АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 643/306/16-к Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/790/725/17 Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 травня 2017 року м.Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
з участю прокурора - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали за апеляцією ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Московського районного суду м.Харкова від 16.01.2016 року,-
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою повернуто скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора Харківської місцевої прокуратури №4 Харківської області ОСОБА_8 щодо невнесення відомостей про скоєне кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як вбачається зі змісту ухвали, приймаючи рішення про повернення скарги, слідчий суддя керувався положеннями п.3 ч.2 ст.304 КПК України, у відповідності до якого скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першої цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Слідчий суддя зазначив, що скарга подана заявником після закінчення строку на оскарження, передбаченого ч.1 ст.304 КПК України, а підстав для поновлення пропущеного строку оскарження не встановлено (а.с.5).

Не погодившись із зазначеним рішенням слідчого судді, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить відкрити апеляційне провадження, скасувати ухвалу слідчого судді Московського районного суду м.Харкова від 16 січня 2016 року по справі 643/306/16-к, провадження 1-кс/643/77/16 про повернення його скарги від 11.01.2016 року та постановити нову ухвалу, якою направити скаргу на новий судовий розгляд.
Також апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Вважає оскаржуване судове рішення необґрунтованим, постановленим з порушенням вимог КПК України.

Вимога в апеляційній скарзі щодо розгляду данної апеляційної скарги за особистої участі ОСОБА_7 , який утримується під вартою, не базується на вимогах КПК України з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.401 КПК України, обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища або якщо суд визнає обов`язковою його участь, а обвинувачений, який утримується під вартою, - також у разі, якщо про це надійшло його клопотання.

Однак, відповідно до ч.2 ст.42 КПК України обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України.

Таким чином, по даній справі ОСОБА_7 є заявником, а тому його клопотання про розгляд справи за його участю не підлягає задоволенню.

Від проведення судового розгляду в режимі відео конференції ОСОБА_7 відмовився.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження матеріалами судового провадження не спростовуються; причини пропуску процесуального строку, на які посилаються у клопотанні заявники є поважними, а тому строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Московського районного суду м.Харкова від 16 січня 2016 року підлягає поновленню.

Заслухавши доповідь судді доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали за скаргою ОСОБА_7 та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного:

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст.303 КПК України.

Приймаючи рішення про повернення скарги ОСОБА_7 , слідчий суддя в мотивувальній частині ухвали вказав, що не вбачає підстав для поновлення пропущеного ним строку. Проте, в резолютивній частині ухвали слідчий суддя ніякого рішення щодо клопотання ОСОБА_7 про поновлення строку на оскарження бездіяльності прокурора Харківської місцевої прокуратури №4 Харківської області ОСОБА_8 не прийняв. Вказана неконкретність позбавляє заявника можливості на відстоювання своєї процесуальної позиції в подальшому.
Крім того, слідчий суддя зазначив, що отримання письмової відповіді прокурора 04 січня 2016 року не є підставою для поновлення строку оскарження бездіяльності. Апеляційний суд вважає, що такий висновок слідчим суддею зроблено буз врахування та належної оцінки тієї обставини, що ОСОБА_7 утримується в умовах слідчого ізолятора і тому не мав можливості до отримання цієї відповіді іншим чином дізнатися про бездіяльність, яку він оскаржує.
Оскільки, встановивши помилковість висновків суду першої інстанції, апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості постановити судове рішення за скаргою ОСОБА_7 без розгляду її по суті слідчим суддею, а тому, за відсутності іншого законодавчо визначеного способу забезпечення виконання завдань кримінального провадження (ст.2 КПК України), колегія суддів застосовує найприйнятніший спосіб захисту порушеного права через відновлення процедури оцінки скарги заявника слідчим суддею з точки зору можливості її прийняття.

За наведених обставин ухвала слідчого судді Московського районного суду м.Харкова від 16 січня 2016 року є передчасною і підлягає скасуванню, а матеріали за скаргою ОСОБА_7 підлягають поверненню до Московського районного суду м.Харкова для вирішення питання щодо можливості відкриття провадження за скаргою.

Слід також звернути увагу апелянта на те, що при викладенні апеляційних вимог необхідно враховувати, які процесуальні рішення має право винести апеляційний суд у відповідності до ч.3 ст.407 КПК України.
Між тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що слідчим суддею не виконано вимоги ч.3 ст.304 КПК України відповідно до якої копія ухвали щодо повернення скарги невідкладно надсилається особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Що стосується вимог ОСОБА_7 про видачу копії рішення в перекладі на російську мову то судова колегія відмовляє в їх задоволенні з наступних причин.

Cт.10 Конституції України визначає державною мовою українську мову.

Ч. 4 ст.29 КПК України зазначає що судові рішення, якими суд закінчує судовий розгляд по суті, надаються саме сторонам кримінального провадження або особі, стосовно якої вирішено питаннящодо застосування примусових заходів виховного або медичного характеру, у перекладі на їхню рідну або іншу мову, якою вони володіють.

Переклад інших процесуальніх документів кримінального провадження, надання копій яких передбачено цим Кодексом, здіснюється лише за клопотанням зазначених осіб.Переклад судових рішень та інших процессуальних документів кримінального провадження засвідчується підписом перекладача.

Таким чином ст.29 КПК України не передбачено видачу копій « всіх рішень», а лише копії судових рішень, якими суд закінчує судовий розгляд по суті і визначає певне коло суб`єктів сторони кримінального провадження.

Крім того, п.19 ст.3 КПК України чітко регламентує поняття сторони кримінального провадження, а ОСОБА_7 по данній справі в силу вимог ст.60 КПК України є лише заявником.

Між тим, ч.1 ст.29 КПК України чітко регламентує що кримінальне провадження здійснюється державною мовою і що суд складає процессуальні документи державною мовою.

Судді судової колегії не є перекладачами і наділені лише правами та обов`язками що визначені ст.54 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Таким чином, в посадові обов`язки судді не входить обов`язок щодо перекладу тексту процессуальних рішень.

Судова колегія також приймає до уваги те, що ОСОБА_7 має громадянство України і тривалий час проживає на її території.

За таких обставин судова колегія позбавлена можливості виконати вимоги ОСОБА_7 про видачу копії рішення в перекладі на російську мову.

Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Поновити ОСОБА_7 процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Московського районного суду м.Харкова від 16.01.2016 року по справі №643/306/16-к.

Апеляційну скаргу ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Московського районного суду м.Харкова від 16.01.2016 року щодо повернення скарги ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора Харківської місцевої прокуратури №4 Харківської області ОСОБА_8 щодо невнесення відомостей про скоєне кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань скасувати.

Матеріали за скаргою ОСОБА_7 повернути до Московського районного суду м.Харкова для вирішення питання щодо можливості відкриття провадження за скаргою.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий

Судді