Справа № 761/9728/17
Провадження № 1-кс/761/6156/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна,
у с т а н о в и в :
До суду Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про часткове скасування арешту майна звернувся директор ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» ОСОБА_4 , який накладено ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04.02.2015.
Клопотання обґрунтовано тим, що зазначеною ухвалою слідчого судді накладений арешт на низку квартир, які є забезпеченням відповідних кредитних договорів між АКБ «ПОРТО-ФРАНКО» (правонаступником якого є ПАТ АБ «ПОРТО-ФРАНКО») та фізичними особами.
Як вважав ініціатор клопотання, арешт накладено необґрунтовано, оскільки ПАТ АБ «ПОРТО-ФРАНКО» не має права вимоги за кредитними та іпотечними договорами, які були відступлені новому іпотеко держателю - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».
У судове засідання директор ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» ОСОБА_4 не прибув, про наявність поважних причин неявки до суду не повідомив.
Слідчий ГСУ СБ України, яким здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 220 140 000 000 005 15 також не з`явився.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, дійшов висновку про таке.
Слідчим ГСУ СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000515 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України.
Слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва 04.02.2015 накладено арешт на майно, яке є забезпеченням за відповідними кредитними договорами, укладеними між АКБ «ПОРТО-ФРАНКО» (правонаступником якого є ПАТ АБ «ПОРТО-ФРАНКО») та певними фізичними особами.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна може бути застосований з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, а також відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований за клопотанням, з-поміж іншого, власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Отже, обов`язок доведення перед слідчим суддею, що арешт накладений необґрунтовано або на теперішній час відпала потреба у застосуванні цього заходу забезпечення покладається на ініціатора клопотання.
Директор ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» або представник вказаної юридичної особи, не прибувши до суду, не використали надане їм право довести свої вимоги, належним чином обґрунтувавши останні.
Матеріали клопотання належних доказів, які б підтверджували, що у подальшому застосуванні арешту відпала потреба або він накладений необґрунтовано не містять.
Водночас, як встановлено під час розгляду клопотання, арешт майно накладений як засіб забезпечення виконання вироку суду в частині можливого цивільного позову чи можливої конфіскації майна, а також з метою застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру, що свідчить про його обґрунтованість.
Наведене свідчить, що клопотання директора ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 131, 170, 174 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в :
У задоволенні клопотання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» ОСОБА_4 про скасування арешту майна, який застосований ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04.02.2015 (справа №761/2817/15-к), відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1