УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" грудня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
адвоката - ОСОБА_4 ,
представника потерпілих - ОСОБА_5 ,
підозрюваного - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , по кримінальному провадженню № 0004196 від 07.11.2016 про продовження строку тримання під вартою відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, раніше не судимого, не працюючого, мешкаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 -є,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
27 грудня 2016 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до120 днів.
У клопотанні слідчий вказує, що ОСОБА_6 , 06.11.2016 близько 21.00, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним автомобілем «Volkswagen - Transporter», р.н. НОМЕР_1 , рухався по вул. Українській зі сторони вул. Центральної у напрямку вул. Б. Тасуя м. Південне Харківського району Харківської області, зі швидкістю більше 60 км/год., чим порушив вимоги п.12.4. Правил дорожнього руху України, згідно яким «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год».

Під час руху по вказаній вулиці, в районі розташування будинку №46, при виникнення небезпеки у вигляді пішохода ОСОБА_8 , якого водій ОСОБА_6 , об`єктивно був спроможний виявити, рухаючись з увімкненим дальнім світлом фар, не вжив своєчасних заходів щодо зменшення швидкості аж до зупинки свого транспортного засобу, чим грубо порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно якого «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»,

та допустив наїзд на вказаного пішохода ОСОБА_8 , 1995 року народження.

Після дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 , спільно з ОСОБА_9 , який перебував в якості пасажира у автомобілі, помістили потерпілого ОСОБА_8 , до салону автомобіля «Volkswagen - Transporter», р.н. НОМЕР_1 , та залишивши місце пригоди, направились у невідомому напрямку.

В результаті пригоди ОСОБА_8 загинув, згідно довідки ХОБСМЄ від 08.11.2016 причиною його смерті являється аспірація крові, перелом основи черепу та сполучена тупа травма тіла.

Порушення Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 , виразилися в тому, що він, керуючи транспортним засобом, перевищив швидкість дозволену, в населених пунктах, під час виникнення небезпеки у вигляді пішохода ОСОБА_8 , якого водій ОСОБА_6 , об`єктивно був спроможний виявити, своєчасно не зменшив швидкість керованого ним автомобіля аж до його зупинки та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 .

У зв`язку з викладеним, на думку слідчого, в діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_8 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що у даному кримінальному провадженні виконано великий обсяг слідчих дій, спрямованих на отримання та перевірку доказів. Разом з тим закінчити розслідування у строк до закінчення строку тримання підозрюваного під вартою - 05.01.2017 не має можливості, оскільки для закінчення досудового розслідування, з метою неупередженого виконання вимог чинного кримінального процесуального кодексу України необхідно виконати низку процесуальних та слідчих дій, що передбачені кримінальним процесуальним законодавством, та результати яких мають значення для судового розгляду, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин вчинених злочинів, а саме: закінчити проведення експертиз, таких як комплексно-комісійна судово-медична та медико криміналістична, судово-дактилоскопічна експертиза, судово-автотехнічна експертиза технічного стану автомобіля Volkswagen Transporter, р.н. НОМЕР_1 , 11 судово-імунологічних експертиз, 2 (дві) судово-цитологічні експертизи та дослідження лакофарбових матеріалів і покриттів за експертною спеціальністю 8.1. Також, після проведення відповідних комплексних судово-медичних експертиз буде вирішуватись питання про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення відносно ОСОБА_6 , та притягнення до кримінальної відповідальності, інших учасників пригоди, відповідно чинного законодавства України.

