Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

28 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 18 січня 2017 року,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 18.01.2017 року скарга ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого Голосіївського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000263, повернута.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що ОСОБА_5 не дотримав строк її подання і не порушив питання про поновлення цього строку, що відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.304 КПК України є підставою для повернення скарги.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою зобов`язати слідчого суддю розглянути його скаргу по суті.

Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що 03.10.2016 року за адресою: АДРЕСА_1 , слідчий Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 провів обшук на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16.09.2016 року, в ході якого було вилучено речі та кошти. Всупереч вимогам ч.5 ст.171 КПК України слідчий у кримінальному провадженні № 0000263 з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна не звертався, а тому, на думку ОСОБА_5 , майно згідно з ст.169 КПК України підлягає поверненню. Оскільки станом на день подання скарги майно не повернуто, і бездіяльність слідчого носить триваючий характер, вважає, що слідчий суддя безпідставно повернув скаргу.
_________________________________________
Справа № 11-сс/796/1139/2017
Категорія: ст.303 КПК України
Слідчий суддя: ОСОБА_7
Доповідач: ОСОБА_1 .
У судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_5 , який належним чином повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду по телефону, що відповідає вимогам ст.112, ч.1 ст.135 КПК України, не прибув, не повідомивши про поважні причини. Тому відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України його неприбуття не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її належить задовольнити частково, з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, 03.10.2016 року за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16.09.2016 року у кримінальному провадженні № 0000263 проведено обшук. Під час обшуку, за твердженням ОСОБА_5 , було вилучено його власні документи і грошові кошти, дозвіл на відшукання яких слідчим суддею в ухвалі про дозвіл на обшук не надавався.

Оскільки про вилучення майна було відомо 03.10.2016 року, а скарга ОСОБА_5 подана 12.01.2017 року, слідчий суддя дійшов висновку про недотримання процесуального строку на подання скарги.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів не погоджується.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володіння яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

За правилами ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, коли слідчий або прокурор у встановлений законом строк після вилучення майна не звернулися з клопотанням про його арешт або ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд не постановлять не пізніше сімдесяти двох годин із дня надходження до суду клопотання; у разі скасування арешту.

Згідно з ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Водночас, положеннями ч.5 ст.171 КПК України встановлено обов`язок слідчого, прокурора подати клопотання про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна. І за умови невиконання такого обов`язку у зазначених суб`єктів виникає інший обов`язок негайно повернути особі вилучене майно, строк виконання якого не обмежується в часі, а тому моментом завершення виконання такого обов`язку є винятково його виконання.

З огляду на те, що бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 КПК України, має лише початковий момент, однак не має кінцевого строку, висновки слідчого судді про подання скарги після закінчення встановленого законом строку є необґрунтованими.

За таких обставин, на переконання колегії суддів, ухвала слідчого судді не може бути визнана законною, обґрунтованою і вмотивованою, оскільки викладені в ній висновки не відповідають фактичним обставинам провадження, що згідно з ст.ст.407, 409, 411 КПК України є підставою для скасування ухвали та постановлення нової ухвали судом апеляційної інстанції про призначення нового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням того, адже питання, які порушуються у скарзі, не були предметом розгляду слідчим суддею.

Оскільки апеляційна вимога ОСОБА_5 про зобов`язання слідчого судді розглянути скаргу по суті не ґрунтується на вимогах закону і виходить за межі повноважень суду апеляційної інстанції, визначених ст.407 КПК України, якою передбачено, яке рішення має право ухвалити суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду, апеляційна скарга не може бути задоволена в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 18 січня 2017 року, якою повернуто скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого Голосіївського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000263, скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3