Справа № 1-кс/331/2499/2017
331/4684/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2017 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора військової прокуратури Запорізького гарнізону, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк,

В С Т А Н О В И В:
У липні 2017 року до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від ОСОБА_4 надійшла скарга на бездіяльність прокурора військової прокуратури Запорізького гарнізону, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

За результатами розгляду скарги ОСОБА_4 просить суд зобовязати прокурора військової прокуратури Запорізького гарнізону невідкладно вчинити процесуальну дію, визначену статтею 220 КПК України, а саме: прийняти рішення про задоволення чи відмову у задоволенні його клопотання від 23 червня 2017 року, отримане слідчим 26 червня 2017 року, про що його негайно повідомити.
В обґрунтування вимоги, викладеній в скарзі, зазначив, що в провадженні військової прокуратури Запорізького гарнізону перебуває кримінальне провадження №0000252, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 травня 2016 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

23 червня 2017 року він звернувся до прокурора військової прокуратури Запорізького гарнізону з клопотанням, в якому просив повідомити його про стан здійснення досудового розслідування та вчинення слідчим чи прокурором конкретних слідчих дій.

07 липня 2017 року засобами поштового зв`язку отримав лист заступника прокурора військової прокуратури Запорізького гарнізону ОСОБА_5 , відповідно до змісту якої прокурор проігнорував його клопотання та по суті не прийняв рішення про задоволення чи відмову у задоволенні його клопотання від 23 червня 2017 року.

Він вимушений звернутися до слідчого судді зі скаргою на порушення його прав, оскільки вважає, що за результатом розгляду його клопотання прокурор чи слідчий повинен був прийняти процесуальне рішення у відповідності до ст. 220 КПК України.

Заявник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, але направив на адресу суду засобами електронного звязку заяву про розгляд скарги за його відсутності, зазначивши, що скаргу підтримує та просить слідчого суддю її задовольнити.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 надав суду копію постанови прокурора військової прокуратури Запорізького гарнізону ОСОБА_6 від 21 липня 2017 року про часткове задоволення клопотання ОСОБА_4 , а також супровідний лист щодо направлення копії постанови ОСОБА_4 . Крім того, враховуючи, що органом досудового розслідування самостійно припинена бездіяльність, яка є предметом скарги, просив слідчого суддю закрити провадження у скарзі на підставі ч. 2 ст. 305 КПК України.

Частиною ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

З матеріалів справи вбачається, що заявник належним чином повідомлялися про розгляд скарги, про що свідчать матеріали справи.

Однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України « Про статус суддів»: - при здійсненні правосуддя дотримуватися вимог Конституції та законів України, забезпечувати повний, всебічний та об`єктивний розгляд судових справ з дотриманням установлених законом строків.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що розгляд справи за відсутності заявника за наявності його заяви про розгляд скарги за його відсутності не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Слідчий суддя, вивчивши доводи скарги, прийнявши до уваги пояснення прокурора, взявши до уваги факт виконання прокурором певної процесуальної дії, приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні військової прокуратури Запорізького гарнізону перебуває кримінальне провадження №0000252, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 травня 2016 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

23 червня 2017 року він звернувся до прокурора військової прокуратури Запорізького гарнізону з клопотанням, в якому просив повідомити його про стан здійснення досудового розслідування та вчинення слідчим чи прокурором конкретних слідчих дій.

07 липня 2017 року засобами поштового зв`язку отримав лист заступника прокурора військової прокуратури Запорізького гарнізону ОСОБА_5 відповідно до змісту якої прокурор проігнорував його клопотання та по суті не прийняв рішення про задоволення чи відмову у задоволенні його клопотання від 23 червня 2017 року.

ОСОБА_4 вимушений був звернутися до слідчого судді зі скаргою на порушення його прав, оскільки вважає, що за результатом розгляду його клопотання прокурор чи слідчий повинен був прийняти процесуальне рішення у відповідності до ст. 220 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 КПК, з урахуванням положень Глави 26.

Згідно ч. 2 ст. 305 КПК України, слідчий чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені п. 1, 2, 5 і 6 ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.

Враховуючи, що під час судового засідання прокурором військової прокуратури Запорізького гарнізону надано копія постанови прокурора військової прокуратури Запорізького гарнізону ОСОБА_6 від 21 липня 2017 року про часткове задоволення клопотання ОСОБА_4 , а також доказ направлення копії постанови ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що провадження по скарзі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Провадження по скарзі ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора військової прокуратури Запорізького гарнізону, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк - закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
21.07.2017