При розгляді клопотання у судовому засіданні прокурор та представник потерпілих клопотання слідчого підтримали.
Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник вважають необґрунтованими повідомлену ОСОБА_6 підозру та ризики, на які посилаються слідчий та прокурор, просять врахувати наявність міцних соціальних зв`язків ОСОБА_6 та застосувати до нього інший, менш суворий запобіжний захід. Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_6 зробив усну заяву щодо застосування до нього психологічного тиска та погроз з боку працівників поліції начальника слідчого відділку Харківського ВП ГУНП в Харківській області та начальника відділку карного розшуку цього ж відділу поліції, які змусили його надати первісні показання, якими він фактично визнав свою вину в ДТП.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані докази, вважає, що клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 підлягає задоволенню з наступних підстав.
У провадженні СУ ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0004196 від 07.11.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Як вбачається з протоколу затримання, 07 листопада 2016 року ОСОБА_6 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України.
08 листопада 2016 року ОСОБА_6 згідно вимог ст. ст. 42, 276-278 КПК України (в редакції від 13.04.2012) було вручено повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
09.11.2016 року ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань управління ДПС України в Харківській області (№27) на шістдесят днів - до 05 січня 2017 року, без визначення застави.
Будучи допитаним у якості підозрюваного ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визна.
Однак, обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень, підтверджується матеріалами кримінального провадження 0004196 від 07.11.2016 року, а саме:
-протоколом огляду місця події від 06.11.2016 на вул. Українській, навпроти буд. №46 м. Південного Харківського району Харківської області, під час якого встановлено та зафіксовано слідові інформацію: сліди осипу уламків частин кузову, частин автомобіля «Volkswagen - Transporter», р.н. НОМЕР_1 , фрагмент лакофарбового покриття білого кольору, сліди речовини бурого кольору, кросівок на праву ногу сірого кольору з вставками білого кольору, пульт дистанційного управління та пачку цигарок та місце їх розташування. Автомобіля «Volkswagen - Transporter», р.н. НОМЕР_1 , який був учасником дорожньо-транспортної пригоди та тіла потерпілого ОСОБА_8 , під час огляду виявлено не було;

-протоколом огляду місця події від 07.11.2016 на вул. Українській, навпроти буд. №46 м. Південного Харківського району Харківської області, під час якого виявлено пластикові фрагменти чорного кольору, чеки та речовину бурого кольору;

-протоколом обшуку автомобіля «Volkswagen - Transporter», р.н. НОМЕР_1 від 07.11.2016 на вул. Кірова м. Південного Харківського району Харківської області поблизу залізничної станції «Комаровка», під час обшуку, якого в салоні було виявлено тіло загиблого ОСОБА_8 , а також було вилучено ряд речових доказів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 , від 07.11.2016, який під час допиту в режимі відеозапису, який описав механізм дорожньо-транспортної пригоди та події в цілому від 06.11.2016 на вул. Українській у м. Південному Харківського району Харківської області;

-протоколами додаткових допитів підозрюваного ОСОБА_6 , від 08.11.2016, який під час допиту у режимі відеозапису, розповів про механізм дорожньо-транспортної пригоди та події в цілому від 06.11.2016 на вул. Українській у м. Південному Харківського району Харківської області;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , від 07.11.2016, який під час допиту у режимі відеозапису, розповів про механізм дорожньо-транспортної пригоди та події на вул. Українській у м. Південному Харківського району Харківської області, від 06.11.2016 та підтвердив, що допомагав ОСОБА_6 , переміщати тіло ОСОБА_8 , до салону автомобіля «Volkswagen - Transporter», р.н. НОМЕР_1 , після здійснення наїзду на останнього;

-протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_9 , від 12.12.2016, який під час допиту згідно ст. 63 Конституції України від давання показань відмовився;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 07.11.2016, який під час допиту у режимі відеозапису розповів про подію від 06.11.2016;

-протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_10 , від 12.12.2016;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 14.12.2016, яка пояснила про пригоду від 06.11.2016 на вул. Українській у м. Південному Харківського району Харківської області;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , від 07.11.2016, яка пояснила про пригоду від 06.11.2016 на вул. Українській у м. Південному Харківського району Харківської області;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , від 17.12.2016, яка розповіла про подію від 06.11.2016 (цивільна дружина ОСОБА_10 );

-протоколом допиту потерпілої ОСОБА_14 , від 07.11.2016 (мати загиблого ОСОБА_8 );

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_15 , від 26.11.2016 (батько загиблого ОСОБА_8 );

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_16 , від 26.11.2016 (дядько загиблого ОСОБА_8 );

-висновком судово-медичної експертизи №3134-Дм/16 від 25.11.2016, загиблого ОСОБА_8 ;
-висновком судово-трасологічної експертизи (цілої по частинам) №1321 від 06.12.2016.

