Провадження № 1-кп/638/792/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.08.2017 р. Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглянувши в підготовчому відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова кримінальне провадження №0002063 від 26.04.2017 р., за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Луганськ, маючої вищу освіту, не заміжню, раніше не судиму, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:
11.07.2017 р. в провадження Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, переслідуючи корисливу мету незаконного збагачення за рахунок державних коштів, 16.10.2014 р. звернулась до Управлінні праці та соціального захисту населення Дзержинського району м. Харкова (в теперішній час Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району ХМР) за адресою: вул. Тобольська 65, м. Харків, щодо оформлення щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції (згідно постанови КМ України № 505), з метою заволодіння чужим майном, власноручно заповнила відповідну заяву, в якій, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своєї бездіяльності та бажаючи їх настання, умисно не повідомила відомості, котрі необхідно було вказати, оскільки вони виключають можливість надання відповідної допомоги, про те, вона на момент звернення до Управління праці та соціального захисту населення Дзержинського району м. Харкова мала житлове приміщення, розташоване в регіонах інших, ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, а саме двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві власності на підставі договору дарування, р. №3-1963, від 30.10.2007 р.

В подальшому, діючи з єдиним злочинним умислом, направленим на продовження отримання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з районів проведення АТО, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ,16.04.2015 р., 26.10.2015 р., 15.04.2016 р. ОСОБА_5 зверталась до Управлінні праці та соціального захисту населення Дзержинського району м. Харкова (в теперішній час Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району ХМР) з заявами про подовження виплати щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції (згідно постанови КМ України № 505), які заповнювала власноручно, не вказавши наявність житлового приміщення, розташованого в регіонах інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, а саме двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході проведення в 2016 р. перевірки УПСЗН адміністрації Шевченківського району ХМР спеціалістами Державної фінансової інспекції в Харківській області було виявлено, що ОСОБА_5 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , при заповненні 24.10.2014 р., 16.04.2015 р., 26.10.2015 р., 15.04.2016 р. заяв для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, шляхом замовчування не вказала про наявність у неї житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Своїми діями ОСОБА_5 спричинила матеріальну шкоду державі на загальну суму 16674,33 грн.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство).

В підготовчому засіданні обвинувачена заявила клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям в порядку ст.45 КК України та пояснила, що визнає себе винною у вчиненні злочину, щиро кається у скоєному, добровільно, без рішення суду повністю відшкодувала спричинену шкоду.

Представник потерпілого в судовому засіданні повідомив, що Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради претензій матеріального характеру до ОСОБА_5 не має, заподіяна шкода відшкодована в повному обсязі, проти звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності не заперечує.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченої про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України.

Суд, вислухавши думку прокурора та інших учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до висновку, що ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності в зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження закриттю, з наступних підстав.

Статтею 45 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялась, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Суд враховує, що ОСОБА_5 раніше не судима, після вчинення злочину щиро покаялась у скоєному, активно сприяла розкриттю злочину та відшкодувала в повному обсязі завдану матеріальну шкоду на стадії досудового розслідування та її дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 190 КК України.

Відповідно до норм ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

При цьому, судом роз`яснено обвинуваченій суть обвинувачення та підстави звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження, як це передбачено ст. 285 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 ст. 285 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом в звязку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частини другої ст. 284 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлений, судові витрати відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

На підставі викладеного, ст. 45 КК України, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284, ст.ст. 285, 286, 288, п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, в звязку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження №0002063 від 26.04.2017 р. у відношенні ОСОБА_5 , за ч. 1 ст. 190 КК України закрити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м.Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1