Справа № 489/5038/13-к
провадження №1-в/489/3/17
УХВАЛА
іменем України
03 лютого 2017 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , захисника засудженої ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженої ОСОБА_9 про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку Ленінського районного суду м.Миколаєва від 10 червня 2014 року,

встановив:
Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 червня 2014 року ОСОБА_9 визнана винною та засуджена за ч. 2 ст. 149, ч. 3 ст. 303 КК України із застосуванням ст.ст. 69, 70 КК України на 3 роки позбавлення волі без конфіскації майна; за результатами розгляду цивільних позовів стягнуто з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в солідарному порядку на користь ОСОБА_11 2000 грн., ОСОБА_12 5000 грн., ОСОБА_13 5000 грн., ОСОБА_14 10000 грн., ОСОБА_15 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином.

За вказаним вироком майно ОСОБА_9 (гроші 108 доларів США, 20 євро, 48 300 рублів Російської Федерації, 360 гривень, мобільний телефон "Самсунг", золоті вироби (підвіска "ключик", булавка, каблучка жіноча, підвіска "хрест", підвіска "ладанка", ланцюг "Рембо", каблучка жіноча з діамантами та берилом), на яке накладено арешт 23.07.2012 року, ухвалено звернути в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

Вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 03 листопада 2014 року вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 червня 2014 року відносно ОСОБА_9 скасовано в частині призначеного покарання та ухвалено новий вирок в цій частині, яким їй призначено покарання за ч. 2 ст. 149, ч. 3 ст. 303, 70 КК України у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини належного їй на праві власності майна, в іншій частині вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Відповідно до ч.4 ст.539 Кримінального процесуального кодексу України вирок набрав законної сили 03 листопада 2014 року.

Згідно довідки про звільнення Уманської виправної колонії УДПтСУ в Черкаській області(№129) ОСОБА_9 відбувала покарання з 12 червня 2012 року по 12 травня 2016 року та була звільнена умовно-достроково на підставі ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04.05.2016 року.

У бухгалтерській довідці Уманської виправної колонії УДПтСУ в Черкаській області(№129) на засуджену ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначено, що в період з 26.11.2014 року по 12.05.2016 року на адресу установи виконавчих документів не надходило.

Листом Ленінського відділу державної виконавчої служби м.Миколаїв головного територіального управління юстиції у Миколаївській юстиції за вих.№23339 повідомлено, що відповідно до відомостей ЄДРВП станом на 30.05.2016 року у Ленінському відділі ДВС м.Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області відсутнє виконавче провадження з примусового виконання виконавчих документів у відношенні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині конфіскації майна, належного на праві власності.

Посилаючись на те, що потерпілі пропустили встановлений Законом України "Про виконавче провадження" строк для звернення за стягненням моральної шкоди, захисник засудженої просить вирішити питання про зняття арешту та повернення ОСОБА_9 вилученого майна, звернутого вироком суду в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином.

Потерпілі в судове засідання не з`явились, були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.174 Кримінального процесуального кодексу України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Враховуючи, що вироком суду задоволені цивільні позови потерпілих, відсутні підстави для скасування арешту майна.

Відповідно до ч.2 ст.21 Кримінального процесуального кодексу України вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Відповідно до ч.3 ст.535 Кримінального процесуального кодексу України у разі якщо судове рішення або його частина підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем, суд видає виконавчий лист, який звертається до виконання в порядку, передбаченому законом про виконавче провадження.

Відповідно до ч.6 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Оскільки потерпілі в разі пропуску строку пред`явлення виконавчого листа про стягнення моральної шкоди до виконання мають право звернутись із заявою про поновлення такого строку, до вирішення зазначеного питання повернення вилученого вироком суду у засудженої майна, за рахунок якого цю шкоду має бути відшкодовано, є неприпустимим, а тому клопотання захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись п.14 ч.1 ст.537 Кримінального процесуального кодексу України, суд

постановив:
Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженої ОСОБА_9 про зняття арешту та повернення вилученого майна.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Судді