Кримінальне провадження № 629/1124/17
Номер провадження 1-кп/629/223/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2017 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Лозова Харківської області кримінальне провадження №0002509 від 11.09.2016 року, яке надійшло з Лозівської місцевої прокуратури Харківської області 31.03.2017 року, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Лозова, Харківської області, громадянки України, з середньою освітою, не одруженої, маючої на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, -

встановив:

09.09.2016 року, приблизно о 21-00 год., ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення насіння соняшника, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, з корисливого мотиву, з метою наживи, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, взявши сумку і кухонний ніж, прийшовши до поля, розташованого на території Катеринівської сільської ради Лозівського району Харківської області №41, яке належить ТОВ «Лозівський Агропромсервіс», де, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає і що поблизу не має сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, зрізала ножем голівки соняшника, які складала до сумки та після наповнення сумки відносила до свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , викравши таким чином 65 кілограмів насіння соняшнику, чим спричинила матеріальний збиток ТОВ «Лозівський Агропромтехсервіс» в сумі 539,50 грн. З місяця злочину зникла, викраденим розпорядилась.

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст.185 ч.1 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

30.03.2017 року між представником потерпілого ОСОБА_4 , якому на підставі ст.58 КПК України надані повноваження представника потерпілого у даному кримінальному провадженні та підозрюваною ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст.471 КПК України, за участі захисника ОСОБА_5 укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою представник потерпілого та обвинувачена дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_6 за ст.185 ч.1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, покарання, яке має понести обвинувачена ОСОБА_6 за ст.185 ч.1 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 гривень.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченою ОСОБА_6 та представником потерпілого ОСОБА_4 суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 ч.1 п.1 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ст.469 ч.3 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Представник потерпілого ТОВ «Лозівський Агропромтехсервіс» ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення укладеної між ним та обвинуваченою ОСОБА_6 від 30.03.2017 року і що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 ч.1 п.2 КПК України.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст.94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа. Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України

Судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_6 цілком усвідомлює свої права визначені ст.474 ч.5 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.1 п.1 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.ст.469,471 КПК України, покарання узгоджене обвинуваченою та представником потерпілого, визначене у межах санкції ст.185 ч.1 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови в затверджені угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до рішення про затвердження угоди про примирення між обвинуваченою ОСОБА_6 та представником потерпілого ТОВ «Лозівський Агропромтехсервіс» ОСОБА_4 і призначення обвинуваченій узгодженого сторонами покарання.

Відповідно до ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченої на користь держави витрати за проведення Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром судової товарознавчої експертизи №2053 від 23.02.2017 року в розмірі 495 грн. (а.с.25).

Долю речових доказів суд, вирішує в поряду ст.100 КПК України 65 кілограмів насіння соняшника, яке знаходяться на зберіганні в ТОВ «Лозівський Агропромтехсервіс» згідно розписки представника потерпілого ОСОБА_4 від 20.10.2016 року повернути у розпорядження ТОВ «Лозівський Агропромтехсервіс» (а.с.26,27).

Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.373, ст.ст.374,474,475 КПК України, суд, -

ухвалив:
Затвердити угоду про примирення між обвинуваченою ОСОБА_6 та представником потерпілого ТОВ «Лозівський Агропромтехсервіс» ОСОБА_4 укладену 30.03.2017 року.

ОСОБА_6 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ст.185 ч.1 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_6 - не обирати.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №2053 від 23.02.2017 року в розмірі 495 (чотириста дев`яносто п`ять) гривень, перерахувавши їх на р/р 0005, банк отримувача ГУ ДКСУ у Харківській області, код одержувача 37999680, МФО851011, код доходів 24060300, УДКСУ в Комінтернівському районі м.Харкова.

Речові докази - 65 кілограмів насіння соняшника, повернути потерпілому передавши у розпорядження ТОВ «Лозівський Агропромтехсервіс».

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1