Справа № 592/1369/17
Провадження № 1-кп/592/222/17

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого: адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Суми кримінальне провадження № 0000379 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Біликівка, Білопільського р-ну, Сумської обл. , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , який працює водієм в ПП ОСОБА_6 , розлученого, який має професійно-технічну освіту, українця, громадянина України, раніше не судимого, невійськовозобов`язаного,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Досудовим розслідуванням було встановлено, що в період часу з 20 по 25 грудня 2016 року (точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилося за можливе) , знаходячись в м. Суми, у невстановлений спосіб та місці, ОСОБА_5 придбав посвідчення учасника бойових дій, виданого на ім`я ОСОБА_7 , серія НОМЕР_1 персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 від 21.11.2015 року. В цей момент у нього виник умисел, направлений на підроблення придбаного ним офіційного документу (посвідчення) та подальшого його використання для отримання передбачених законодавством пільг. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на підроблення офіційного документу з метою його подальшого використання, ОСОБА_5 того ж дня, повернувшись додому за адресою: АДРЕСА_1 , відокремив фотокартку з своїм зображенням від власної медичної картки, на якій залишилася частина штампу медичного закладу та підібравши вірний кут фотокартки, на якому були частина відтиску печатки Комунальни.... та наклеїв у посвідчення, тим самим підробивши його. Вчиняючи дії, пов`язані із підробленням офіційного документа, а саме: посвідчення учасника бойових дій, шляхом вклеювання фотокартки з метою подальшого використання, ОСОБА_5 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх злочинних дій, передбачав настання суспільно небезпечних наслідків і бажав настання таких наслідків, тобто вчинив злочин з прямим умислом. У подальшому, діючи умисно, переслідуючи корисливу мету, а саме: користування пільгами учасника бойових дій, ОСОБА_5 демонстрував власноруч підроблений ним документ у громадському транспорті, що й робив до 28.01.2017 року. Тобто ОСОБА_5 , постійно використовуючи завідомо власноруч підроблений ним документ, усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх злочинних дій, передбачав настання суспільно небезпечних наслідків і бажав настання таких наслідків, тобто вчинив злочин з прямим умислом. 28.01.2017 близько 16 години 40 хвилин в будівлі залізничної станції Суми , розташованої за адресою: м. Суми, вул. Привокзальна, 1, ОСОБА_5 було зупинено співробітниками поліції за вчинення адміністративного правопорушення. При перевірці документів ОСОБА_5 надав співробітникам поліції власноруч підроблене ним посвідчення, тобто свідомо, умисно та протиправно використав посвідчення учасника бойових дій, видане на ім`я ОСОБА_7 , серія НОМЕР_3 Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 від 21.11.2015 року у власних цілях. Своїми умисними діями, які виразились в підробленні офіційного документа, а саме: посвідчення учасника бойових дій, виданого на ім`я ОСОБА_7 , серія НОМЕР_3 Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 від 21.11.2015 року, з метою подальшого використання, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України, тобто підроблення офіційного документа з метою його використання підроблювачем. Крім того, своїми умисними діями, які виразились у використанні завідомо підробленого офіційного документа, а саме: посвідчення учасника бойових дій, виданого на ім`я ОСОБА_7 , серії НОМЕР_3 Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 від 21.11.2015 року, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

31.01.2017 року прокурор Сумської місцевої прокуратури радник юстиції ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_5 уклали угоду про визнання винуватості. Приймаючи до уваги те, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , відносяться до злочинів невеликої тяжкості, підозрюваний в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України, сторони погоджуються на призначенні покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 510 грн. , що становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 850 грн. , що становить п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. , що становить п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави. Із запропонованими видом покарання та мірою покарання підозрюваний згодний. Прокурору та підозрюваному роз`яснено про те, що в результаті укладення угоди про визнання винуватості вони позбавляються права на оскарження вироку суду в апеляційному або касаційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Встановивши особу ОСОБА_5 , суд роз`яснив йому суть обвинувачення, з`ясував, що воно йому зрозуміле, що він визнає себе винним. Після роз`яснення суті обвинувачення ОСОБА_5 не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Перед прийняттям рішення про затвердження угоди про визнання винуватості під час підготовчого судового засідання суд з`ясував у ОСОБА_5 , що той цілком розуміє: - що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінальних правопорушень, у вчиненні яких його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; - наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ст. 473 КПК України; - характер обвинувачення; - вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд з`ясував, що ОСОБА_5 правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи Відносно спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. ст. 468 475 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного та скороченого розгляду.

Суд переконався у судовому засіданні шляхом проведення опитування сторін, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд з`ясував у ОСОБА_5 , що він реально зможе виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, зокрема вчинити дії, перелік яких в ній зазначено.

Суд перевірив угоду на відповідність вимогам КПК України. При цьому: - умови угоди не суперечать вимогам КПК України, під час досудового розслідування не була допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке не є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; - умови угоди відповідають інтересам суспільства; - умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; - обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, не існує; - можливість виконання ОСОБА_5 взятих на себе за угодою зобов`язань очевидна.

Суд перевірив угоду на відповідність вимогам закону України про кримінальну відповідальність, зокрема, щодо узгоджених виду та міри покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд вважає: - щире каяття; - активне сприяння розкриттю злочину; - вчинення злочину вперше.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, судом встановлено не було.

Заслухавши прокурора щодо наведеного, думку обвинуваченого та його захисника щодо можливості затвердження угоди, яка розглядається, які не заперечували проти затвердження угоди про визнання винуватості, суд переконався, що угода може бути затверджена, що можливо ухвалити вирок, яким затвердити угоду і призначити узгоджену сторонами міру покарання.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 314, 468, 469, 471, 473 476 КПК України; ст. ст. 53, 358 КК України, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31.01.2017 року між прокурором Сумської місцевої прокуратури радником юстиції ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання:

- за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. ;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Речові докази по справі, а саме: посвідчення учасника бойових дій, видане на ім`я ОСОБА_7 , серія НОМЕР_3 Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 від 21.11.2015 року, зберігати в матеріалах даного кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив вирок.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1