Справа № 376/1830/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/469/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 35 25.04.2017

УХВАЛА
іменем України
25 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 0000491 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Сквирського районного суду Київської області від 08 лютого 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, і призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, без призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна.
Вирішено питання щодо речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, 03 вересня 2016 року близько 01-ї години ночі ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи на меті незаконне заволодіння транспортним засобом, проник до території приватного домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 , користуючись тим, що його дії залишаються непоміченими власником і сторонніми особами, діючи умисно, завідомо знаючи про наявність ключів від замка запалювання у кишені ОСОБА_8 , які знаходились у домоволодінні, проник в вищезазначене домоволодіння шляхом відкриття вхідних дверей, а саме пошкодження скоби, що тримала навісний замок, та в подальшому незаконно заволодів транспортним засобом - легковим автомобілем марки «Рено Кенго» д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований в дворі вищевказаного домоволодіння. Власником автомобіля є потерпілий ОСОБА_9 та фактично керував на праві оренди майна з правом викупу ОСОБА_8 .
Після вчинення злочину ОСОБА_7 на вищевказаному транспортному засобі здійснив поїздку до с. Пищики Сквирського району Київської області та, не впоравшись з керуванням, здійснив ДТП в процесі якого автомобіль було пошкоджено.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи від 04 вересня 2016 року дійсна (ринкова) вартість автомобіля «Рено Кенго» д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, станом на 03 вересня 2016 року становить 149582,00 (сто сорок дев`ять тисяч п`ятсот вісімдесят дві) гривні.
Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок змінити, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом при не було взято до уваги пом`якшуючі обставини, а саме те, що він раніше не судимий, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Обставини справи в судовому розгляді учасниками судового провадження не оспорювались і, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України докази щодо цих обставин, судом не досліджувалися. Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у скоєнні злочину за зазначених у вироку обставин відповідають фактичним обставинам даного провадження.

Суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 289 КК України.
Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статі (санкції частини статті) особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі або позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Проте, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався даних вимог закону та призначив ОСОБА_7 покарання у виді 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна.
Так, призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції не в повній мірі врахував тяжкість вчиненого злочину, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, щиро розкаюється, формально позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, думку потерпілого, який не наполягав на призначенні суворого покарання обвинуваченому, а також те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Колегія суддів приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 без відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі та звільнення його від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги обвинуваченого є обґрунтованими, а тому апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає задоволенню, а вирок Сквирського районного суду Київської області від 08 лютого 2017 року - зміні в частині призначеного покарання у зв`язку з незастосуванням судом першої інстанції закону, який підлягає застосуванню.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 413, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Сквирського районного суду Київської області від 08 лютого 2017 року щодо ОСОБА_7 змінити.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання виді 5 років позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 скасувати, звільнити його з-під варти негайно в залі судового засідання.
В інший частині вирок залишити без змін.

Головуючий
Судді: