Справа № 201/52/17
Провадження № 1-кп/200/218/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого: судді ОСОБА_1

за участі секретаря: ОСОБА_2

сторін судового провадження:

прокурора: ОСОБА_3

представника потерпілого: ОСОБА_4

потерпілого: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро судове провадження № 1кп/200/218/17 (кримінальне провадження №0000941) за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, що має вищу освіту, працював інспектором роти №4 батальйону №4 Управління патрульної поліції в м. Дніпро, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, суд -
В С Т А Н О В И В:
Будучи призначеним відповідно до наказу начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 9 о/с від 21.01.2016 року на посаду інспектора роти №4 батальйону №4 Управління патрульної поліції м. Дніпропетровська та являючись службовою особою - працівником правоохоронного органу, ОСОБА_7 , відповідно до посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 року № 4/1, був зобов`язаний:

- забезпечувати безперервне та цілодобове патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, контролю за дотриманням правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі;

- організацію безпечного та безперешкодного дорожнього руху;
- контроль за дотриманням учасниками дорожнього руху правил;
- профілактику, попередження та припинення злочинів і адміністративних правопорушень у сфері дорожнього руху та ін.;
- у разі вчинення протиправних діянь поліцейський несе кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до законодавства тощо.
Таким чином, займаючи посаду інспектора роти № 4 батальйону № 4 Управління патрульної поліції м. Дніпропетровська капрал поліції ОСОБА_7 , являючись представником державного органу виконавчої влади та будучи наділеним владними повноваженнями в межах своєї компетенції пред`являти вимоги, приймати рішення, обов`язкові для виконання фізичними та юридичними особами незалежно від їх відомчої належності чи підлеглості, вчинив злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту за наступних обставин.

04 листопада 2016 року, близько о 09 годині 11 хвилин, інспектор роти №4 батальйону № 4 Управління патрульної поліції м. Дніпропетровська ОСОБА_7 , керуючи технічно справним патрульним автомобілем «Toyota Prius» державний номер НОМЕР_1 , рухався по вулиці Шевченко у напрямку вулиці Січових Стрільців в м. Дніпро.

При цьому, під час руху капрал поліції, водій ОСОБА_7 , проявляючи злочинну недбалість та будучи вкрай неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода похилого віку ОСОБА_8 , 1938 року народження, який перетинав проїжджу частину справа наліво по ходу руху патрульного автомобіля поліції, грубо порушуючи Правила дорожнього руху, а саме:

- п.16.2 - згідно якого на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку, заходів до своєчасного зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу не вжив і в районі перехрестя вулиці Шевченко та вулиці Січових Стрільців у м. Дніпро, здійснив на вказаного пішохода наїзд, в результаті чого пішоходу ОСОБА_8 спричинено, згідно висновку судово-медичної експертизи № 2171/564 від 25.11.2016 року, тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла: закритої спинномозкової травми, забою шийного відділу хребта з ушкодженням спинного мозку, крововиливами під його оболонки та у речовину з послідуючим розвитком грубого тетрапарезу, з порушенням тазових органів; внутрішньочерепної травми: крововиливи під м`які оболонки та у речовину головного мозку, які є тяжкими і знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та показав, що 04.11.2016 року близько 09 години 10 хвилин він керував патрульним автомобілем «Тойота Прійус». Рухався по вул. Шевченка з боку вул. К.Лібкнехта в напрямку вул. Артема. Під`їхавши до перехрестя з вул. Артема, він зупинився на світлофор. Перед ним стояли два автомобілі. Перший автомобіль після включення світлофору поїхав прямо, а другий повернув на вул. Артема в напрямку пр. К.Маркса. Він почав рух за даним автомобілем і теж повернув на вул. Артема в напрямку пр. К.Маркса. Він рухався потихеньку, зі швидкістю 3-5 км/год. Пішохода він не бачив. Можливо в цей момент його засліпило сонце. Пішохід переходив вулицю Артема. Пішохід пропустив автомобіль, який рухався перед ним ( ОСОБА_9 ) та почав переходити дорогу. Він з пішоходом побачили один одного майже одночасно. Пішохід намагався прискоритися, але він все одно наїхав на нього. Від удару пішохід впав спочатку на ліве переднє крило автомобіля, потім на асфальт. Він ( ОСОБА_9 ) одразу зупинився. Вийшов разом із напарниками з автомобіля до потерпілого. Той був у крові. Вони викликали швидку медичну допомогу. Він протер тампоном кров потерпілого. Швидка медична допомога забрала потерпілого в лікарню. В подальшому потерпілий помер в лікарні. У вчиненому кається.

Крім повного визнання своєї вини самим обвинуваченим, його вина також підтверджується показами потерпілого ОСОБА_5 , допитаного під час судового розгляду, який показав, що загиблий пішохід був його батько. Коли це сталося, він був у відрядженні. Про ДТП йому повідомила мати. Він одразу приїхав до Дніпра, пішов до батька в лікарню. Зі слів батька він знає, що той переходив вулицю на зелений сигнал світлофора і на нього наїхав патрульний автомобіль поліції. Батьку на той момент було 78 років. Проте відчував він себе чудово. Батько сам ще керував автомобілем і навіть в його віці не приймав жодних ліків. Після ДТП у батька був струс мозку, ушкоджений хребет. Щодо призначення покарання обвинуваченому, просив ОСОБА_7 суворо не карати, оскільки ОСОБА_7 повністю відшкодував йому спричинену шкоду, сплативши гроші. Просив призначити покарання не пов`язане із реальним позбавленням волі, з іспитовим строком.

