УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Крім цього, перебуваючи на посаді заступника голови ВФСТ «Колос» АПК України та згідно розпорядження голови ВФСТ «Колос» АПК України ОСОБА_8 , від 10.08.2011 року № 25-к виконуючи його обов`язки, являючись службовою особою в силу покладених на неї організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функції, управляючи коштами та майном товариства відповідно до його статуту, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, вчинила розтрату майна ВФСТ «Колос» АПК України шляхом зловживання службовою своїм службовим становищем, вчинене повторно.
Так, ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на розтрату грошових коштів ВФСТ «Колос» АПК України шляхом зловживання своїм службовим становищем, в порушення вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», будучи достовірно обізнаною зі статутом підприємства, та умовами матеріального забезпечення голови товариства, на підставі підробленого офіційного документу постанови пленуму ВФСТ «Колос» АПК України від 29 вересня 2011 року № 9 «Про розгляд компенсації вартості житла в м. Києві», в яку була внесена завідомо неправдива інформацію про те, що головному бухгалтеру ВФСТ «Колос» АПК України доручено оформити компенсацію першому заступнику голови ВФСТ «Колос» ОСОБА_5 за найм житлової квартири згідно договору оренди від 23.09.2011 року № 1-093 в розмірі 5800 гривень щомісячно на весь період дії договору та надати позику в розмірі 5800 гривень (компенсації страхової суми) терміном на 1 рік, отримала в касі товариства кошти в якості позики на оплату оренди квартири з вересня 2011 року по березень 2013 року в загальному в розмірі 116 000 гривень, які в подальшому використали для сплати оренди вартості квартири АДРЕСА_2 , тим самим вчинила розтрату грошових коштів ВФСТ «Колос» АПК України.
Підозра у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 підтверджується, на думку заявника, наступними доказами: актом позапланової ревізії фінансово-господарської діяльності Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства «Колос» АПК України за період з 01.08.2011 по 01.03.2013 № 096-30/2801 від 28.07.2014; висновком судово-економічної експертизи за № 3059/15-45 від 30 квітня 2015 року; висновком почеркознавчої експертизи за № 476 тдд від 27 квітня 2015 року; статутом ВФСТ «Колос» АПК України; колективним договором на 2011-2013 роки ВФСТ «Колос» АПК України; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; розпорядженням від 24.08.11 №31-к, згідно з яким ОСОБА_5 було нараховано премію в розмірі 2768,18 грн.; розпорядженням від 30.12.11 №62-к, згідно з яким ОСОБА_5 було нараховано премію в розмірі 3349,79грн.; розпорядженням від 06.02.12.№8-к, згідно з яким ОСОБА_5 було нараховано премію в розмірі 3737,22 грн.; розпорядженням від 20.03.12 №11-к/1, згідно з яким ОСОБА_5 було нараховано премію в розмірі 3767,22 грн.; розпорядженням від 27.04.12 №19-к, згідно з яким ОСОБА_5 було нараховано премію в розмірі 3869,57 грн.; розпорядженням від 14.05.12 №22-к, згідно з яким ОСОБА_5 було нараховано премію в розмірі 3869,57 грн.; розпорядженням від 01.06.12 №26-к/1, згідно з яким ОСОБА_5 було нараховано премію в розмірі 3869,57 грн.; розпорядженням від 07.07.12 №33-к/1, згідно з яким ОСОБА_5 було нараховано премію в розмірі 3908,55 грн.; розпорядженням від 08.08.12 №35-к/1, згідно з яким ОСОБА_5 було нараховано премію в розмірі 2558,32 грн.; розпорядженням від 26.09.12 №42-к/1, згідно з яким ОСОБА_5 було нараховано премію в розмірі 3942,93 грн.; розпорядженням від 24.10.12 №45-к/1, згідно з яким ОСОБА_5 було нараховано премію в розмірі 4185,28 грн.; розпорядженням від 09.11.12 №48-к, згідно з яким ОСОБА_5 було нараховано премію в розмірі 3646,27 грн.; розпорядженням від 20.12.12 №52-к, згідно з яким ОСОБА_5 було нараховано премію в розмірі 4153,78 грн.; розпорядженням від 28.01.13 №4-к, згідно з яким ОСОБА_5 було нараховано премію в розмірі 5492,0 грн.; розпорядженням від 11.02.13 №5-к, згідно з яким ОСОБА_5 було нараховано премію в розмірі 5492,0 грн.; розпорядженням від 29.03.13 №11-к, згідно з яким ОСОБА_5 було нараховано премію в розмірі 5492,0 грн.
