154/1068/17
1-кп/154/97/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року м. Володимир - Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Володимир-Волинський кримінальне провадження № 0000144 від 15 лютого 2017 року про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Володимир-Волинський Волинської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого згідно ст.89 КК України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 та ч.2 ст.190 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

З 08.01.2017 року по 10.01.2017 року, ОСОБА_6 , перебуваючи у місті Володимирі-Волинському Волинської області, керуючись корисливим мотивом, з метою заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживанням довірою, повідомив ОСОБА_5 неправдиві відомості, а саме під виглядом власника кватири АДРЕСА_2 на тривалий проміжок часу, запропонував останньому взяти в найм вказану квартиру, не маючи на це законного права, та не повідомивши ОСОБА_5 , що зазначена квартира йому не належить та не перебуває у його володінні та розпорядженні. В подальшому, ОСОБА_5 будучи введений в оману погодився орендувати вказану квартиру, і на першу вимогу ОСОБА_6 передав останньому грошові кошти у сумі 1800 гривень в якості передплати за проживання у вказаній квартирі за місяць вперед, чим заподіяно потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_6 , обвинувачений у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживанням довірою (шахрайство).

Крім цього, в період часу із 30.01.2017 року по 04.02.2017 року, ОСОБА_6 , перебуваючи у місті Володимир-Волинському Волинської області, діючи умисно та повторно, керуючись єдиним умислом направленим на протиправне заволодіння чужим майном, повідомив ОСОБА_4 неправдиві відомості та під виглядом власника на тривалий проміжок часу, запропонував взяти в найм квартиру АДРЕСА_2 , не маючи на це законного права, та не повідомивши, що дана квартира йому не належить та не перебуває у його володінні та розпорядженні. ОСОБА_4 будучи введена в оману погодилась орендувати вищевказану квартиру, про що був укладений письмовий договір, під час укладення якого ОСОБА_6 попросив передати йому грошові кошти у сумі 5400 гривень в якості передоплати (авансу) за проживання у вказаній квартирі. ОСОБА_4 будучи впевнена у добросовісності ОСОБА_6 передала йому вказану суму, при цьому останній переслідував лише корисливу мету на заволодіння вказаними грошовими коштами у сумі 5400 гривень.

Таким чином, ОСОБА_6 , обвинувачений у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживанням довірою (шахрайство), вчиненого повторно.

Під час досудового слідства, 30 березня 2017 року потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_6 , діючи добровільно, без застосування насильства та примусу, погроз уклали угоду про примирення.

Відповідно до змісту угоди, обвинувачений повністю визнав свою вину, повністю відшкодував заподіяні збитки потерпілим та приніс вибачення потерпілим за спричинену шкоду та принесені незручності. Інших претензій морального характеру потерпілі до обвинуваченого не мають. Сторони погодили, що обставинами, які пом?якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно ст.66 КК України, є його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину й відшкодування завданих збитків. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 встановлено не було. Крім цього, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст.190 та ч.2 ст.190 КК України, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений. Сторони дійшли згоди на призначення покарання ОСОБА_6 :

-за ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень;

-за ч.2 ст.190 КК України у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом повного складання призначених покарань, у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

В ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.190 та ч.2 ст.190 КК України, які є злочинами невеликої та середньої тяжкості.

Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України, а також вимогам ч.1 ст.190 та ч.2 ст.190 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінальних правопорушень та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією закону.

Вивчивши матеріали кримінального провадження та опитавши сторони угоди, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання судом угоди про примирення.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, дані наслідки йому зрозумілі.

Потерпілі також розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Після наданих роз`яснень обвинувачений та потерпілі не заперечили проти затвердження угоди про примирення.

Прокурор просить затвердити угоду про примирення.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди під час підготовчого судового засідання суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися. Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено. Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 30 березня 2017 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілими ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000144 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 та ч.2 ст.190 КК України, внесеного до ЄРДР 15 лютого 2017 року.

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.190 та ч.2 ст.190 КК України та обрати йому узгоджене сторонами покарання:

-за ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень;

-за ч.2 ст.190 КК України у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом повного складання призначених покарань, у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Володимир-Волинський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Суддя Володимир-Волинського міського суду ОСОБА_1