1-кп/381/270/17
381/2410/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 липня 2017 року м.Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

Головуючого-судді - ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

інших учасників судового розгляду:

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001767 від 05.09.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Скригалівка Фастівського району Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-08.09.1998 року Фастівським міським судом Київської області за ст. 86-1, 89 ч. 1, 140 ч. 3 КК України до десяти років позбавлення волі;

-26.08.2005 року Попільнянським районним судом Житомирської області за ст. 185 ч. 5, 69 КК України до чотирьох років чотирьох місяців позбавлення волі;

-23.01.2006 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ст. 185 ч. 3, 70 ч. 4 КК України до семи років позбавлення волі; звільнився 03.02.2012 року по відбуттю покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 27 серпня 2016 року близько 13 години перебував як найманий працівник на випробувальному терміні по місцю своєї роботи на території автопідприємства ФОП ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 , де виконував визначену йому роботу, маючи змогу вільно пересуватися по всій території автопідприємства, яке огороджене, та заходити в приміщення цехів, які в робочий час відчинені для забезпечення працівникам доступу до інструментів.

Перебуваючи на території вказаного автопідприємства, ОСОБА_4 зайшов в приміщення токарного цеху, де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, яке знаходилося в цеху. Скориставшись тимчасовою відсутністю інших працівників та власника автопідприємства, ОСОБА_4 діючи повторно, розуміючи протиправний характер своїх дій, усвідомлюючи, що в нього відсутні правові підстави розпоряджатися майном ОСОБА_6 , з метою збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу таємно викрав болгарку «Макіта» вартістю 700,00 грн., електродриль «Фіолент» вартістю 500,00 грн., електрошуруповерт «Повертек» вартістю 300,00 грн., електролобзик «Блекмастер» вартістю 300,00 грн., чим завдав шкоди ОСОБА_6 на загальну суму 1800,00 грн. та з місця події втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Тому суд вважає обвинуваченого ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно.
29.06.2017 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України, розміру шкоди, завданої злочином, обставини її відшкодування. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначення покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в один рік шість місяців.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив вказану угоду з потерпілим, який також не заперечував проти цього, затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватими, згідно із ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, від яких є потерпілій.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим, та ним самим безпосередньо, угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив з прямим умислом дії, що виразились в таємному викрадені чужого майна(крадіжці), вчиненого повторно, а тому його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати в справі відсутні.

Питання з речовими доказами, суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 474 та 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Затвердити у кримінальному провадженні № 0001767 від 05.09.2017 року угоду про примирення від 29.06.2017 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 26 липня 2017 року.

Речові докази: електролобзик «Блекмастер» - повернути власнику ОСОБА_7 .

Цивільний позов по справі не заявлено.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: ОСОБА_1