№ 336/7803/16-к
Пр. 1-кп/336/108/2017
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року Шевченківський районний суд м. Запорожжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Куп`янськ-Вузловий Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою (9 класів), неодруженого, непрацюючого, який проживає в АДРЕСА_1 , несудимого,

за обвинуваченням за ч. 4 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений вчинив злочин проти встановленого порядку несення військової служби за таких обставин.

ОСОБА_4 , який проходив військову службу відповідно до Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 15/2015 від 14.01.2015 року під час особливого періоду, і на підставі наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 02.09.2015 року входив до складу цієї частини на посаді оператора батареї управління частини, в порушення вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», відповідно до яких військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися вимог Конституції України, законів України, військової присяги, статутів, наказів та розпоряджень, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, за дозволом на звільнення звертатися до свого безпосереднього начальника, виїзд за межі гарнізону здійснювати лише з дозволу командира військової частини, отримавши звільнення на строк з 18 по 21 вересня 2015 року, 21 вересня 2015 року не з`явився до місця несення служби, а саме: до військової частини польова пошта В НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 , без поважних причин, і був відсутнім за місцем служби до 21 грудня 2016 року, коли добровільно з`явився до місця несення служби.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав винуватість у вчиненні незаконних дій проти встановленого порядку несення військової служби.

Щодо обставин інкримінованого йому кримінально караного діяння пояснив, що проходив військову службу, будучи призваним за мобілізацією, з 2 вересня 2015 року у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , під час якої отримав право на звільнення на строк у три доби. До місця проходження служби повинен був повернутися 21 вересня 2015 року, але навмисно не зробив цього, оскільки під час відпустки допомагав матері, у якої немає інших членів родини і яка має фізичні вади, що унеможливлюють її самостійний догляд за садибою. Згодом, коли всі домашні справи були завершені, йому було страшно повертатися до частини через побоювання, що його візьмуть під варту. Між тим, подолавши свої страхи, за порадою своїх односельців в грудні 2016 року добровільно з`явився до військової частини і зізнався у вчиненні протиправних дій.

У вчиненні злочину щиро розкаявся. Пояснив, що повністю усвідомив протиправність вчиненого.

Зі згоди учасників кримінального провадження в силу ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази щодо обставин, які ніким не оспорюються, при з`ясуванні обставин справи не досліджувалися, при цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники провадження ці обставини, чи добровільна їх позиція, а також роз`яснив наслідки дослідження доказів в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України і переконався в правильності усвідомлення ними цих наслідків.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 4 ст. 407 КК України як нез`явлення військовослужбовця на службу без поважних причин у разі звільнення тривалістю понад один місяць, вчинене в умовах особливого періоду.

При призначенні покарання суд виходить із ступеня тяжкості вчиненого діяння, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

ОСОБА_4 скоїв тяжке кримінально каране діяння.

Разом з цим у вчиненому обвинувачений щиро покаявся, активно сприяв суду у встановленні фактичних обставин справи.

Перелічені обставини суд визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого, і не вбачає обставин, що обтяжують його покарання.

Сукупність згаданих пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих обставин, відомості про особу винного, який до кримінальної відповідальності притягається вперше, має постійне місце проживання, де позитивно характеризуєься, проживає з матір"ю, непрацездатною за віком, яка страждає низкою хронічних хвороб і не має інших членів родини, задовільні характеристики з місця служби, дають суду підстави для призначення мінімального покарання у вигляді позбавлення волі, передбаченого санкцією частини статті обвинувачення, що, на думку суду, не зашкодить реалізації цілей покарання.

З описаних міркувань суд знаходить за можливе звільнення винної особи від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Відомостей про речові докази, як і про процесуальні витрати в провадженні, суду не надано.

У зв`язку з тим, що учасники кримінального провадження не клопочуться про обрання запобіжного заходу, який на стадії досудового розслідування не застосовувався, враховуючи належну процесуальну поведінку обвинуваченого, суд не знаходить підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, що передбачений ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити, якщо обвинувачений протягом іспитового строку тривалістю в один рік не скоїть нового злочину і виконає покладені на нього в силу ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції), повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчу інспекцію) про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1