Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/3430/16-к
Провадження № 1-кс/644/3/17
УХВАЛА
Іменем України
18 січня 2017 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова у складі:

Головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

При секретарі ОСОБА_2 ,

За участю прокурора ОСОБА_3 ,

За участю заявниці ОСОБА_4 ,

Розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м.Харкова скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження та відмову у визнанні потерпілою, -

ВСТАНОВИВ:
Заявником подано до суду відповідну скаргу. Ухвалою від 09 листопада 2016 року відкрито провадження за скаргою та поновлено пропущений строк на подання скарги. В обґрунтування скарги заявниця посилається на те, що 06.04.2016 року вона дізналась про закриття кримінального провадження №0000277 від 26.01.2016 року та про відмову у визнанні її потерпілою за даним провадженням. Просила скасувати постанову слідчого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, оскільки розслідування не проводилось належним чином відповідно до вимог ст.ст. 91-92 КПК України. Також просила скасувати постанову слідчого про відмову у визнанні її потерпілою в рамках даного провадження, повернути матеріали кримінального провадження на досудове розслідування.

В судовому засіданні заявник доводи викладені в скарзі та додатково наданих письмових поясненнях, що долучені до справи, підтримала, просила скасувати постанову про закриття кримінального провадження, постанову про відмову у визнанні її потерпілою, оскільки слідчим не було враховано, що їй завдано значну моральну шкоду, а також просила зобов`язати слідчого внести зміни до запису в ЄРДР щодо викладення в фабулі обставин вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

Прокурор проти задоволення скарги заперечувала, посилалась на те, що постанови слідчим прийняті законно та обґрунтовано, підстав для їх скасування не вбачається,оскільки в ході проведення розслідування не було підтверджено об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ст.383 КК України.

Слідчий Індустріального ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, про час та дату розгляду справи повідомлялась. Суд, вислухавши пояснення заявниці, прокурора, дослідивши матеріали судового провадження, матеріали наданого кримінального провадження № 0000277, встановив наступне.

Відповідно до ст. 7 КПК України однією з загальних засад кримінального провадження є законність, яка згідно положень ч. 2 ст. 9 КПК України полягає в обов`язку прокурора, слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Предметом оскарження є постанова про відмову у визнання потерпілою від 04 березня 2016 року та постанова про закриття кримінального провадження від 11 березня 2016 року.

26.01.2016 року на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 06.012016 року, що надійшла до чергової частини Орджонікідзевського відділу поліції, було внесено заяву ОСОБА_4 від 06.01.2016 року про кримінальне правопорушення, передбачене ст.383 КК України до ЄРДР. Доручення про проведення досудового розслідування було надано слідчому ОСОБА_5 .. Призначено для здійснення процесуального керівництва прокурора Харківської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 ..

Із змісту заяви ОСОБА_4 від 06.01.2016 року вбачається, що нею повідомлено про вчинення щодо неї кримінального правопорушення 03.01.2016 року її сусідом ОСОБА_6 , передбаченого ч.6 ст.383 КК України за обставин викладених в заяві. Також просила притягнути до відповідальності дружину сусіда ОСОБА_7 , якою було розповсюджено неправдиві відомості щодо неї через мережу інтернет, лікаря швидкої медичної допомоги, що вніс завідомо неправдиві відомості в документацію, що також є розповсюдженням неправдивих відомостей щодо неї.

Як вбачається із змісту досліджених матеріалів було відібрано пояснення від ОСОБА_8 , ОСОБА_9 інспектором Орджонікідзевського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 , безпосередньо слідчим було допитано зазначених осіб у якості свідків. Також допитано у якості свідка ОСОБА_11 , лікаря бригади швидкої медичної допомоги, ОСОБА_12 , слідчого, що виїжджав за викликом оперативного чергового.

03.01.2016 року за повідомленням від оператора служби 102 Орджонікідзевським ВП ГУНП в Харківській області внесено до ЄРДР відомості про падіння ОСОБА_13 , за ознаками ч.1 ст.120 КК України.

01.03.2016 року заявником подано заяву до прокуратури про видачу їй пам`ятки про права та обов`язки потерпілої, допит її у якості потерпілої. Відповідно до постанови від 04.03.2016 року в задоволення заяви відмовлено. Постановою від 11.03.2016 року слідчим було закрито дане кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто за відсутністю складу злочину. В постанові про закриття кримінального провадження слідчим перелічено покази надані свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в ході проведення розслідування, та міститься посилання на те, що повідомлення по факту смерті ОСОБА_13 було внесено до ЄРДР по рапорту про виявлення трупу ОСОБА_13 , а не за заявою ОСОБА_8 чи інших осіб. Зазначено, що оскільки ст.383 КК України відносить до особливої частини XVIII розділу Кримінального кодексу України, не знайшло свого підтвердження надходження повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником. ОСОБА_4 є заявником у даному провадженні. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст.383 КК України, за яким дані внесені до ЄРДР, полягає у завідомо неправдивому повідомленні суду, прокурору, слідчому або органу дізнання про вчинення злочину. При цьому повідомлення може бути здійснене у різних формах письмово, усно, за підписом особи, яка його зробила, або без такого (анонімним). Неправдивим таке повідомлення є, коли воно стосується злочину, якого насправді не було чи нібито воно мало місце, або коли у ньому міститься інформація про вчинення злочину особою яка насправді його завідомо для винного не вчиняла, або про вчинення особою більш тяжкого злочину, ніж, той, що вона насправді вчинила. Якщо неправдиве повідомлення стосується аморальної поведінки, дисциплінарного проступку чи адміністративного правопорушення, воно не утворює складу цього злочину. Злочин вважається закінченим з моменту надходження неправдивого повідомлення до суду, прокурора, слідчого або органу дізнання.

Так, слідчим в оскаржуваній постанові зазначено про отримані дані в ході проведення допиту свідків, але не надано оцінку отриманим показам. Не встановлено чи подавались повідомлення суду, прокурору, слідчому або органу дізнання про вчинення злочину, чи є це повідомлення неправдивим, в якій спосіб було розповсюджено відповідну інформацію. Також постанова не містить мотивів прийняття рішення про закриття кримінального провадження та їх обгрунтування з огляду на зміст поданої заяви ОСОБА_4 , а саме щодо притягнення до відповідальності ОСОБА_7 за ст.383 КК України, дружини ОСОБА_14 щодо розповсюдження неправдивих відомостей щодо неї, а також лікаря швидкої допомоги, якою було внесено завідомо неправдиві дані до документації, що також став розповсюджувачем неправдивої інформації.

В матеріалах провадження наявна копія зави ОСОБА_4 від 22.02.2016 року про притягнення до відповідальності ОСОБА_8 та його дружини ОСОБА_15 за ст.384, 387 ч.2 КК України. Як вбачається з рапорту слідчого зазначена заява приєднана до кримінального провадження № 0000277. Але оцінка даній заяві не надавалась.

Фактично, зміст поданих заяв ОСОБА_4 містить в собі посилання щодо вчинення рядом осіб кримінальних правопорушень, передбачених ст.383, 384, 387 КК України. З огляду на зміст постанови, мотивів щодо закриття провадження за даними обставинами взагалі не наведено.

Тобто, слідчим при закритті кримінального провадження вимог закону не дотримано, постанова є такою, що винесена передчасно, на підставі не повно проведеного досудового розслідування, без всебічного, повного, об`єктивного дослідження даних. Під час проведення досудового розслідування є необхідним усунути недоліки зазначені в ухвалі слідчого судді, а саме встановити чи подавались повідомлення суду, прокурору, слідчому або органу дізнання про вчинення злочину, чи є це повідомлення неправдивим, в якій спосіб було розповсюджено відповідну інформацію, перевірити доводи заявника викладені в двох заявах щодо вчинення рядом осіб кримінальних правопорушень, передбачених ст.383, 384, 387 КК України, встановити та допитати особу сусіда ОСОБА_16 , на якого посилається свідок ОСОБА_17 , щодо обставин події, яка відбулась 03.01.2016 року, усунути протиріччя в частині встановлення часу події, що відбувались 03.01.2016 року, та прийняти відповідне рішення.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

При цьому, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про злочин або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 2 ст. 55 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 55 КПК України потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Правилами частини 5 ст. 55 КПК України визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до кримінального провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Із змісту постанови про відмову у визнанні потерпілим від 04 березня 2016 року вбачається, що слідчим зроблено лише посилання на те, що ст.383 КК України відноситься до особливої частини XVIII розділу Кримінального кодексу України Злочини проти правосуддя та з урахуванням об`єкту кримінального правопорушення, яким є інтереси правосуддя, а ці факти не знайшли свого підтвердження. З урахуванням даних доводів відмовлено у визнанні потерпілою ОСОБА_4 .. В постанові не зазначено обставин, передбачених у ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності яких може бути винесена постанова про відмову у визнанні потерпілим. В ході розгляду скарги заявник посилалась на те, що їй було завдано значну моральну шкоду. Враховуючи наведене, суд вважає, що постанова підлягає скасуванню, при вирішенні питання за заявою ОСОБА_4 від 01.03.2016 року є необхідним дослідити обставини, передбачені ст.55 КПК України та прийняти відповідне рішення. Після прийняття рішення за заявою, вирішити питання про допит ОСОБА_4 , з урахуванням визначеного процесуального статусу.

Враховуючи наведене, суд вважає, що постанови про відмову у визнанні потерпілою та про закриття кримінального провадження підлягають скасуванню.

Суд вважає, що посилання заявника на те, що вона просить одночасно із розглядом цієї скарги вирішити питання в частині зобов`язання слідчого внести зміни до фабули, викладеної у витягу з ЄРДР, не можуть бути предметом розгляду в рамках даної справи, оскільки дані в ЄРДР були внесені відповідно до ухвали слідчого судді, питання про правомірність відмови в задоволенні клопотання в частині уточнення обставин вчиненого злочину щодо неї від 10.02.2016 року вирішувалось слідчим суддею. В рамках даної справи провадження було відкрито саме за скаргою на дві постанови про закриття кримінального провадження та відмову в визнанні потерпілою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 304 - 307, 309 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження та відмову у визнанні потерпілою задовольнити. Скасувати постанову слідчого СВ Орджонікідзевського ВП (м.Харкова) ГУНП України в Харківській області ОСОБА_5 від 11 березня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000277 від 26.01.2016 року.
Скасувати постанову слідчого СВ Орджонікідзевського ВП (м.Харкова) ГУНП України в Харківській області ОСОБА_5 від 04 березня 2016 року про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000277 від 26.01.2016 року.
Матеріали кримінального провадження № 0000277 від 26.01.2016 року повернути до Індустріального відділу поліції ГУНП в Харківській області для продовження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1