Суд погоджується із доводами слідчого, що завершити досудове розслідування до 05.01.2017 р. не є можливим, оскільки необхідно виконати значну кількість слідчих та інших процесуальних дій, на які посилається слідчий у своєму клопотанні.
За змістом ч. 1, 2 ст. 294 КПК України, яка визначає загальні положення продовження строку досудового розслідування, якщо внаслідок складності провадження неможливо закінчити досудове розслідування кримінального проступку (дізнання) у строки, зазначені в ст. 219 цього Кодексу, він може бути продовжений в межах строку, встановленого цією ж статтею, відповідним прокурором.
22 грудня 2016 року постановою першого заступника прокурора Харківської області - старшого радника юстиції ОСОБА_17 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжений до чотирьох місяців, тобто до 07.03.2017 року.
Слідчий суддя також вважає встановленим продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного ОСОБА_18 переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Існування в даний момент цих ризиків підтверджується тяжкістю кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , даними про його дії по приховуванню наслідків ДТП, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а також враховуючи спорідненні стосунки підозрюваного ОСОБА_6 , зі свідком ОСОБА_10 , у зв`язку з тим, що дружина останнього ОСОБА_13 , являється рідною сестрою підозрюваного ОСОБА_6 , також зі свідок ОСОБА_9 , який являється братом підозрюваного ОСОБА_6 , та враховуючи те, що ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , мешкали спільно з ОСОБА_6 , у одному будинку за адресою: АДРЕСА_1 -є.
Доводи сторони захисту щодо недоведеності встановлених судом ризиків, суд вважає необґрунтованими.
У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 р. Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Таким чином тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у сукупності з іншими даними про особу останнього та даними щодо поведінки ОСОБА_6 після ДТП спростовує доводи сторони захисту про недоведеність ризиків у кримінальному провадженні.

Наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, сім`ї, на які посилається захисник, хоча і заслуговують на увагу, проте суттєво ризики у кримінальному провадженні не зменшує.

Окрім того, слід зазначити, що доводи сторони захисту щодо недоведеності ризиків є взаємовиключними, оскільки адвокат ОСОБА_4 , стверджуючи про недоведеність прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тобто відсутність взагалі підстав для застосування будь-якого запобіжного заходу, вважає можливими застосувати до підозрюваного менш суворий запобіжний захід.
Таким чином, враховуючи існування вищезазначених ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним в інкримінованому останньому кримінальному правопорушенні, враховуючи, що дії ОСОБА_6 , за вчинення яких йому повідомлено про підозру, носить характер тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, даних про особу підозрюваного - застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому суд вважає необхідним продовжити для нього дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри стосовно ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину суд відхиляє, оскільки загальною складовою підстави застосування будь-якого запобіжного заходу у розумінні вимог ч.2 ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення слід розуміти як наявність «розумної підозри», тобто добросовісного, основаного на сукупності наявних на даний момент доказів припущення про вчинення цією особою кримінального правопорушення. Ступінь доведеності підозри, обвинувачення на цьому етапі провадження не є обставиною, що впливає на обрання запобіжного заходу, оскільки встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий в обґрунтування клопотання, свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, а обставини ймовірного здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його безперечної причетності до інкримінованого злочину, як на те посилається захисник, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року де Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Таким чином, висновок суду щодо необхідності продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою до вказаного строку ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про не зменшення заявлених ризиків та виправдовують тримання особи під вартою, а наведені в клопотанні обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали про тримання підозрюваного під вартою.
Також, слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись ч. 3 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 при продовженні відносно нього дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, який спричинив загибель людини.
Крім того, на виконання вимог ст. 206 КПК України суд вважає необхідним доручити прокуратурі Харківської області дослідити факти, що викладені в усній заяві ОСОБА_6 про застосування до нього з боку працівників поліції психологічного тиску.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 206, 211, 213, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 по кримінальному провадженню № 0004196 від 07.11.2016 року про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 - задовольнити.
Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (СІЗО № 27) на 60 днів, тобто до 26 лютого 2017 року без визначення застави.
Зобов`язати слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою останнього.
Строк дії цієї ухвали з 29.12.2016 р. по 26.02.2017 р.
Доручити прокуратурі Харківської області провести перевірку фактів, викладених в усній заяві ОСОБА_6 , про застосування до нього з боку працівників поліції психологічного насильства. Про результати проведеної перевірки повідомити суд.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_6 в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав «____»_________2016 р. ___год.___хв. _____________________

ОСОБА_6