АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 613-1155/16-к Головуючий 1-ої інстанції
Провадження № 11кп/790/329/17 ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.186 КК України Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

представника потерпілої ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 за апеляційною скаргою обвинуваченої на вирок Богодухівського районного суду Харківської області від 23 вересня 2016 року, -
В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка смт Софіївка Софіївського району Дніпропетровської області, громадянка України, з базовою вищою освітою, раніше не судима, заміжня, працююча головним бухгалтером у ТОВ «Богодухівсількомсервіс», яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнана винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та їй призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Долю речових доказів вирішено згідно ст.100 КПК України.
Як встановив суд, близько 10 години 30 хвилин 26 червня 2016 року ОСОБА_8 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, знаходилась на території ТОВ «Богодухівський ринок», що розташований за адресою: Харківська область, м. Богодухів, вул. Кооперативна, 6, де, шляхом вільного доступу, відкрито, незаконно заволоділа ланцюжком із металу сірого кольору, срібною ладанкою 925 проби, вагою 1,08 гр., розміром 7*12 мм., вартістю 12 грн. 99 коп., срібною ладанкою 925 проби, вагою 1,46 гр., розміром 12*15 мм., вартістю 17 грн. 45 коп., всього на загальну суму 35 грн. 55 коп., що належить ОСОБА_10 , 1966 року народження, після чого з місця пригоди зникла, а викраденим розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.
В апеляційній скарзі обвинувачена зазначає, що суд, розглянувши кримінальне провадження у порядку ст.349 КПК України, не у повному обсязі врахував всі обставини, при яких металевий ланцюжок опинився у неї.
Вважає, що в її діях відсутній факт умисного заволодіння чужим майном, оскільки її дії були направлені на те, щоб вирватись від насильницьких дій ОСОБА_12 . Так, у суді першої інстанції вона пояснювала, що між нею та потерпілою виникла сварка, у результаті якої потерпіла схватила її за волосся. Коли їх стали розтягувати, виявила у руці металевий ланцюжок потерпілої. Після цього, вона одразу ж звернулась до відділу поліції, повідомивши про обставини події, а також те, що у неї знаходиться ланцюжок потерпілої, який вона віддала працівникам поліції.
Обвинувачена вказує, що хоча вона й визнала у судовому засіданні свою провину у скоєному, але у своїх поясненнях зазначала, що не мала умислу на відкрите викрадення чужого майна та підтверджувала ті обставини, які відбулися при сварці.

Просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження.
Заслухавши доповідь судді, обвинувачену ОСОБА_8 та її захисника ОСОБА_9 , які просили задовольнити апеляційну скаргу та скасувати вирок суду першої інстанції, прокурора, потерпілу ОСОБА_10 та її представника ОСОБА_11 які вважали вирок суду законним та заперечували проти задоволення апеляційної скарги як необґрунтованої, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухваленим судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК, ухваленим судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до КПК, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Як вбачається з вироку, судовий розгляд проведено за правилами ч.3 ст.349 КПК України.

Визначаючи обсяг доказів, що підлягають дослідженню, та порядок їх дослідження суд дійсно має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. У разі, якщо будь-яка з наведених обставин заперечується учасниками судового провадження, докази мають досліджуватися судом у загальному порядку, а спрощена процедура застосована бути не може.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, обвинувачена ОСОБА_8 під час допиту в судовому засіданні, категорично заперечувала свій умисел на відкрите заволодіння майном потерпілої ОСОБА_10 , пояснювала, що речі потерпілої, а саме: ланцюжок із срібла та ладанка(загальною вартістю 35 грн.), опинилися у неї випадково після бійки з потерпілою, яка виникла раптово, на грунті особистих неприязних стосунків, що існують між ними з 2012 року. Не повернула вона ланцюжок після закінчення конфлікту потерпілій тільки тому, що побоялась відновлення бійки. Але відразу ж поїхала до місцевого відділення поліції, та добровільно видала речі потерпілої, написавши відповідну письмову заяву.

Такі ж пояснення апелянт надала і в суді апеляційної інстанції, зазначивши також що погодилася на спрощений порядок розгляду справи за порадою свого захисника, не до кінця усвідомлюючи наслідків цієї дії.

Потерпіла ОСОБА_10 , підтвердила в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, що коли її ланцюжок опинився в руках обвинуваченої, то та заявила, що з допомогою цього ланцюжка вона наведе їй порчу.

Незважаючи на такі показання сторін, суд першої інстанції, не впевнившись, що ОСОБА_8 правильно сприймає зміст обставин які їй інкримінуються та добровільно зайняла таку позицію, передчасно визначив спрощений порядок дослідження доказів по справі, що призвело до істотного обмеження процесуальних прав обвинуваченої у тому числі передбачених ч.4 ст. 42 КПК України, що зрештою перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. У відповідності до вимог ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Таким чином, недотримання судом першої інстанції встановленої законом процедури судового розгляду, зокрема, безпідставне застосування ч.3 ст. 349 КПК України, як істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, є підставою для скасування вироку у повному обсязі.
Оскільки вирок підлягає скасуванню в зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, апеляційний суд при призначенні нового судового розгляду, відповідно до вимог ч.2 ст.415 КПК України не вправі вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому доводи апеляційної скарги обвинуваченої щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, підлягають перевірці в ході нового розгляду в суді першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, ч.1 ст.412 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченої задовольнити частково.

Вирок Богодухівського районного суду Харківської області від 23 вересня 2016 рокущодо ОСОБА_8 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_5