АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 604/384/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/789/110/17 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2017 р. м.Тернопіль

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючої - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
з участю підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора Підволочиського відділу Кременецької місцевої прокуратури на ухвалу слідчого судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 16 травня 2017 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , за погодженням з начальником Підволочиського відділу Кременецької місцевої прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою-спеціальною освітою, військовослужбовця в в/ч НОМЕР_1 НОМЕР_2 бригади НОМЕР_3 ОГПБ, раніше судимого:

?06.11.1998 року Пологівським судом Запоріжської області за ч.3 ст.80, ч.2 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) до 3-ох років позбавлення волі;

?
?25.09.2003 Підволочиським районним судом за ч.1 ст.122 КК України до обмеження волі строком на 1 рік;

?17.02.2005 року Підволочиським районним судом за ч.2 ст.186 КК України до 4-ох років позбавлення волі;

?05.03.2008 року Підволочиським районним судом за ч.1 ст.296 КК України до 2-ох років обмеження волі;

?28.01.2011 року Підволочиським районним судом за ч.2 ст.296 КК України до 1-го року та 6-ти місяців позбавлення волі,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з використанням електронного засобу контролю із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово. терміном до 00 год. 00 хв. 16 липня 2017 року.
Зобов`язано ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора та суду, прибувати за кожною вимогою до слідчого СВ Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області, прокурора, судді та суду, носити електронний засіб контролю, та утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні, в тому числі із ОСОБА_11 .
Роз`яснено ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Як слідує з оскаржуваної ухвали, органами досудового розслідування ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, виходячи з того, що 14 травня 2017 року, близько 21:30 год, між ОСОБА_10 та його дружиною ОСОБА_12 , в приміщенні їх житлового будинку, що в АДРЕСА_1 , на грунті ревнощів, виник словесний конфлікт, в ході якого, ОСОБА_10 умисно наніс декілька ударів обома ногами в область живота та грудей ОСОБА_12 , спричинивши їй тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_12 померла.
За вказаним фактом 15 травня 2017 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно реєстраційний номер 0000095.

15 травня 2017 року о 02.00 год, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 208 КПК України затримано та поміщено в ІТТ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області. Також 15 травня 2017 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Відмовляючи у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області, за погодженням з начальником Підволочиського відділу Кременецької місцевої прокуратури про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що прокурором не доведено наявності ризиків - незаконно впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, та неможливості запобігання ризику/ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. У зв`язку із чим обрав запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки саме цей запобіжний захід може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.І ст.177 КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить вказану ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_10 у вигляді домашнього арешту скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою обрати обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вважає, що висновки суду викладені в ухвалі не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Свої доводи мотивує тим, що враховуючи санкцію статті інкримінованого ОСОБА_10 кримінального правопорушення, підозрюваний усвідомлюючи, що може отримати покарання у вигляді позбавлення волі, існує ризик того, що ОСОБА_10 раніше неодноразово судимий, буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, чиї покази є важливим доказом у кримінальному провадженні, чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, тому будь-який інший запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою не забезпечить його належної процесуальної поведінки та виконання процесуальних обов`язків.
Вказує, що вказаний злочин щодо дружини підозрюваний вчинив з особливою жорстокістю, внаслідок чого їхня спільна дочка залишилась сиротою.
Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та захисника, які вважають ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, а апеляцію такою, що не підлягає до задоволення, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просить постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід щодо підозрюваного у вигляді тримання під вартою, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Так, відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; знищити або сховати будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, згідно ч.2 ст. 181 КПК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Матеріалами провадження встановлено, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, санкція якого передбачає основне покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, що в силу вимог ст.12 КК України належить до тяжкого кримінального правопорушення.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та прокурор при розгляді клопотання вказували про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 даного кримінального правопорушення, що свідчить про існування ризику, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, а відтак, перешкодити повному, всебічному та неупередженому проведенні досудового розслідування.
Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставин, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.
Відмовляючи у задоволенні зазначеного клопотання слідчого, місцевий суд належним чином вмотивував своє рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту тим, що саме цей запобіжний захід є достатнім та може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та попередить ризики, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді в частині виду запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки ні слідчим у клопотанні, ні прокурором в судовому засіданні не доведена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні.
Не довів таких обставин і прокурор в суді апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги.
При цьому, необґрунтованими є посилання апелянта на те, що слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не враховано попередні судимості ОСОБА_10 , оскільки, як вбачається з матеріалів справи, попередні судимості останнього погашені в силу вимог ст.89 КК України.
Отже, слідчий суддя в повній мірі та у визначеному законом порядку врахував всі обставини при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, колегія суддів приходить до переконання, що вони не заслуговують на увагу, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу.

Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Підволочиського відділу Кременецької місцевої прокуратури - без задоволення.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 176 178, 181, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора Підволочиського відділу Кременецької місцевої прокуратури залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 16 травня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_10 без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2