Справа № 214/2473/17
1-кп/214/500/17
У Х В А Л А

28 серпня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
провівши відкрите судове засідання в м. Кривому Розі по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000019 від 01.03.2017 року відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

Прокурор у судовому засіданні просив суд продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_5 ще на два місяці, оскільки продовжують існувати ризики визначені ст.177 КПК України. В обґрунтування наявності ризиків, прокурор зазначив, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не має постійного місця роботи, відсутні міцні соціальні зв`язки, не зареєстрований за місцем постійного мешкання, що дає підстави вважати, що обвинувачений може ухилятися від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Захисник ОСОБА_4 заперечувала з приводу клопотання прокурора та просила змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід на домашній арешт в нічний час доби, посилаючись на наявність у останнього міцних соціальних зв`язків та постійного місця проживання в м. Кривому Розі, що підтверджується показами свідка ОСОБА_8 та наданими документами.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника щодо заміни запобіжного заходу на домашній арешт в нічний час доби, щоб мати можливість працювати. При цьому пояснив, що він до затримання працював та здійснював оплату за орендовану квартиру, оскільки не має житла на праві власності.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію обвинуваченого ОСОБА_5 щодо заміни запобіжного заходу на домашній арешт.
Представник потерпілого ОСОБА_7 з приводу заявлених клопотань покладався на розсуд суду.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 вважала за можливе змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 на домашній арешт та не заперечувала проти проживання останнього разом з нею в квартирі, яку вона орендує за адресою: АДРЕСА_1 . На підтвердження зазначеного надала копію договору оренди від 27.04.2017 року на вищезазначену квартиру, укладеного між нею та орендодавцем ОСОБА_9 . Крім того, зазначила, що є двоюрідною сестрою ОСОБА_5 по лінії матері, на підтвердження чого надала копію свого свідоцтва про народження, копію паспорта її матері ОСОБА_10 , копію свідоцтва про одруження її батьків та копію свідоцтва про смерть її матері ОСОБА_10 .
Вислухавши думки сторін кримінального провадження, покази свідка ОСОБА_8 в межах розгляду клопотань, дослідивши обвинувальний акт, матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора та відмову в задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 .
Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, доданого до обвинувального акту під час досудового розслідування відносно ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до положень ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Ухвалою суду від 05 липня 2017 року продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного ОСОБА_5 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, строком на два місяці, тобто до 02.09.2017 року.
Однак, враховуючи стадію судового розгляду даного кримінального провадження, суд приходить до висновку, що воно не буде завершено до спливу строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, визначеного ухвалою суду від 05 липня 2017 року.
Обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні злочину середньої тяжкості, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до 5 років.
Вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п.79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, згідно якої питання обґрунтованості тривалості тримання під вартою не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних його обставин. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.
Суд вважає, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, оскільки злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 обвинувачується відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості. Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, не має постійного місця роботи, не зареєстрований за місцем тимчасового мешкання, що дає підстави вважати, що обвинувачений може ухилятися від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
З урахуванням вищевикладеного, особи обвинуваченого ОСОБА_5 , який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, по двом з яких відбував покарання у виді позбавлення волі, є достатньо підстав вважати, що більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.
За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав та доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою ще на два місяці.
Приходячи до вказаного вище висновку, суд не приймає до уваги доводи, викладені в запереченнях та клопотаннях обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу її підзахисному на домашній арешт в нічний час доби, для забезпечення можливості останньому працювати, виходячи з наступного.
Суд критично відноситься по показань свідка ОСОБА_8 , яка є двоюрідною сестрою обвинуваченого ОСОБА_5 , з приводу наявності між ними соціальних зв`язків, вважаючи їх недостатньо міцними, враховуючи ступінь родинного зв`язку, оскільки вони не можуть виправдати зміну останньому запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.
Разом з тим, суд критично відноситься і до показань обвинуваченого ОСОБА_5 про наявність у нього до затримання доходу, отриманого від виконання робіт по договору, яким він оплачував зобов`язання ОСОБА_8 за договором оренди квартири, в якій вони проживали, оскільки зазначені обставини спростовуються показами останньої, яка пояснювала, що має малолітню дитину, однак навчається та працює, а весь цей час, до затримання, за дитиною доглядав обвинувачений ОСОБА_5 .
Зазначені вище обставини не спростовують висновків суду та доводів сторони обвинувачення, що ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України перестали існувати.
Отже, за вказаних вище обставин, існують всі підстави вважати, що продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 є виправданим, незважаючи на існування презумпції невинуватості, яка в даному випадку не переважає правило поваги до особистої свободи, а відтак суд не вбачає підстав для задоволення клопотань про заміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу на домашній арешт.
Керуючись ст.ст. 176, 178, 183, 184, 331, 369, 371 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.
Відмовити в задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України строком на два місяці, тобто до 26 жовтня 2017 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1