В зв`язку із повним визнанням вини обвинуваченим, прокурор вважав за можливе розглядати дане кримінальне провадження відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України.

Предстаник потерпілого та потерпілий підтримали позицію прокурора.

Судом, в присутності захисника обвинуваченого, було роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_7 положення ст. 349 КПК України. ОСОБА_7 просив розглядати справу у скороченому порядку без свідків та без дослідження письмових доказів, оскільки він повністю визнає себе винним та відшкодував спричинену шкоду потерпілому.

Захисник обвинуваченого також вважала за можливе розглядати справу відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України.

В зв`язку із повним визнанням вини обвинуваченим ОСОБА_7 , позицією інших сторін кримінального провадження, суд вважав за можливе проводити розгляд даного кримінального провадження відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України.

Оцінюючи досліджені докази, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 286 КК України, оскільки він вчинив дії, що виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Вивченням особи обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_7 раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. Не маючи відповідного досвіду роботи та навиків роботи в міліції чи поліції, ОСОБА_7 поступив на роботу в Управління патрульної поліції м. Дніпропетровська на посаду інспектора роти № 4 батальйону № 4. Після вчинення ДТП звільнився зі служби та наразі офіційно не працює. За місцем проживання характеризується задовільно, за місцем останньої роботи позитивно.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , відповідно до положень ст. 66 КК України, є щире каяття у вчиненому злочині.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_7 відповідно до положень ст. 67 КК України не виявлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд виходить із наступних обставин.

Не маючи відповідних навиків роботи в міліції чи поліції та достовірно знаючи цей факт, ОСОБА_7 поступив на службу до Управління патрульної поліції м. Дніпропетровська і відповідно до посадових обов`язків, був зобов`язаний: забезпечувати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки; організовувати безпечний та безперешкодний дорожній рух; контролювати дотримання учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху.
Замість належного виконання своїх прямих обов`язків щодо забезпечення безпеки дорожнього руху ОСОБА_7 , працюючи інспектором патрульної поліції в Управлінні патрульної поліції м. Дніпропетровська, сам порушив правила дорожнього руху, в результаті чого допустив дорожньо-транспортну пригоду за наслідками якої загинула людина.
На думку суду, на співробітників новоствореної патрульної поліції, яка в очах суспільства повинна була б бути взірцем поліції, покладається не менше відповідальності за вчинення дорожньо-транспортних пригод, ніж на простих громадян. Застосування закону про кримінальну відповідальність повинно бути однаковим, як для простого громадянина, так і для патрульного поліцейського. Новостворена патрульна поліція повинна бути зразком для інших учасників дорожнього руху та громадян України.

Незважаючи на позицію ОСОБА_5 , якого слідчий визнав потерпілим в даному кримінальному провадженні, та який, отримавши від ОСОБА_7 гроші, незважаючи на смерть батька, попросив суд не позбавляти ОСОБА_7 волі, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання саме у вигляді позбавлення волі. До даного висновку суд приходить в зв`язку із тією обставиною, що у суду на теперішній час немає можливості встановити позицію самого потерпілого ОСОБА_8 , який помер внаслідок даного ДТП, чи згоден він із позицією свого сина щодо необхідного покарання для обвинуваченого ОСОБА_7 ..

В зв`язку із даною обставиною, позицію потерпілого ОСОБА_5 , щодо необхідності призначення покарання ОСОБА_7 з іспитовим строком, приймаючи рішення про призначення покарання, суд не приймає до уваги.

Разом із тим, в зв`язку із повним визнанням своєї вини обвинуваченим, його каяттям, суд вважає за можливе не призначати ОСОБА_7 покарання в максимальному розмірі, передбаченому санкцією статті.

Також суд вважає за необхідне при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , позбавити його права керувати транспортними засобами, оскільки дорожньо-транспортна пригода сталася в зв`язку із грубим порушенням обвинуваченим Правил дорожнього руху України.

Вирішуючи питання заявленого потерплим цивільного позову, суд вважає за необхідне залишити його без розгляду, в зв`язку із непідтриманням позовних вимог позивачем.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 368, 374-375 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки шість місяців, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

Обрати ОСОБА_7 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Строк покарання ОСОБА_7 обраховувати з моменту затримання, з 11.05.2017 року.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_7 в строк покарання час його перебування в установі попереднього ув`язнення з моменту затримання - з 11.05.2017 року до набрання вироком суду законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази:

патрульний автомобіль «Toyota Prius» реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути власнику;

DVD-диск із записом дорожньо-транспортної пригоди зберігати в матеріалах справи.

Цивільний позов залишити без розгляду.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Протоколи допитів свідків, та інші документи про зафіксовані процесуальні дії зберігати в кримінальній справі.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1