АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/2284/16-к Номер провадження 11-кп/786/144/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія:ч.2 ст.125 КК України З.Н.Т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
представника потерпілого ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000596 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_7 на вирок Лубенського міськрайонного суду від 22 вересня 2016 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ждани Лубенського району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта вища, не одруженого, працює заступником начальника охорони ТОВ «Маяк Гарант», раніше не судимого, засуджено:
- за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт.

Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. та 3 000 грн. на правову допомогу, а всього 13 000 грн.

За вироком суду ОСОБА_9 визнаний винуватим в тому, що 27 березня 2016 року, близько 17 години 50 хвилин, він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився у будинку свого батька потерпілго ОСОБА_7 в АДРЕСА_2 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків до свого батька, у обвинуваченого ОСОБА_9 виник умисел на заподіяння легких тілесних ушкоджень останньому.

Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_9 , наніс потерпілому ОСОБА_7 три удари кистю правої руки, зжатої у кулак в обличчя. Продовжуючи свої злочинні дії, обвинувачений ОСОБА_9 схопив за плечі свого батька та кинув його на підлого, після чого правою ногою наніс ОСОБА_7 не менше трьох ударів по тім`яно-потиличній ділянці голови.

В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_9 , потерпілому ОСОБА_7 заподіяно легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді струсу головного мозку, гематоми навколо правого ока, садна в області перенісся, синця в області нижньої губи зліва, крововилив с забитою раною на слизовій оболонці нижньої губи зліва.

Не погоджуючись з вироком Лубенського міськрайонного суду від 22 вересня 2016 року, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся потерпілий ОСОБА_7 .
В апеляційній скарзі ставить питання про скасування вироку суду першої інстанції з постановленням нового, яким просить ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, задовольнити його цивільний позов в повному обсязі та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на його користь 150 000 гривень на відшкодування завданої моральної шкоди та 3 000 гривень понесених ним судових витрат на правову допомогу.

На обґрунтування вимог зазначає, що судом призначено занадто м`яке покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , допущено помилку щодо наявності такої пом`якшуючої обставини, як активне сприяння розкриттю злочину, оскільки всі обставини справи були відомі органам досудового розслідування з його показань, з показань свідків, висновків СМЕ та протоколу проведення слідчого експерименту з його участю, натомість наявність двох обтяжуючих обставини скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння та скоєння злочину відносно особи похилого віку, жодним чином не вплинула ні на вид, ні на розмір призначеного покарання.

Поміж тим, як вказує апелянт, обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні неодноразово змінював свої показання та після проголошення вироку погрожував йому.

Вказує, що пред`являючи цивільний позов в розмірі 150 000 грн., відповідно до чинного законодавства він врахував свій матеріальний стан, матеріальний стан відповідача, який офіційно ніде не працює, скоєння відповідачем умисного злочину, глибину своїх фізичних та моральних страждань, основні принципи розумності та справедливості.

Інші учасники судового провадження вирок суду не оскаржували.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи представника потерпілого на підтримку апеляційної скарги потерпілого, обвинуваченого та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_10 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги потерпілого та прохали вирок суду першої інстанції залишити без змін, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги потерпілого, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга потерпілого задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи і потерпілим в принесеній апеляційній скарзі не оспорюється.

Відповідає вимогам ст.ст. 65 КК України і призначене ОСОБА_9 покарання, яке обране з урахуванням даних про особу обвинуваченого, ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції при вирішенні питання про призначення ОСОБА_9 покарання врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, обставини, які пом`якшують покарання та обставини, що його обтяжують, в тому числі і на ті, які посилається потерпілий в апеляційній скарзі, а також думку самого потерпілого щодо призначення обвинуваченому покарання.

З урахуванням наведеного, судом першої інстанції визначено ОСОБА_9 покарання в межах санкції ч.2 ст.125 КК України, яке є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Таким чином, підстав вважати покарання несправедливим унаслідок його м`якості та, відповідно, його пом`якшення, немає.

Окрім того, постановляючи вирок суд першої інстанції, встановивши, що саме протиправними злочинними діями ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_7 була завдана моральна шкода, яка виразилася в перенесенні потерпілим фізичного болю, приниженні та моральних страждань, частково задовольнив цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 , врахувавши при цьому конкретні обставини справи, ступінь вини обвинуваченого, матеріальний стан обвинуваченого та визначив його розмір з урахуванням принципів розумності та справедливості.

Погоджується з визначеним судом першої інстанції розміром стягнення на відшкодування завданої моральної шкоди і колегія суддів.

За таких обставин, підстави для скасування чи зміни вироку суду першої станції відсутні, а тому апеляційна скарга потерпілого задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів апеляційного суду ,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22 вересня 2016 року відносно ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3