Наявність ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України заявник мотивував тим, що ОСОБА_5 , підозрюється у скоєнні корупційних тяжких кримінальних правопорушеннях та кримінальних правопорушеннях середньої тяжкості, за які законом передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк від трьох до п`яти років або позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Тому, на переконання останнього, у справі є такі ризики, як те, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду чим перешкоджати проведенню процесуальних дій та встановленню істини по справі, з метою уникнення покарання; впливати на свідків, експерта у цьому кримінальному провадженні ; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Щодо обставин повідомлення ОСОБА_5 про підозру та обставин, які обумовлюють необхдінсть продовження розслідування у цей час, як і застосування саомго запобіжного заходу, то заявник вказав на таке.
Відповідно до п. 3 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру здійснюється у випадку наявності доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складання слідчим, прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.
Згідно ст. 111 КПК України повідомлення є процесуальною дією за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення певної процесуальної дії або прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 КПК України (виклик слідчим, прокурором, судовий виклик і привід).
З ст. 135 КПК України випливає, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
18.03.2016 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 2,3 ст. 191 КПК України.
Про цю підозру ОСОБА_5 повідомлено слідчим, що здійснює досудове розслідування кримінального провадження, шляхом направлення повідомлення про підозру з роз`ясненням прав підозрюваного за адресою останнього відомого її місця проживання: АДРЕСА_3 .
Разом з тим слідчим, з додержанням вимог ст.ст. 111, 112 КПК України, ОСОБА_5 викликалась для проведення допиту на 29.01.2016, 12.02.2016, 23.03.2016, 31.03.2016. Підтвердження факту отримання повідомлення про виклик слідчим є квитанції про їх відправлення, відповіді ОСОБА_5 з інформацією, що особа не бажає з`являтись добровільно до слідчого поліції та вказує адресу місце проживання: АДРЕСА_3 .
Таким чином, ОСОБА_14 , достовірно знаючи про необхідність прибуття до слідчого Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 , будучи належно повідомленою про дату, час прибуття систематично порушувала обов`язок прибуття за викликом до органу слідчого, прокурора без поважних причин неприбуття, визначених ст. 138 КПК України.
Враховуючи зазначене до Дніпровського районного суду м. Києва було направлене клопотання про привід ОСОБА_5 для вирішення питання щодо обрання запобіжного заходу, яке було задоволене.
19.04.2016 на виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Києва про привід ОСОБА_5 , за дорученням слідчого Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві, під ОСОБА_6 , працівниками управління захисту економіки в місті Києві департаменту захисту економіки Національної поліції України був здійснений виїзд за останнім відомим місцем проживанням ОСОБА_5 . Так, за адресою: АДРЕСА_3 , двері відчинила ОСОБА_15 , яка є донькою ОСОБА_5 . Згідно свідчень ОСОБА_15 із матір`ю вона стосунків не підтримувала з 28 грудня 2015 року, місце її перебування їй не відоме. При відпрацюванні адреси можливого мешкання ОСОБА_5 розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , двері ніхто не відкрив, при опитуванні сусідів інформації про можливе місце перебування ОСОБА_5 отримано не було.
