 2500 грн.; двома срібними сережками із трьома білими прозорими каменями вагою 4.32 г вартістю 400 грн.; металевою скринькою фірми «Jakobowski&Jarra» вартістю 50 грн.; двома запонками до сорочки вартістю 100 грн.; двома запонками до сорочки вартістю 60 грн.; брошкою у вигляді щита із шаблею вартістю 50 грн.; двома запонками для краваток вартістю 50 грн.; перснем виготовленим з металу білого кольору із трьома рожевими камінцями вартістю 50 грн.; медальйоном із металу жовтого кольору із зображенням Матері Божої вартістю 100 грн.; матерчатою пов`язкою із двома медальйонами: один виготовлений із металу жовтого кольору із зображенням Матері Божої, а другий виготовлений з дерева із зображенням Матері Божої, загальною вартістю 100 грн.; двома металевими мундштуками для духового інструменту вартістю 105 грн.; глюкометром для визначення рівня цукру в крові фірми «Galla» вартістю 1000 грн.; тискоміром фірми «Leftek» вартістю 500 грн.; шкіряним гаманцем вартістю 200 грн.; светром темно-червоного кольору фірми «Fat Face» вартістю 180 грн.; светром сірого кольору фірми «New Cerenni» вартістю 236 грн.; пляшкою алкогольного напою «Блек Джек» об`ємом 0,5 л вартістю 100 грн.; двома пляшками горілки «Первак» об`ємом по 1 л загальною вартістю 180 грн.; пляшкою алкогольного напою «Медінет» об`ємом 1л вартістю 150 грн.; пляшкою вина «Донаугербст» об`ємом 0,75 л вартістю 90 грн.; пляшкою вина «Унгарн» об`ємом 0,75 л вартістю 120 грн.; пляшкою коньяку «Потьомкін Таврійський» об`ємом 0,5 л вартістю 150 грн.; пляшкою коньяку «Армянський» об`ємом 0,5 л вартістю 170 грн. Безпосередньо під час скоєння кримінального правопорушення, ОСОБА_6 був помічений потерпілим ОСОБА_8 , який зайшов у вітальню та спробував затримати ОСОБА_6 в приміщенні квартири. Однак ОСОБА_6 , будучи помічний потерпілим ОСОБА_8 , штовхнув в сторону останнього телевізор з тумби, вистрибнув через вікно вітальні на вулицю та з місця скоєння кримінального правопорушення разом із двома невстановленими слідством особами та викраденим майном втекли, чим заподіяли потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 15 096,1 грн.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичних обставин справи та правильності кваліфікації його діянь, просить пом`якшити йому покарання, застосувавши ст.69 КК України.
Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, в обґрунтування своїх апеляційних вимог обвинувачений покликається на те, що у нього на утриманні знаходиться неповнолітня дитина, окрім цього, він визнає та щиро розкаюється у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Заслухавши доповідача, прокурора, який вважає рішення суду законним й обґрунтованим та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, прослухавши звукозаписи на технічних носіях, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення.
Згідно зі ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його діянь за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, що ніким не оспорюється.
В силу змісту положень ст.50 КК України покарання як захід примусу, з-поміж інших завдань,має на своїй меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення ним та іншими особами нових злочинів.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, зокрема, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, поряд з тим враховуються не лише наявність та кількість обставин, що обтяжують й пом`якшують покарання, а й ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, при цьомузначну роль відіграють дані про особу обвинуваченого, його поведінку, зокрема й наявність судимостей.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 в повній мірі дотримався вимог закону України про кримінальну відповідальність, відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, має малолітню дочку, формально характеризується, розкаюється у вчиненому, та обґрунтовано зробив висновок про призначення йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки, що за своїм видом та мірою відповідає основним засадам призначення покарання.

Щодо апеляційних вимог обвинуваченого ОСОБА_6 про застосування ст.69 КК України та пом`якшення покарання, то, на переконання колегії суддів апеляційного суду, такі не підлягають до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

З огляду на те, що ані судом першої інстанції, ані апеляційним судом у ході розгляду апеляційної скарги не встановлено обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, а вказані обвинуваченим такі обставини, як наявність малолітньої дитини, визнання вини та щире розкаяння у вчиненому, були враховані місцевим судом при обранні ОСОБА_6 покарання, такі за своєю сутністю істотно не знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, відтак їх наявність сама по собі не може бути безумовною підставою для застосування ст.69 КК України та призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті кримінального закону.
Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду не вбачає підстав для застосування ст.69 КК України.

Оскаржуваний вирок суду першої інстанції є законним й обґрунтованим, а отже підстав для його зміни чи скасування та для задоволення вимог апеляційної скарги не вбачається.
Поряд з тим, відповідно до ч.5 ст.72 КК України зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У строк попереднього ув`язнення включається, зокрема, строк тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.
При цьому, попереднє ув`язнення у розумінні положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

З огляду на те, що у даному кримінальному провадженні до обвинуваченого ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання, що такому на підставі ч.5 ст.72 КК України слід зарахувати у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 06.12.2016 року до дня набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
постановила:
вирок Сихівського районного суду м.Львова від 13 березня 2017 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, його апеляційну скаргу без задоволення.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 06.12.2016 року по 12.06.2017 року з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4