АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1561/17 Справа № 200/5444/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

представника потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001594, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2017 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпро, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченої у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Оскаржуваною ухвалою суду обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 повернуто прокурору в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Обгрунтовуючи свої висновки, суд першої інстанції зазначив, що у порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті викладені фактичні обставини щодо спільних дій обвинуваченої ОСОБА_7 та ОСОБА_11 в частині заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_12 , без відокремлення того, які саме удари потерпілій, в які саме частини тіла, в якій кількості, яким предметами наносила ОСОБА_7 , та які саме удари потерпілій, в які саме частини тіла, в якій кількості, яким предметами наносила ОСОБА_11 , що обмежує вказаних осіб у їх праві на захист.

Крім того, в даному кримінальному провадженні ОСОБА_11 фактично обвинувачується у скоєнні злочину разом з ОСОБА_7 , втім обвинувачення їй не пред`явлене.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, прокурор зазначає, що викладені в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції мотиви повернення обвинувального акту прокурору побудовані на аналізі прогнозованих висновків майбутнього дослідження доказів у справі, та містять оцінку судом обставин кримінального правопорушення, хоча відповідно до ст. 314 КГІК України суд не уповноважений на стадії підготовчого судового засідання надавати оцінку будь-яким доказам чи фактичним обставинам справи.

Вказує, що викладені в ухвалі суду підстави та недоліки, які послугували приводом для направлення справи на новий судовий розгляд, можна усунути шляхом зміни прокурором обвинувачення в суді в порядку, визначеному ст. 338 КПК України, у разі встановлення достатніх підстав для цього.

Також зазначає, що суд в оскаржуваній ухвалі посилається на порушення права на захист ОСОБА_11 , втім матеріали відносно останньої виділені в окреме провадження, про що прокурором вказано у обвинувальному акті, а в рамках даного кримінального провадження обвинувачення висунуто лише ОСОБА_7 . Вказує, що даний висновок суду суперечить вимогам ч. 1 ст. 337 КПК України, відповідно до якої судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Крім того зазначає, що суд, зробивши висновок про порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України у обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 та порушення права на захист ОСОБА_11 , вийшов за межі своїх повноважень, а також за межі судового розгляду, зробивши висновок щодо порушень відносно особи, якій в даному кримінальному провадженні обвинувачення висунуто не було.

В судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь в розгляді справи в суді першої інстанції і просив ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Обвинувачена, її захисник та представник потерпілої проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечували, посилаючись на законність та обгрунтованість оскаржуваної ухвали суду.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів приходить до таких висновків.

Так, згідно ст. ст. 291, 292 КПК України у обвинувальному акті має міститися зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Якщо зазначені положення не відповідають вимогам закону або відсутні в обвинувальному акті, суд має право у підготовчому судовому засіданні, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, повернути обвинувальний акт прокурору.

Колегія суддів погоджується с висновком суду першої інстанції про те, що викладені в обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 фактичні обставини інкримінованого останній кримінального правопорушення не містять конкретних положень, які повинні бути наявними у даному процесуальному документі згідно вимог ст. 291 КПК України, викладені неповно, а об`єктивна сторона вказаного кримінального правопорушення не відображена належним чином та не конкретизована.

Так, згідно обвинувальному акту, ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, спільно з ОСОБА_11 шляхом одночасного вчинення узгоджених дій, в групі осіб, з єдиним умислом, спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, без відокремлення того, які саме удари, в які частини тіла, якими предметами або частинами тіла наносилися саме ОСОБА_7 , та які наслідки від них настали.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відсутності в обвинувальному акті належного викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_7 , що є порушенням вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, та не вбачає достатніх підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Також приймається до уваги, що відповідно до вимог ст. 42 ч. 3 п. 1 КПК України обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують. Відсутність належної конкретизації в обвинувальному акті інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення не тільки порушує право обвинуваченої на обізнаність із сутністю пред`явленого обвинувачення, але одночасно унеможливлює справедливий розгляд справи судом.

Крім того, сутність та характер пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення передбачають необхідність одночасного розгляду судом питання про вчинення ОСОБА_11 дій, що містять ознаки кримінального правопорушення. Разом з тим, вказана особа, за відсутності вагомих та очевидних причин для цього, не є фігурантом даного провадження, їй не тільки не пред`явлене обвинувачення, але згідно реєстру матеріалів досудового розслідування вона взагалі не допитувалася у межах досудового розслідування у будь-якому процесуальному статусі. Наявне в обвинувальному акті посилання на те, що матеріали відносно ОСОБА_11 виділені в окреме провадження, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не мають будь-якого підтвердження, а згідно реєстру матеріалів досудового розслідування відповідне процесуальне рішення слідчим та прокурором не приймалося.

Колегія суддів приходить до висновку, що у зв`язку з вищенаведеними обставинами право на захист ОСОБА_11 , що не має процесуального статусу у даному кримінальному провадженні і внаслідок цього позбавлена як процесуальних засобів захисту, так і взагалі можливості взяти у ньому участь, належить вважати порушеним.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим, та погоджується з тим, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для виправлення зазначених в ухвалі суду першої інстанції недоліків.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2017 року про повернення обвинувального акту, у кримінальному провадженні №0001594 за обвинуваченням ОСОБА_13 зач. 1 ст. 122 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4