Справа № 308/1035/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 лютого 2017 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Закарпатської області радник юстиції ОСОБА_6 , про застосування до підозрюваного, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Івано-Франківської області м. Городенка, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, з вищою освітою, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, працюючого на посаді головного спеціаліста відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, будівництва та інфраструктури Мукачівської РДА,
запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -
ВСТАНОВИВ:
У провадженні слідчого відділу прокуратури Закарпатської області перебуває кримінальне провадження №0000032 від 26.01.2017, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
31.01.2017 о 13.05 год. ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
01.02.2017 ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 368 КК України, який згідно примітки до ст. 45 КК України відноситься до категорії корупційних.
В ході допиту підозрюваний ОСОБА_4 відмовився давати показання в порядку ст. 63 Конституції України, в той же час заявив, що злочин, повідомлення про підозру в якому йому вручено, не вчиняв, грошові кошти від ОСОБА_7 не вимагав.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, повністю підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування, зокрема: заявою про злочин ОСОБА_7 від 26.01.2017 в якій він викриває протиправні наміри ОСОБА_4 , протоколом вручення ОСОБА_7 грошових коштів від 27.01.2017 в сумі 2000 грн., протоколом обшуку від 31.01.2017 по місцю проживання ОСОБА_4 , в ході чого він добровільно видав частину отриманої 27.01.2017 від ОСОБА_7 неправомірної вигоди в розмірі 1200 грн. та чоловічі зимні черевики, які зі ОСОБА_4 він придбав за частину отриманої від ОСОБА_7 неправомірної вигоди, протоколом вручення ОСОБА_7 грошових коштів від 31.01.2017, протоколом обшуку від 31.01.2017 в робочому кабінеті ОСОБА_4 , в ході чого він добровільно видав неправомірну вигоду в розмірі 2000 грн. отриману від ОСОБА_7 31.01.2017, та іншими матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких і за який йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна та зі спеціальною конфіскацією.

З огляду на те, що із 25.01.2015 набрали чинності зміни до Кримінального кодексу України (ст.ст. 45-48, 69, 75, 79, 81, 86, 87 та 91), і згідно яких по корупційних злочинах виключена можливість застосування судами звільнення від кримінальної відповідальності, призначення відбування покарання з випробуванням, та призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом, орган досудового розслідування не виключає можливості, що ОСОБА_4 , з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, у тому числі за межами області на не підконтрольних територіях Донецької і Луганської областей та Автономної Республіки Крим.

Частина свідків у даному кримінальному провадженні працівники відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, будівництва та інфраструктури Мукачівської РДА, які

ще не допитані є колегами ОСОБА_4 , а тому орган досудового розслідування не виключає можливості, що ОСОБА_4 , з метою уникнення кримінальної відповідальності буде незаконно впливати на вказаних осіб.

Крім цього, не виключена можливість, що ОСОБА_4 , завдяки своїм зв`язкам, буде здійснювати вплив на заявника ОСОБА_7 , який викрив його протиправні наміри, а також буде здійснювати вплив на експертів на виконанні в яких будуть перебувати судові експертизи призначені у даному кримінальному провадженні.

Крім цього, ОСОБА_4 маючи доступ оформлення документів пов`язаних із оформленням будівельних паспортів на будівництво будинків може вчинити інше кримінальне правопорушення пов`язане із одержанням неправомірної вигоди.

З метою запобігання вчинити підозрюваним ОСОБА_4 будь-яку з вищеописаних дій, виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, а саме обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного ОСОБА_4 .

Крім цього, за допомогою застосування до ОСОБА_4 заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого ним кримінального правопорушення.

Таким чином, орган досудового розслідування вважає, що є обґрунтовані підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Прокурор у судовому засіданні підтримав зазначене клопотання.

Підозрюваний та його захисник заперечили проти зазначеного клопотання, оскільки вважають, що задля уникнення ризиків та забезпечення інтересів слідства достатньо буде застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.