Тобто, ОСОБА_5 , достовірно знаючи про оголошену їй підозру та необхідність прибуття до слідчого Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві, до останнього не з"явилась, а відтак, у слідчого ОСОБА_6 , були всі підстави вважати що вона може переховуватися від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із чим, 27.04.2016, була винесена постанова про оголошення в розшук підозрюваної ОСОБА_5
У зв`язку із необхідністю проведення слідчих та інших процесуальних дій 10.11.2016, винесена постанова про відновлення досудового розслідування кримінального провадження.
12.11.2016 слідчим СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_7 винесена постанова про зупинення досудового розслідування кримінального провадження.
27.04.2017 у зв`язку із необхідністю проведення слідчих дій винесена постанова про відновлення досудового розслідування кримінального провадження.
03.05.2017 керівником Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_17 винесена постанова про продовження строку досудового розслідування.
Таким чином, ОСОБА_14 , достовірно знаючи про необхідність прибуття до слідчого будучи належно повідомленою про дату, час прибуття свідомо та систематично порушувала обов`язок прибуття за викликом до органу слідчого, прокурора без поважних причин неприбуття, визначених ст. 138 КПК України.
З огляду на, що заявник просить застосувати щодо підозрюваної запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 04.06.2017 року та покласти на неї наступні обов`язки: прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, або суду у визначений ними час; не відлучатися із населеного пункту Житомирська область Житомирський район с. Оліївка без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, залежно від стадії кримінального провадження; не відвідуваним місце знаходження ВФСТ «Колос» АПК України, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Флоренції 1/11; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Слідчий суддя, з`ясувавши у судовому засіданні думку прокурора, який заявлене клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав визначених в мотивувальній частині останнього, сторону захисту, яка вказа на недоцільність покладення на підозрювану обв`язку не відлучатися із Житомирської області, дослідивши долучені до нього матеріали, приходить до наступного.
Органами досудового розслідування підозрювана підозрюється у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень за обставин викладених в підозрі, повідомлення про яку ОСОБА_5 було здійснено із дотриманням вимог діючого кримінального процесуального законодавства України.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.
Відповідно до норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.
Так, як убачається з матеріалів клопотання, орган досудового розслідування просить обрати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, враховуючи дані, визначені п.п. 1-11 ч. 1 ст. 178 КПК України, які характеризуються особу останньої, наявність ризиків визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, доведеність відомостей зазначених у п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, відносно підозрюваної у рамках даного кримінального провадження.
В свою чергу, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Тож, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
За таких умов, слідчий суддя дослідивши, матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана, могла вчинити дані правопорушення.
У судовому засіданні стороною захисту, у супереч положень ч. 5 ст. 132 КПК України, не було надано суду допустимих доказів, які б свідчили про необґрунтованість пред`явленої підозри.
Аналізуючи питання наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує заявник у клопотанні слідчий суддя виходить з наступного.
Частиною 1 статті 177 КПК України регламентовано, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Також, слідчий суддя враховує, що фактичні підстави застосування запобіжних заходів - це наявність системи незаперечних доказів вчинення відповідною особою кримінального правопорушення, а системний аналіз положень Глави 18 КПК України в поєднанні з практикою Європейського суду з прав людини вказують на те, що на достатність доказів про наявність ризиків визначених ст. 177 КПК України може вказувати наступне:
? про намір переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду можуть свідчити такі дані, як придбання проїзних документів, зняття з різного роду реєстраційних обліків, раптове зникнення та/або звільнення з роботи, розпродаж майна тощо, у зв`язку з чим, слідчий суддя враховує, що підозрюваний, відповідно до матеріалів провадження підозрювана перебувала у розшуку в рамках даного кримінального провадження та вважає даний ризик доведеним стороною обвинувачення та наявним в реальності на час обрання заходу забезпечення кримінального провадження;
