Справа №635/877/17
Провадження №1-кс/635/194/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання старшого слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000288 від 10.02.2017 за ознаками складу кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мерефа, Харківського району, Харківської області, громадянина України, не одруженого, учень 11 класу Мереф`янської ЗОШ №3, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України, -
встановив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , органом досудового розслідування підозрюється в тому, що він 10 лютого 2017 року близько 04.35 год., будучи неповнолітнім, керуючись корисливим мотивом, з умислом, направленим на відкрите викрадення чужого майна, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на автомобілі марки ВАЗ-21013, д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 , прибули до с.Високий Харківського району Харківської області. Далі, знаходячись поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , з загальним єдиним умислом, направленим на відкрите викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 з відома та згоди ОСОБА_8 , виконуючи відведену йому роль, залишився в автомобілі спостерігати за навколишньою обстановкою та забезпечити швидкий відхід з місця вчинення злочину, а ОСОБА_8 , підбіг до ОСОБА_9 , яка йшла по вказаній вулиці та із застосуванням до останньої насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я, відкрито заволодів її сумкою, в якій знаходились грошові кошти в сумі 700 гривень, золота обручка, мобільний телефон Samsung GT-C3322i, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_9 , після чого з місця скоєння злочину зникли на вищезазначеному автомобілі, обернувши викрадене майно на власну користь.

Крім того ОСОБА_4 органом досудового розслідування підозрюється в тому, що він 10 лютого 2017 року приблизно о 06.30 год. будучи неповнолітнім, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючись корисливим мотивом, з метою заволодіння чужим майном, на автомобілі марки ВАЗ-21013 д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , прибули до с.Бабаї Харківського району Харківської області. Далі, знаходячись поблизу зупинки автомобільного транспорту «Руднєва» в с.Бабаї Харківського району Харківської області, з загальним єдиним умислом, направленим на заволодіння чужим майном за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 з відома та згоди ОСОБА_8 , виконуючи відведену йому роль, залишився в автомобілі спостерігати за навколишньою обстановкою та забезпечити швидкий відхід з місця вчинення злочину, а ОСОБА_8 , підійшов до ОСОБА_10 , яка перебувала на вказаній зупинці, після чого із застосуванням до останньої насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я, відкрито заволодів сумкою, в якій знаходились гаманець з грошовими коштами в сумі 3100 гривень та мобільний телефон Nokia, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_10 , після чого з місця скоєння злочину зникли на вищезазначеному автомобілі, обернувши вказане майно на власну користь.

Відомості про вказані кримінальні правопорушення слідчим відділом Харківського ВП ГУНП в Харківській області, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000288 від 10.02.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, а також за №0000289 від 10.02.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. 10 лютого 2017 року прокурором Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області винесено постанову про об`єднання вище вказаних матеріалів досудових розслідувань під єдиним номером №0000288 від 10.02.2017 року.

Викладені обставини свідчать про те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.2 ст.186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб; ч.2 ст.187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, що є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

10 лютого 2017 року ОСОБА_4 затримано на підставі ст. 208 КПК України.

10 лютого 2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України по кримінальному провадженню за № 0000288 від 10.02.2017.

12 лютого 2017 року слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області ОСОБА_3 , про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати будь-яку з речей та документів , які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому вказує, що підставою застосування до неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним тяжких кримінальних правопорушень, наявність вказаних вище ризиків, а метою застосування неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання неповнолітнім підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

У судовому засіданні неповнолітній підозрюваний та його захисник заперечували проти клопотання, щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили застосувати до нього більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав та просив задовольнити.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, допитавши в судовому засіданні свідків ОСОБА_11 (батька підозрюваного) та ОСОБА_12 (цивільну дружину ОСОБА_11 ), дослідивши надані докази, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.2 ст.186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб; ч.2 ст.187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, що є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбаченого у ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити всі обставини перелічені у зазначеній статті.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно з санкціями статей Кримінального кодексу України за злочини у вчинення яких підозрюється ОСОБА_4 (ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України), вони віднесені до тяжких злочинів.

Між тим, відповідно до позиції, викладеної у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Так, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При цьому, в контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини встановлюється існування презумпції на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення від 24.07.2003 у справі «Смирнова проти Росії»). В усіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення від 23.09.2008 у справі «Вренчев проти Сербії»).

Більш того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 15.11.96 у справі «Чахла проти Сполученого Королівства», «будь-яке позбавлення волі має здійснюватися не тільки відповідно до основних процесуальних норм національного права, а також відповідати меті ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом №11, тобто захищати людину від свавільного позбавлення волі».

З огляду на викладене вище, слідчий суддя вважає, що наведений слідчим у клопотанні перелік ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати будь-яку з речей та документів , які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, є обґрунтованим та доведеними.

Однак, стороною обвинувачення в судовому засіданні не доведені ті обставини, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, у зв`язку з чим слідчий суддя, враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, тяжкість злочинів, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_4 , той факт, що ОСОБА_4 раніше не судимий, негативних характеристик зі сторони обвинувачення відносно підозрюваного не надано, має постійне місце мешкання та вважає, що застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є винятковим.

Враховуючи вищевикладене слідчий суддя вважає можливим застосування відносно неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваного, обвинуваченого залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило та за ініціативою суду не здійснювалося, що відповідає вимогам ст. 107 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000288 від 10.02.2017 за ознаками складів кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням засобу електронного контролю, за адресою: АДРЕСА_3 , поклавши на нього обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; носити електронний засіб контролю.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити негайно з-під варти.

Строк дії ухвали визначити 2 (два) місяці.

Органу Національної поліції негайно поставити ОСОБА_4 на облік, як особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням засобу електронного контролю, і повідомити про це слідчому.

Ухвалу про обрання стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням засобу електронного контролю передати для виконання до Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області за місцем проживання підозрюваного.

Ознайомити підозрюваного ОСОБА_4 під розпис з ухвалою про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням засобу електронного контролю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Слідчий суддя -

Копію ухвали отримали:

«____»_________2017р. ___год.___ хв. _____________________

підозрюваний - ОСОБА_4

«____»_________2017р. ___год.___ хв. _____________________

захисник ОСОБА_5