УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Категорія ст.176 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 16 грудня 2016 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 ,
з участю: прокурора ОСОБА_8
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_6
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України за наступних обставин.
15.12.2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто у вчиненні тяжкого злочину.
16.12.2016 року слідчий в ОВС СВ прокуратури Житомирської області ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 16.12.2016 року клопотання слідчого задоволено та застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з можливістю внесення застави у розмірі 80 мінімальних заробітних плат, що становить суму 128 000 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Ухвалою слідчого судді визначено, що з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Покладено на підозрюваного в разі внесення застави такі обов`язки:
- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання до слідчого відділу прокуратури області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Суд умотивував своє рішення тим, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, які вказують на вчинення ним злочину, експертів, спеціалістів, а також перешкоджати проведенню досудового розслідування та може вчинити нове кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_6 є службовою особою правоохоронного органу, розуміє тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та передбачену законом тяжкість покарання, обізнаний про методи і форми роботи правоохоронних органів та має стійкі професійні та особисті зв`язки з працівниками таких органів, тобто, існують ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить спірну ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого. Вважає дане судове рішення незаконним та необґрунтованим.
В обґрунтування скарги захисник вказав, що суд першої інстанції не з`ясував питання правильності кваліфікації кримінального правопорушення, обмежившись перенесенням змісту клопотання слідчого в своє рішення.
Захисник звертає увагу на те, що судом не враховано, що об`єкт митного правопорушення автомобіль SAAB 9-5 DNB-705, був ввезений на територію України у 2012 році, що виключає можливість вжиття до ОСОБА_9 заходів адміністративного впливу складання протоколу про порушення митних правил, передбаченого ст.470 МК України, з огляду на сплив строків накладення адміністративного стягнення. Звідси вбачається відсутність обґрунтованої підозри, що ОСОБА_6 вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.368 КК України.
Крім того, зазначає апелянт, слідчим суддею не взято до уваги, що слідчим, в порушення вимог п.2 ст.184 КПК України, не надано підозрюваному копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання, що є підставою для відмови в задоволенні клопотання.
Додатково захисник стверджує, що слідчим не надано жодних доказів, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, буде впливати на свідків, експертів, спеціалістів, а також створення ним перешкод проведення досудового розслідування.
В запереченні прокурор вважає оскаржуване судове рішення законним, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 необґрунтованою та надуманою. Крім того, звертає увагу, що на даний час, у зв`язку з внесенням підозрюваним застави, останній вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Заслухавши доповідь судді, доводи учасників судового провадження, перевіривши ухвалу суду в межах, передбачених ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 не підлягає задоволенню.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до положень ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.
Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, підтверджуються заявою ОСОБА_11 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом огляду, маркування та вручення грошей від 14.12.2016 року, протоколом затримання особи та іншими матеріалами справи.
Колегія суддів також погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
З огляду на викладене, застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції вірно оцінив в сукупності всі обставини справи, особу підозрюваного, який підозрюється у скоєнні тяжкого злочину і прийшов до правильного висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти наявним ризикам.
Оскільки, згідно кримінального процесуального закону, суд при обранні запобіжного заходу не має встановлювати фактичних обставин справи, давати оцінку доказам, то доводи сторони захисту про неправильну кваліфікацію кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , можуть бути лише предметом дослідження в суді першої інстанції під час судового розгляду провадження.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне рішення, у провадженні не встановлено.
За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 422 КПК України колегія суддів, -
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 16 грудня 2016 року щодо ОСОБА_6 - без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.
Судді: