н/п 1-кс/640/7159/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 01.09.2017 року на майданчику «Центру контролю технічного стану транспортних засобів», за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, 111, при огляді автомобілю Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 1989 року випуску, під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що номер кузова транспортного засобу нанесений з відхиленням від вимог виробника та піддавався змінам первинного змісту.
Згідно висновку експертного дослідження №21/6341/51Д від 01.09.2017 при огляді автомобілю Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 1989 року випуску, встановлено, що номер кузова нанесений з відхиленням від вимог виробника та піддавався змінам первинного змісту.
Оскільки транспортний засіб - автомобіль Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 1989 року випуску та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_3 виданого Дергачівським МРЕВ на ім`я ОСОБА_6 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, тобто відповідають критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст.167 КПК України, та у зв`язку з тим, що номер шасі змінений шляхом заміни шасі (рами) на аналогічну та відповідно до ст. 290 КК України, транспортний засіб автомобіль Volkswagen Passat являється предметом злочину, тобто вказаний транспортний засіб відповідає критеріям, зазначеним у п.3 ч.2 ст.167 КПК України, 01.09.2017, слідчим СВ Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 був проведений огляд за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, 111, в ході якого вказаний автомобіль вилучено та поставлено на спец майданчик для тимчасово затриманих автотранспортних засобів ДП МВС України «Інформ ресурси»..
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 видано Дергачівським МРЕВ, даний транспортний засіб перебуває у власності ОСОБА_6 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . На момент проведення огляду транспортний засіб - автомобіль Volkswagen Passat, на підставі довіреності від 30 липня 2010 року перебував під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під керуванням якого перебував вищезазначений транспортний засіб, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та використовує мобільний телефон: НОМЕР_4 .
Відповідно до ч.7 ст.236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені з обігу, вважаються тимчасово вилученим майно.
Вищеописані речі та документи зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та є його предметом, тобто відповідають критеріям, зазначеним у п.1, п. 3 ч.2 ст.167 КПК України.
Слідчий посилаючись на ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170, ч. 1 ст. 98, ч. 5 ст. 171 КПК України вказав, що у органу досудового розслідування виникла необхідність у продовжені накладення арешту, а саме позбавлення осіб права на відчуження, розпорядження та/або користування, на зазначене майно, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину (ст. 290). Встановлені достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає наступним критеріям доказу: зберегли на собі його сліди; містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження; є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій; набуті кримінально протиправним шляхом.
Слідчий також вказав, що з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, проведення експертизи, а також враховуючи, що вилучений автомобіль Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 1989 року випуску, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та є його предметом, а також вказане майно буде використано у кримінальному провадженні в якості речових доказів, виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно, яке було вилучене 01.09.2017 в ході проведення огляду за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, 111.
Слідчий також просив з метою забезпечення арешту майна розглянути клопотання без повідомлення осіб у володінні яких перебуває вказане майно.
У судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання, просив про його задоволення.
Згідно вимог ст. 172 КПК України не передбачена можливість розгляду клопотання про арешт тимчасово вилученого майна без повідомлення власника майна, а тому власник автомобіля ОСОБА_6 , про час та місце розгляду клопотання слідчого повідомлений належним чином.
Враховуючи вимоги ч.1 ст.172 КПК України щодо терміну розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника автомобіля.
Більш того, власник майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця події, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучені відповідно до протоколу огляду місця події від 01.09.2017, автомобіль, свідоцтво та ключі підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов"язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити власнику автомобіля Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_6 , відчуження, продаж та керування зазначеним автомобілем до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
З вищевказаних підстав на теперішній час передача на відповідальне зберігання транспортного засобу його власнику є передчасною.
Більш того, даних про можливе місце зберігання транспортного засобу, ніж те, що вказано в клопотанні сторони обвинувачення, слідчому судді не надано. За вказаних обставин, на теперішній час наявні також підстави до арешту транспортного засобу та визначення його місця зберігання на спеціальному майданчику для тимчасово затриманих автотранспортних засобів ДП МВС України «Інформ ресурси», який розташований за адресою: м. Харків, вул.. Пушкінська, 107.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на автомобіль «Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 1989 року випуску, що перебуває у власності ОСОБА_6 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його відчуження, продажу та керування, - до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Накласти арешт на ключі від автомобілю «Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , що перебуває у власності ОСОБА_6 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , - до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Місцем зберігання автомобіля автомобіль «Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , визначити спеціальний майданчик для тимчасово затриманих автотранспортних засобів ДП МВС України «Інформ ресурси», за адресою: м. Харків, вул.. Пушкінська, 107.
Місцем зберігання ключів від автомобіля «Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 визначити Київський ВП ГУ НП в Харківській області згідно з Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1