Справа № 206/1267/17
1-кс/206/95/17
УХВАЛА
14 березня 2017 року Слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3

власника майна ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

09 березня 2017 року слідчий СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням, погодженим із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , про арешт майна.
Вимоги клопотання слідчим обґрунтовані тим, що 07.03.2017 року до чергової частини Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, надійшов рапорт про те, що 07.03.2017 року був зупинений автомобіль «ПЕЖО 605», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході огляду номера кузова вказаного автомобіля, було виявлено, що даний номер не чіткий, тому що цифри з яких складається номер, мають різну глибину та ширину нанесення (ЖЄО № 3215).
07 березня 2017 року слідчим СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ст. лейтенантом поліції ОСОБА_6 було оглянуто та вилучено автомобіль «ПЕЖО 605», державний номер НОМЕР_1 , кольору «мокрий асфальт», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 07.07.2006 року та ключ від автомобіля «ПЕЖО 605».
Беручи до уваги те, що 07.03.2017 року під час проведення огляду за адресою: м. Дніпро, вул. Гаванська, 4, тимчасово вилучені речі і документи мають суттєве доказове значення у кримінальному провадженні для підтвердження або спростування факту вчинення невстановленими особами злочину, відповідальність за яке передбачена ст.290 КК України, виникла об`єктивна необхідність у накладенні арешту з метою позбавлення можливості розпоряджатися будь - яким чином наступним майном, а саме: автомобілем «ПЕЖО 605», державний номер НОМЕР_1 , 1990 року випуску, кольору «мокрий асфальт»; свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 07.07.2006 року; ключем від автомобіля «ПЕЖО 605».
Просить суд задовольнити клопотання та накласти арешт у вигляді заборони на розпорядження майном, вилученим під час огляду 07.03.2017 року за адресою: м. Дніпро, вул. Гаванська, 4, а саме: автомобіль «ПЕЖО 605», державний номер НОМЕР_1 , 1990 року випуску, кольору «мокрий асфальт»: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 07.07.2006 року: ключ від автомобіля «ПЕЖО 605».
Вислухавши пояснення прокурора, який підтримав клопотання, дослідивши подані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання з наступних підстав.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Відповідно до вимог ст. 173 КПК слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З матеріалів справи вбачається, що автомобіль «ПЕЖО 605» д/н НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_3 , належить на праві власності ОСОБА_7 .
Ніяких достовірних даних, що вилучені речі є предметом, доказом кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, або були набуті в результаті вказаного кримінального правопорушення, або на них було спрямоване кримінальне правопорушення, слідчий, як особа, що звернулась з клопотанням про арешт майна, суду не надав.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що в задоволені клопотання про арешт майна слід відмовити в повному обсязі, оскільки особа, що його подала, не довела необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 167-173, 223, 234, 369-372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про арешт майна.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1