Справа № 403/107/16-к
Провадження №1-кп/403/1/17
У Х В А Л А
06 вересня 2017 р. Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
з участю:
секретаря судового засідання: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
захисника (адвокат): ОСОБА_4
обвинуваченого: ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровський Одеської області, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, раніше не судимого, не працює, жителя АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, клопотання захисника (адвоката) ОСОБА_4 про визнання доказів недопустимими,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 21 жовтня 2015 року біля 11.40 год. та 22 жовтня 2015 року біля 12.30 год., обіймаючи посаду начальника Устинівського РВ УМВС України в Кіровоградській області, майор міліції, працівник правоохоронного органу, службова особа, що постійно здійснює функції працівника органу виконавчої влади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій, шляхом вимагання одержав від ОСОБА_6 на АДРЕСА_2 грошові кошти в сумі 500.00 грн. і 2000.00 грн., як неправомірну вигоду за вирішення питання про не притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за ст.185 КК України, чим вчинив одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дії з використанням наданого службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 21 жовтня 2015 року біля 15.10 год. та 22 жовтня 2015 року біля 15.50 год., обіймаючи посаду начальника Устинівського РВ УМВС України в Кіровоградській області, майор міліції, працівник правоохоронного органу, службова особа, що постійно здійснює функції працівника органу виконавчої влади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій, шляхом вимагання одержав від ОСОБА_7 у службовому кабінеті адміністративнорго приміщення Устинівського РВ УМВС України в Кіровогадській області вул. Леніна, 56 в смт. Устинівка Кіровоградської області грошові кошти в сумі 1500.00 грн. і 3500.00 грн., як неправомірну вигоду за вирішення питання про гарантування ОСОБА_7 безперешкодного користування легковим автомобілем "ВАЗ-2109", д.н.з НОМЕР_1 , який є "Двійником" на території Кіровоградської області, чим вчинив одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дії з використанням наданого службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважає, що клопотання захисника ОСОБА_4 про визнання доказів недопустимими задоволенню не підлягає, як необгрунтоване.
В судовому засіданні захисник (адвокат) ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 вважають, що клопотання про визнання доказів недопуситими підлягає задоволенню, як обгрунтоване.
Заслухавши прокурора ОСОБА_3 , захисника (адвоката) ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає, що клопотання про визнання доказів недопустимими задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Під час судового розгляду кримінального провадження захисником (адвокат) ОСОБА_4 подано клопотання про визнання доказів недопустимими. Клопотання обгрунтовується тим, що якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів кримінального провадження, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.Обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення не може ґрунтуватися на фактичних даних, одержаних у результаті негласних слідчих (розшукових) дій з порушенням порядку, встановленого КПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 290 КПК України, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь - які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання. Сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одна одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду. Якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази (частини 11, 12 статті 290 КПК). Розсекречення матеріалів НСРД покладається на прокурора, оскільки доведення допустимості доказів є його прямим обов`язком, в порядку передбаченому Інструкцією про організацію проведення негласних слідчих дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції 16 листопада 2012 року за №114/1042/516/1199/936/1687/5. Якщо ж прокурор відмовляється прийняти рішення про розсекречування матеріалів НСРД, а сторона захисту наполягає на недопустимості доказів, отриманих внаслідок проведення негласних слідчих (розшукових) дій, суд, повинен брати до уваги зміст частин 3, 4 ст. 17 КПК, та вирішити питання про їх недопустимість.
Сторона захисту не заперечує доступ до матеріалів кримінального провадження, але вважає, що прокурором не виконано процесуального зобов`язання про відкриття в повному обсязі матеріалів НСРД, так як досудовим слідством допущено зловживання своїми повноваженнями під час проведення НСРД, слідчі дії проведено без дотримання Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» та глави 21 КПК України.
В рішенні Конституційного Суду України № 12рп/2011 від 20 жовтня 2011 року (справа № 1-31/2011) зазначається, що положення статті 62 Конституції України спрямовані на забезпечення прав і свобод людини і громадянина, а саме: обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, тобто обвинувачення у вчиненні злочину не може ґрунтуватися на фактичних даних, одержаних у результаті оперативно-розшукової діяльності уповноваженою на те особою без дотримання конституційних положень або з порушенням порядку, встановленого законом, а також одержаних шляхом вчинення цілеспрямованих дій щодо їх збирання і фіксації із застосуванням заходів, передбачених Законом України «Про оперативно-розшукову діяльність», особою, не уповноваженою на здійснення такої діяльності. Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (частина друга статті 84 КПК України). Статтею 86 КПК України передбачено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 94 КПК України, суд має оцінити кожний доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності. Судом встановлено, що при відкритті матеріалів кримінального провадження, досудовим слідством окрім протоколів, у яких зафіксовано хід та результати проведення певних слідчих дій, в тому числі негласних слідчих (розшукових) дій розсекречених прокурором, стороні захисту надано матеріали, які є правовою підставою проведення таких дій, що забезпечує можливість перевірки стороною захисту допустимості результатів таких дій як доказів. Відповідно до статті 290 КПК України, стороною обвинувачення надано стороні захисту доступ до усіх доказів, що є у розпорядженні обвинувачення, включаючи й ті, що підтверджують збирання інших доказів.
При встановлених обставинах, суд вважає, що клопотання захисника (адвоката) ОСОБА_4 про визнання доказів недопустимими задоволенню не підлягає відповідно до ч.1 ст. 87 КПК України, так як недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією України та Законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Керуючись ст. ст.370, 372 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення.
Суддя Устинівського
районного суду: ОСОБА_1