Захисник також зазначив, що на його думку, його підзахисний необґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину за ч. 3 ст. 368 ККУ, оскільки його посада відноситься до категорії «В», тобто він не є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши докази, додані до клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.
У відповідності до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Як зазначено у ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених
частиною першою цієї статті.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Санкція ч. 3 ст. 368 КК України, у вчиненні злочину за якою підозрюється ОСОБА_4 передбачає відповідальність за прийняття пропозиції, обіцянки або одержання службовою особою неправомірної вигоди, а так само прохання надати таку вигоду для себе чи третьої особи за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, якщо предметом такого діяння була неправомірна вигода у великому розмірі або вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, або за попередньою змовою групою осіб, або повторно, або поєднане з вимаганням неправомірної вигоди та карається позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
При цьому суд не приймає до уваги доводи захисника, що його підзахисний необґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину за ч. 3 ст. 368 ККУ, оскільки його посада відноситься до категорії «В», тобто він не є службовою особою, яка займає відповідальне становище, оскільки, у даному випадку, дії його підзахисного кваліфіковані органом досудового розслідування саме за ч. 3 ст. 368 КК України у зв`язку із поєднанням їх з вимаганням такої неправомірної вигоди, що знайшло своє відображення у повідомленні про підозру від 01.02.2017 року.

В обґрунтування клопотання орган досудового розслідування зазначив у якості ризиків наступні обставини: підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим самим ухилятися від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, незаконно впливати на свідків, які ще не допитані, здійснювати вплив на експертів на виконанні в яких будуть перебувати судові експертизи призначені у даному кримінальному провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Органом досудового розслідування належними та допустимими доказами доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, зокрема: заявою про злочин ОСОБА_7 від 26.01.2017 в якій він викриває протиправні наміри ОСОБА_4 , протоколом вручення ОСОБА_7 грошових коштів від 27.01.2017 в сумі 2000 грн., протоколом обшуку від 31.01.2017 по місцю проживання ОСОБА_4 , в ході чого він добровільно видав частину отриманої 27.01.2017 від ОСОБА_7 неправомірної вигоди в розмірі 1200 грн. та чоловічі зимні черевики, які зі ОСОБА_4 він придбав за частину отриманої від ОСОБА_7 неправомірної вигоди, протоколом вручення ОСОБА_7 грошових коштів від 31.01.2017, протоколом обшуку від 31.01.2017 в робочому кабінеті ОСОБА_4 , в ході чого він добровільно видав неправомірну вигоду в розмірі 2000 грн. отриману від ОСОБА_7 31.01.2017, та іншими матеріалами кримінального провадження.

Суд також вважає обґрунтованою наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, що підозрюваний усвідомлюючи тяжкість покарання може переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків та експертів у цьому кримінальному провадженні, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 цього Кодексу, на які вказує прокурор.
Суд також оцінює в сукупності всі обставини, перелічені у ст. 178 КПК та приймає до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, який у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином, має постійне зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за якою зареєстрований з 1988 року, тобто тривалий час постійно проживає; має міцні соціальні зв`язки, а саме: проживає разом із жінкою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочкою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має на утриманні матір ОСОБА_10 , 1945 р.н., за місцем роботи характеризується позитивно, раніше не судимий, йому не повідомлялося про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.
З урахуваннями викладеного, та того факту, що ОСОБА_4 має постійне, зареєстроване місце проживання, міцні соціальні зв`язки, той факт, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності та беручи до уваги правові позиції, викладені у рішенні ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" про необхідність при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вирішувати питання про застосування альтернативного запобіжного заходу, з урахуванням даних про особу підозрюваного, та встановлених обставин, передбачених ст.178 КПК України, суд дійшов висновку, що слідчим не доведено суду належними та допустимими доказами недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу задля запобігання наявним ризикам.
У даному випадку, суд вважає, що обґрунтованим є застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у період доби із 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. без застосування електронного засобу контролю, зобов`язавши підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, а також виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, а саме:
- не відлучатися із населеного пункту в якому він фактично проживає: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування із свідком (заявником) ОСОБА_7 у цьому кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Суд також вважає за необхідне зазначити, що строк дії зазначеної ухвали слід рахувати з 31 січня 2017 року з 13 год. 05 хвилин дня затримання особи відповідно до протоколу затримання від 31.01.2017 року, тобто саме цю дату слід вважати днем винесення.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 309 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання слідчого.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період доби із 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. без застосування електронного засобу контролю, зобов`язавши підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, а також виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, а саме:
- не відлучатися із населеного пункту в якому він фактично проживає: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування із свідком (заявником) ОСОБА_7 у цьому кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Також роз`яснити ОСОБА_4 що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Ухвалу направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Строк дії зазначеної ухвали два місяці з дня винесення.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1