Справа № 357/5097/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 травня 2017 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області
ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_4
представника Білоцерківської ВК №35 ОСОБА_5
розглянувши клопотання засудженого вироком Миронівського районного суду Київської області від 30.03.2015 року за ч. 1 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миронівка Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, проживаючого до засудження за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимого
1)07.05.1973 року Миронівським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 140, ст. 45 КК України (1960 року) до 2 років позбавлення волі умовно, з іспитовим строком 3 роки;
2) 25.12.1975 року Миронівським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 141, ст. 43 КК України (1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільненого умовно з обов`язковим залученням до праці на 1 рік 11 місяців. 13.02.1978 року повернутий в місця позбавлення волі на 1 рік 5 місяців. Звільненого 18.12.1978 року умовно-достроково на 6 місяців 25 днів;
3) 18.11.1980 року Миронівським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 82 КК України (1960 року) до 3 років позбавлення волі. Звільненого 06.10.1982 умовно з обов`язковим залученням до праці на 1 рік 1 місяць 18 днів. 29.12.1984 року повернутий до місць позбавлення волі на 10 місяців 28 днів. Звільненого 19.07.1985 року по кінцю строку.
4) 13.04.1995 року Миронівським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 141, ст. 43 КК України (1960 року) до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільненого 22.05.1996 року за ст. 1 Указу Президента «Про Амністію» від 16.04.1996 року.
5) 17.09.1999 року Миронівським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 140 КК України (1960 року) до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільненого 17.05.2000 року умовно-достроково на 7 місяців 27 днів;
6) 08.07.2003 року Миронівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Не звільнявся.
7) 12.08.2003 року Миронівським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільненого 10.06.2005 року по кінцю строку.
8) 12.11.2014 року Миронівським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ст. 75 КК України до 1 року позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки.
про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,
В С Т А Н О В И В:
До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , у якому він просить на підставі ст. 82 КК України замінити невідбуту частину покарання більш м`яким. Обґрунтовуючи клопотання, засуджений посилається на те, що з 06.06.2015 року відбуває покарання в БВК № 35 , працевлаштований , позитивно характеризується, має 3 заохочення, а тому до нього може бути застосовано положення ст. 82 КК України.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 своє клопотання підтримав.
Відповідно ч. 1 до ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
Представник Білоцерківської виправної колонії №35 та прокурор просять відмовити у задоволенні клопотання, зважаючи на відсутність підстави, зокрема з огляду на пенсійний вік засудженого.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, особову справу засудженого, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню за таких підстав.
Умовами застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є: 1) засуджений відбуває покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі (ч. 1 ст. 82 КК України); 2) він став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК України); 3) він фактично відбув встановлену ч. 4 ст. 82 КК України частину призначеного судом покарання.

В силу п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої і другої групи.
З досліджених даних з особової справи засудженого видно, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 на час вирішення клопотання досяг віку 60 років, тобто пенсійного віку, у зав`язку з вимогами ч. 3 ст. 61 КК України не може відбувати покарання у виді обмеження волі.
Керуючись ст. 82 КК України, 537, 539 КПК України, суд
у х в а л и в:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання за вироком Миронівського районного суду Київської області від 30.03.2015 року відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення .
Повний текст ухвали виготовлено 24.05.2017 року та проголошено о 17.год. 15 хв.
Суддя ОСОБА_1