Справа № 747/89/17
Провадження № 1-кп/747/14/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.06.2017 року смт. Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївці кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000328 від 13 листопада 2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великоселецьке Оржицького району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта неповна середня, працюючого охоронником в ТОВ «Будінвеста», раніше судимого вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26 квітня 2017 року за ч.3 ст.185 КК України до 3-х років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 13 листопада 2016 року близько 14 год. 00 хв., з корисливих мотивів, маючи умисел на викрадення чужого майна, повторно таємно зайшов до господарства по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , де, скориставшись дерев`яною палицею, витяг металеве кільце, яке слугувало частиною запираючого пристрою з одвірок, проник до приміщення будинку, звідки викрав перину з курячого пір`я загальною вагою 22,43 кг. та пральну машину «Харьков», після чого переніс вказані речі за межі господарства. Згідно висновку експерта № С-333 від 18.11.2016 року середня ринкова вартість 1 кілограму курячого пір`я складає 12 грн. 50 коп., ринкова вартість пральної машини «Харьков» складає 150 грн. Даною крадіжкою потерпілому ОСОБА_6 завдано матеріальні збитки на загальну суму 433 гривні 75 копійок.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину по пред`явленому обвинуваченню за ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю. Суду показав, що дійсно 13 листопада 2016 року в обідній час, перебуваючи в с. Українське Талалаївського району, з нежилого будинку викрав перину з пір`я та пральну машину. У вчиненні злочину щиро кається, викрадені речі він повернув та просить суд врахувати, що він став на шлях виправлення, працевлаштувався.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав , що претензій до обвинуваченого не має.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за їх погодженням, на підставі ст. 325 КПК України ухвалив провести судовий розгляд без участі потерпілого, оскільки за його відсутності можливо з`ясувати всі обставини, необхідні для прийняття законного і обґрунтованого рішення по справі.

Враховуючи зізнавальні свідчення обвинуваченого та з врахуванням думки учасників судового провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає за недоцільне дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються. Суд встановив, що зміст цих обставин учасники судового провадження розуміють правильно, підтверджують добровільність їх позиції та усвідомлюють, що у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З врахуванням вироку Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26 квітня 2017 року, яким ОСОБА_5 засуджено за злочин перебачений ч. 3 ст. 185 КК України, що був вчинений ним 13 листопада 2016 року близько 02.00 год., суд приходить до висновку, що своїми умисними діями, які виразилися у викраденні 13 листопада 2016 року, близько 14.00 год. з будинку по АДРЕСА_2 , перини з курячого пір`я та пральної машини, чим заподіяно потерпілому ОСОБА_6 збитки на загальну суму 433 грн 75 коп., ОСОБА_5 повторно, скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у житло, і його дії вірно кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України.

Призначаючи покарання суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Згідно ст. 12 КК України злочин, за яким кваліфіковано дії обвинуваченого, є тяжким.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування збитків.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 відсутні.

Обвинувачений за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, проживає у цивільному шлюбі з ОСОБА_7 , яка вагітна, та перебуває на його утриманні. Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд враховує, що ОСОБА_5 щиро розкаявся у вчиненому злочині, активно сприяв у його розкритті, повністю відшкодував збитки завдані злочином, має на утриманні вагітну цивільну дружину, думку потерпілого ОСОБА_6 , який не має претензій до обвинуваченого, дані, про притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, та вважає за можливе застосувати ст. 69 КК України та призначити ОСОБА_5 більш м`який вид покарання, не зазначений в санкції ч. 3 ст. 185 КК України, за якою кваліфіковано його дії, у виді арешту, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нового злочину.

Відповідно до п. 23 постанови пленуму ВСУ № 7 від 24.10.2003 року, з наступними змінами «Про практику призначення судами кримінального покарання» коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробування вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 70 та ст. 72 КК України, вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26 квітня 2017 року яким ОСОБА_5 засуджено за ч.3 ст.185 до 3-х років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, слід виконувати самостійно.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу не обирати.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, - 4 (чотири) місяці арешту.

Вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26 квітня 2017 року щодо ОСОБА_5 виконувати самостійно.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_5 не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з часу затримання.

Речові докази: перину та пральну машину «Харьков», які знаходять на зберіганні у Талалаївському відділення поліції повернути ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернігівської області через Талалаївський районний суд протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1