АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1453/16 Справа № 178/1614/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю:
прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2016 року про задоволення клопотання слідчого та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,-

встановила:
Ухвалою слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2016 року клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено. До підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, починаючи з 17 листопада 2016 року.

В своїх висновках слідчий суддя, з посиланням на встановлені органом досудового розслідування обставини, відповідно до яких ОСОБА_7 16 листопада 2016 року, вступивши в злочинну змову із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , направлений на відкрите заволодіння чужим майном із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, проникли на територію присадибної ділянки, де проживає потерпілий ОСОБА_12 , вибили вхідні двері будинку, проникли в його приміщення, де продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, повторно, з корисливих мотивів, здійснюючи це відкрито, тобто в присутності потерпілого, із застосуванням насильства, а саме шляхом нанесення ударів ногами та руками по тілу та голові останнього, відкрито викрали майно, що належить потерпілому.

В результаті вказаних злочинних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 завдали потерпілому легкі тілесні ушкодження та майнової шкоди.

Органом досудового слідства ОСОБА_7 підозрюється в скоєнні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 186 КК України грабіж, поєднаний з проникненням у житло, вчинене повторно, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Обираючи запобіжний захід особі підозрюваного у вигляді тримання під вартою слідчий суддя вказав, що наявність обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_7 знайшла своє підтвердження при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки в судовому провадженні вже перебуває справа за його обвинуваченням, однак він підозрюється у вчиненні нового кримінального правопорушення; підозрюваний може переховуватись від слідства та суду, оскільки вже оголошений в розшук за іншим кримінальним провадженням.

Крім зазначеного слідчий суддя вказав, що у судовому засіданні доведено про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, що знайшли своє підтвердження при розгляді клопотання, а тому й прийшов до висновку про задоволення клопотання слідчого, при цьому, відмовивши у клопотанні сторони захисту про застосування особі підозрюваній запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_7 в апеляції просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він не згоден з висновками суду про наявність ризиків, передбачених ст. 177 УПК України, та вважає їх недоведеними.

Крім апеляційної скарги, підозрюваний подав до суду клопотання, в якому вказує, що прокурором не було доведено недостатність застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та просить з урахуванням практики ЄСПЛ застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи підозрюваного та його захисника, які підтримали скаргу, прокурора про законність судового рішення, вивчивши надані судом першої інстанції та слідчим матеріали проваджень, обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підозрюваного ОСОБА_7 не може підлягати задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з наданих матеріалів судового і кримінального провадження, досліджених в суді першої інстанції та перевірених в суді апеляційної інстанції, відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 186 КК України за фактом вчинення грабежу було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 листопада 2016 року за № 0000775.

17 листопада 2016 року у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку, ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, і в той же день слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього запобіжного заходу вигляді тримання під вартою.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону ним були дотримані у повному обсязі.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого СВ Криничанського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, оскільки відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" (п.55 Рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Обґрунтованими є й висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема того, що підозрюваний, знаходячись на свободі може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки в судовому провадженні вже перебуває справа за його обвинуваченням, однак він підозрюється у вчиненні нового злочину; може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки вже оголошений у розшук за іншим кримінальним провадженням, що дало підстави для задоволення клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відмову в обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, про що заявляли клопотання підозрюваний та його захисник.

Доводи ОСОБА_7 про відсутність в ухвалі доказів обґрунтованості ризиків та недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо нього, ніж тримання під вартою, не відповідають дійсності, оскільки, як зазначено в ухвалі, слідчий суддя врахував вимоги ст. ст. 177, 178 КПК України, а також практику ЄСПЛ, та законно прийшов до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення вищевказаних ризиків.

З огляду на викладене, колегія суддів, вважає необхідним апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2016 року без зміни.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 184, 193, 194, 196 - 198, 309, ч. 2 ст. 376, 405, п. 1 ч. 3 ст. 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2016 року про задоволення клопотання слідчого та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3