? про можливість впливати на свідків, експертів може свідчити здійснення особою погрози, підкуп, умовляння свідків і потерпілих, схилення їх до дачі неправдивих показань; спроби викрадення, знищення, фальсифікації речових доказів і документів; вплив на спеціалістів та експертів тощо, тож, слідчий суддя проаналізувавши обставини справи з іншими доказами у їх сукупності, вважає даний ризик, на цей час, не доведеним, оскільки стороною обвинувачення ПІБ конкретних свідків та потерпілих не вказуються. Будь-які дані про те, що вдінсоно цих осіб з боку обвинуваченої вчинялися дії вищенаведеного типу встановлено тако ж не було;
? про те, що особа може перешкоджати самому провадження тим чи іншим чином, зокрема, знищити, сховати чи спотворити рече і документи може свідчити наявність інформації, отриманої в результаті проведення слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій про вчинення особою протиправної діяльності (підготовку до вчинення кримінального правопорушення, придбання предметів для вчинення злочинної діяльності), наявність попередніх судимостей, зв`язки з антигромадськими елементами, надходження до правоохоронних органів заяв та повідомлень про те, що особа здійснює підготовку до нового кримінального правопорушення, тож, слідчий суддя, враховуючи конкретні обставини справи вважає даний ризик не доведеним стороною обвинувачення у даному судовому засіданні, оскільки він обґрунтований доказами, які не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Про наявність будь-яких інших ризиків регламентованих ст. 177 КПК України клопотання доводів не містить, у зв`язку з чим слідчий суддя аналізуючи доводи сторони обвинувачення про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, окрім як утримання під вартою, вважає за необхідне зазначити про таке.
У судовому засіданні, стороною захисту, у супереч положень ч. 5 ст. 132 КПК України, не було надано суду допустимих доказів, які б свідчили про відсутність ризику можливсоіт переховування особи.
Як наслідок, обставини визначені п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків, у даному провадженні, достовірність підозри, слідчий суддя визнає обґрунтованими, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами.
А тому це клопотання в частині застосування запобіжного заходу підлягає задоволенню, як обгрунтоване.
Щодо питання покладення обов`язків, то слідчий суддя бере до уваги таке.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду чи іншого органу державної влади, а також виконувати один або і кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
Зміст зазначеної норми свідчить про те, що законодавець визначив, що зобов`язання прибувати за кожною вимогою уповноваженого органу є складовою запобіжного заходу, не пов`язаного з тримання під вартою, та зберігається за підозрюваним весь час протягом дії запобіжного заходу, у зв`язку з чим не потребує продовження, однак законодавством не передбачено обов`язку прибувати за першою вимогою/викликом.
При цьому, слідчий суддя вважає покладення на підозрювану обов`язків регламентованих п.п. 3, 5, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України є за своєю суттю пропорційними, помірними, та такими, що не становитиме надмірний тягар для підозрюваної, у зв`язку з чим не суперечить п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правоввій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.).
Щодо обв`язку передбаченого п. 2 ч. 5 ст. 194 КПК України, то в ході судового розгляду заявником не був доведенй факт доцільності його покладення на особу з огляду на конкретні обставини справи та особу підозрюваної у їх сукупності.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання огану досудового розслідування про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваної підлягає задоволенню з зобов`язанням прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади та покладенням обов`язків з числа передбаченого ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть помірними для особи, не становитимуть надмірний та особистий тягар, дадуть змогу уникнути встановленим ризикам, у межах строку досудового розслідування даного провадження.
На підставі викладеного та керуючись вимогами ст.ст. 1-2, 7-29, 131, 132, 176-179, 193, 194, 309, 310, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
Клопотання - задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою, у рамках даного кримінального провадження, до слідчого та, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти строком до 04.06.2017 обов`язки повідомляти про зміну місця проживання слідчого, прокурора та здати при наявності на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; не відвідувати ВФСТ "Колос" АПК України, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Флоренції, 1/1.
В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.
Роз`яснити підозрюваній, що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національно поліції у м. Києві ОСОБА_6 .
Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали 13:30 год. 15.05.2017.

Слідчий суддя ОСОБА_1