Справа № 520/5967/17
Провадження № 1-кс/520/1222/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.05.2017 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заявника ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:
До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання заявника ОСОБА_4 , про скасування арешту майна.

В обґрунтування клопотання заявник зазначає, що арештовані речі не є речовими доказами по кримінальному провадженні, так як не відповідають вимогам ст. 98 КПК України, а тому в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна відпала потреба.

Заявник до судового засідання не з`явився, просив клопотання про скасування арешту майна розглядати за її відсутності.

Слідчий в судовому засіданні не заперечував проти клопотання про скасування арешту майна, повідомивши, що ОСОБА_4 є свідком по кримінальному провадженні, арештоване майно не є предметом злочину, знаряддям вчинення кримінального правопорушення та не визнано речовими доказами. В цілому, жодного відношення до кримінального провадження вказане майно не має.

Дослідивши вказане клопотання, заслухавши думку слідчого, слідчий суддя приходить до наступного.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польщі» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «ОСОБА_9 проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження, арештовані речі не є предметом та знаряддям вчинення кримінального правопорушення та речовими доказами в рамках кримінального провадження не визнані. Крім того, слідчий в судовому засіданні підтвердив, що речі, з клопотанням про скасування арешту яких звертається слідчий, жодного відношення до кримінального провадження не мають.

Таким чином, з урахуванням норм національного законодавства, міжнародних договорів та практики ЄСПЛ, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна відпала потреба, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність скасування арешту майна.

На підставі встановленого, керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання заявника ОСОБА_4 , про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 14.04.2017 року на:

- ноутбук фірми «Самсунг» чорного кольору з серійним номером ZYZM93PB100101A; ноутбук фірми «НР» чорного кольору з серійним номером CNF0153TLY із зарядним пристроєм; картку Приват банку НОМЕР_1 ; картку Приват банку НОМЕР_2 ; картка Приват банку НОМЕР_3 ; картку Приват банку НОМЕР_4 ; картку Приват банку НОМЕР_5 ; картку Приват банку НОМЕР_6 ; картка Приват банку НОМЕР_7 ; міні-картку Приват банку НОМЕР_8 ; картку Ощад банку НОМЕР_9 ; картку Its flowers cafe НОМЕР_10 ; картку пам`яті ємністю 2 Гб із написом Micro SD чорного кольору з адаптором та перехідником; картку пам`яті ємністю 512 Мб із написом SР чорного кольору без номеру; картка пам`яті Olympus ємністю 1 Гб із написом М 1 Gb 091287; флеш-носій із написом SР 8 Gb чорного кольору; флеш-носій із написом RIDATA сірого кольору; цифровий фотоапарат сірого кольору Casio EX-z19 із серійним номером 40021843А; цифровий фотоапарат чорного кольору Casio Exilim 7,2 Мр серійний номер якого затертий; цифровий фотоапарат Olympus сірого кольору FE-190 із серійним номером К20А96771; фотоапарат Сanon сірого кольору, модель №PC 1201; сім картку оператора мобільного зв`язку Life з серійним номером НОМЕР_11 ; мобільний телефон Samsung GT-i НОМЕР_12 , IMEI НОМЕР_13 білого кольору із номерами мобільного зв`язку НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , в чохлі чорного кольору із написом Modeall; мобільний телефон Sony Ericson V200i, ID: НОМЕР_16 зі світлою передньою панеллю та синьою задньою панеллю; мобільний телефон Ferarri, модель RM-267V, ID:P7QRM-267V з сірою передньою панеллю та червоною задньою панеллю; мобільний телефон HTC білого кольору з чорним сенсорним екраном (нерозбірний); мобільний телефон Nokia чорно-сірого кольору модель Х3-00, ID:PPIRM-540.
Зобов`язати слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , повернути вищевказане майно власнику.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1