Провадження № 1-кп/760/1256/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 лютого 2017 року Солом`янський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в м. Києві кримінальне провадження, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.11.2016 року за №0012866 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Магдебург Німеччина,громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніш судимого: 15.02.2016 року Оболонським районним судом м. Києва за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185, ч.2 ст.185,70 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_6 будучи раніш судимим за вчинення корисливого злочину, судимість у встановленому законом порядку не знята і не погашена, на шлях виправлення не став та вчинив новий корисливий злочин при наступних обставинах.

29.10.2016 року у денний час доби у обвинуваченого ОСОБА_6 який перебував в павільйоні № НОМЕР_1 на території ринку « Радіолюбитель», що розташований за адресою: м.Київ, вул. Ушинського 2-4 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, повторно, обвинувачений ОСОБА_6 впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з полиці вищевказаного павільйону, викрав відео-реєстратор « Convoу DVR-503» вартістю 1490 грн, який належить потерпілому ОСОБА_5 .

Допитаний обвинувачений ОСОБА_6 , свою вину за ст. 185 ч.2 КК України визнав повністю і пояснив, що у жовтні 2016 року знаходився в одному з павільйонів на радіо ринку, де на полиці побачив коробку, в якій щось знаходилось. Впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, взяв цю коробку і пішов на вихід. На вулиці побачив, що в коробці знаходиться відео реєстратор, який він здав у ломбард, а виручені гроші витратив на свої потреби.

Крім повного визнання своєї провини і свідчень, винність обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому злочину підтверджується і іншими фактичними доказами провадження, які всіма учасниками судового розгляду визнані, ніким не оспорюються, у відповідності зі ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільними їх дослідження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини справи підтверджені наявними у справі доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду справи, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, також визнає фактичні обставини справи доведеними.

Сукупність доказів, що узгоджуються між собою дають суду підстави кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, віднесення його до категорії злочинів середньої тяжкості, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який не працює, за місцем реєстрації характеризується посередньо, перебуває на обліку в наркологічній клінічній лікарні, але з 10.11.2016 року розпочав лікування від наркотичної залежності, на обліку в психіатричному диспансері не перебуває, повністю відшкодував завдану потерпілому шкоду, думку потерпілого з приводу призначення більш м`якого покарання ніж позбавлення волі,а також враховує повне визнання вини та каяття у вчиненому.

Обставинами, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає повне визнання вини, відшкодування завданої шкоди.

Обставин, відповідно до вимог ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

Як орієнтує Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року в пункті 26 - у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК) або була звільнена від відбування умовно-достроково (статті 81, 107 КК) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.

За сукупністю обставин вчинення злочинів, ступеня тяжкості, даних про особу обвинуваченого, який вчинив злочин в період іспитового строку, суд дійшов висновку, що відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , необхідно застосувати покарання лише з ізоляцією його від суспільства в межах санкції, інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

У зв`язку з чим, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення в період не відбутого покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 15.02.2016 року, яким його засуджено за ч.2 ст.15 ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України був звільнений від відбуття покарання з випробуванням на 1рік, суд вважає за необхідне при призначенні покарання обвинуваченому застосувати положення ч.1 ст. 71 КК України та до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати не відбуте покарання за постановленим вироком від 15.02.2016 року.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 не обиралась.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_6 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2/Два/ роки.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання за постановленим вироком приєднати частково не відбуте покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 15.02.2016 року у виді Шести місяців позбавлення волі, визначивши остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на Два роки Шість місяців.

Після набрання вироком законної сили обвинуваченого ОСОБА_6 затримати та направити для відбування призначеного судом покарання.

Строк відбуття покарання обчислювати з дня фактичного затримання.
Речові докази: відеореєстратор «Convoу DVR-503», переданий по зберігальній розписці потерпілому ОСОБА_5 пілся набрання вироком законної сили залишити в розпорядженні останнього, СД-Р диск зберігати в матеріалах кримінального провадження №0012866.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду м.Києва через Солом`янський районний суд м.Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1