Справа № 520/2751/17
Провадженя по справі № 1-кс/521/3695/17
У Х В А Л А
05 вересня 2017 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні заяву про скасування арешту майна у кримінальному провадженні,-

У С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 10.03.2017 року задоволено клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0003476 від 16.08.2016 року за ознаками ч. 2 ст. 307 КК України та накладено арешт, серед іншого, на майно, вилучене 09.03.2017 року під час обшуку в автомобілі «Nissan Laurel» державний знак НОМЕР_1 .

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді в інтересах ОСОБА_5 із заявою про скасування арешту з грошових коштів, вилучених під час обшуку. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що майно, вилучене у рамках кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , фактично належить ОСОБА_5 , яка не є підозрюваною, обвинуваченою або цивільним відповідачем у цьому кримінальному провадженні. Так, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 близько 10 років проживають однією сім`єю, мають малолітню дитину. ОСОБА_5 накопичувала та зберігала на власному банківському рахунку грошові кошти в іноземні валюті, а 16.02.2017 року і 22.02.2017 року отримала та частину з них в сумі 1300 доларів США передала співмешканцю ОСОБА_6 , частину в сумі 860 доларів США зберігала вдома, а решту обміняла на гривні, частину з яких також передала ОСОБА_6

09.03.2017 року в автомобілі, яким користувався ОСОБА_6 , було проведено обшук, в результаті якого вилучено належні їй грошові кошти, а пізніше на них накладено арешт. Оскільки ОСОБА_6 не має відношення до грошових коштів, власником яких є вона, вважає арешт необґрунтованим і просить його скасувати.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України ОСОБА_5 є особою, що має право на звернення з клопотанням про скасування арешту майна, оскільки вважає себе володільцем арештованого майна і не була присутньою при розгляді клопотання про його арешт.

В судовому засіданні представник ОСОБА_5 підтвердив заявлені у клопотанні вимоги.

Прокурор, належним чином повідомлений про час та місце розгляду клдопотання, до судового засідання не з`явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, що не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Заслухавши доводи представника особи, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У відповідності до ст. 170 ч. 2 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Метою арешту майна є збереження речових доказів, спеціальної конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Частиною 4 цієї ж статті, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, кримінальне провадження № 003476 зареєстровано 16.08.2016 року за ознаками ч. 2 ст. 307 КК України. При реєстрації заяви у ЄРДР фабула викладена наступним чином: до УВБ в Одеській області ДВБНП України надходить оперативна інформація щодо діяльності організованої злочинної групи з межрегіональними зв`язками, члени якої налагодили виробництво небезпечної психотропної речовини «амфетамін» у Київському районі м. Одеси з метою його подальшого збуту на території Одеської області та інших областей.

09.03.2017 року в рамках вказаного кримінального провадження було проведено обшук в квартирі, де мешкають ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 , та в автомобілі «Nissan Laurel» реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким ОСОБА_6 розпоряджався на підставі довіреності. Під час обшуків було вилучено грошові кошти: в квартирі 860 доларів США; в автомобілі - 2650 грн. і 1300 доларів США.

10.03.2017 року слідчий звернувся з клопотанням і того ж дня ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було накладено арешт на все вилучене в ході обшуків майно, в тому числі і на грошові кошти.

При цьому і в клопотанні слідчого про накладення арешту, і в ухвалі слідчого судді зазначено, що захід забезпечення кримінального провадження застосовано саме в рамках кримінального провадження № 0003476 за ознаками ч. 2 ст. 307 КК України.

В подальшому, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 06.07.2017 року (справа № 520/2751/17, провадження № 1-кс/520/1577/17) скасовано арешт, накладений вищевказаною ухвалою від 10.03.2017 року на грошові кошти в сумі 860 доларів США. Відповідно до протоколу від 17.07.2017 року вказані грошові кошти були повернуті ОСОБА_5 як власниці майна.

17.07.2017 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а матеріали досудового розслідування щодо нього виділені в окреме провадження відповідно до постанови прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 від 18.07.2017 року.

В судовому засіданні представник ОСОБА_5 підтримав заявлені вимоги та вказав на те, що у зв`язку з накладенням арешту на належні його довірительниці грошові кошти вона позбавлена можливості розпоряджуватися ними, тобто порушуються її права, погіршується матеріальний стан.

На підтвердження вказаних обставин заявником суду надано у копіях: довідка від 13.03.2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» про те, що 16.02.2017 року ОСОБА_5 у зв`язку із закриттям рахунку були повернуті грошові кошти у розмірі 1149.11 USD, а 22.02.2017 року видана готівка в сумі 1100.00 USD; протоколи обшуків від 09.03.2016 року; повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 17.07.2017 року: постанова про виділення матеріалів досудового розслідування від 18.07.2017 року.

Таким чином, заявником було доведено ту обставину, що не пізніше 22.02.2017 року вона отримала грошові кошти в сумі не менше 2249.11 USD, які зберігала за місцем проживання, а також передала на зберігання співмешканцю ОСОБА_6 .

Доводи заявника стороною обвинувачення спростовані не були, тобто грошові кошти, вилучені під час обшуку за адресою за адресою АДРЕСА_1 , та в автомобілі «Nissan Laurel» реєстраційний номер НОМЕР_1 , і на які накладено арешт ухвалою слідчого судді від 10.03.2017 року, не являються речовими доказами у кримінальному провадженні № 0003476. На момент розгляду клопотання ОСОБА_5 не є підозрюваною, обвинуваченою або цивільним відповідачем, тож вилучені грошові кошти не відповідають критеріям, вказаним в ст. 98 КПК України.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання представника ОСОБА_5 про скасування арешту майна підлягає задоволенню. Разом з тим, враховується, що частина майна повернута власниці, оскільки на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 06.07.2017 року (справа № 520/2751/17, провадження № 1-кс/520/1577/17) скасовано арешт, накладений вищевказаною ухвалою від 10.03.2017 року на грошові кошти в сумі 860 доларів США.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 170, 173, 174 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И Л А :
Клопотання представника власника майна адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 10.03.2017 року у кримінальному провадженні № 0003476 від 16.08.2016 року (справа № 520/2956/17, провадження № 1-кс/520/584/17) на майно, вилучене в ході проведення обшуку в автомобілі «Nissan Laurel» державний знак НОМЕР_1 09.03.2017 року портмоне чорного кольору з грошовими коштами в сумі 2650 гривень, 1300 доларів США.

У задоволенні іншої частини заявлених у клопотанні вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1