Справа № 461/7989/16-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2016

Галицький районний суд міста Львова

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження №0004990 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Львова, із незакінченою середньою освітою, студента 2 курсу Львівського коледжу Державного університету комунікацій, не одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 - ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

01.11.2016 о 11 год. 44 хв., неповнолітній ОСОБА_4 , маючи умисел на викрадення чужого майна, з метою протиправного збагачення, знаходячись в магазині «Cropptown» ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП», що розташований в ТЦ «Форум Львів» на вул. Під Дубом, 7б у м. Львові, намагався таємно викрасти чоловічі штани фірми «Cropp» вартістю 231,02 грн., які належать ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП». Проте, свого злочинного умислу не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий охоронцем вказаного магазину.

Обвинувачений ОСОБА_4 при допиті в судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України. Розкаявся у вчиненому. Показав, що дійсно 01.11.2016, приблизно о 11 год. 44 хв., перебував в магазині «Cropptown» в ТЦ «Форум Львів» та намагався викрасти чоловічі штани. Проте був затриманий працівниками охорони. З вартістю штанів погоджується. Потерпілому повністю відшкодував матеріальні збитки.

Окрім визнання обвинуваченим провини у пред`явленому обвинуваченні винуватість ОСОБА_4 у визначеному судом обсязі повністю підтверджується постановою огляду DVD-R диску з відеозаписом відеокамери спостереження від 01.11.2016 року з приміщення магазину «Cropptown» в ТЦ «Форум Львів», що на вул. Під Дубом, 7б у м. Львові.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними. Ці ж докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення. Визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину узгоджуються з вищепереліченими доказами, які також узгоджуються між собою.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого, суд вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковані його дії, оскільки він здійснив замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд виходить із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність пом`якшуючих покарання обставин. Крім того, враховуються умови життя і виховання обвинуваченого, який скоїв даний злочин в неповнолітньому віці, вплив дорослих, рівень розвитку та інші його особистості.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення кримінального покарання» від 24.10.2003 р. судам необхідно вирішувати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочин у неповнолітньому віці, щиро розкаялися у скоєному, відшкодували заподіяну злочином шкоду.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 16.04.2004 р. «Про практику застосування судами законодавства у справах про злочини неповнолітніх» звертається увага судів на те, що при призначенні покарання неповнолітнім необхідно строго дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, беручи до уваги, що метою покарання такого засудженого є його виправлення, виховання, соціальна реабілітація.

Судом установлено, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває. За місцем навчання характеризується позитивно, проживає в сім`ї своєї матері, у фізичному і психічному розвитку відхилень не має. На профілактичному обліку в органах поліції та на обліку в службі у справах дітей районної адміністрації не перебував. Обвинувачений добре навчається в учбовому закладі - Львівському коледжі Державного університету комунікацій. Мати має достатній вплив на сина, користується у нього батьківським авторитетом, здатна контролювати його поведінку.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить вчинення злочину в неповнолітньому віці, щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, що підтверджується квитанцією №47 від 15.12.2016 року

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним нових злочинів необхідно обрати йому покарання у виді громадських робіт.

Відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України. Примусові заходи виховного характеру застосовують в тому числі при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч. 1 ст. 105 КК (п. 2 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 N 2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру»).

Передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою

Питання про передачу неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують. Неприпустимо передавати неповнолітнього під нагляд батька чи матері, які позбавлені батьківських прав, а також батьків чи інших осіб, котрі через свою поведінку не здатні позитивно впливати на нього. Хоча в законі не передбачено обов`язкове отримання згоди батьків або осіб, які їх заміняють, на передачу їм неповнолітнього під нагляд, суд має отримати таку згоду (п. 7 постанови).

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення з одночасним застосуванням примусового заходу виховного характеру, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, - передача неповнолітнього під нагляд матері.

Строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням рекомендацій, визначених у п. 7 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 N 2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», на один рік.

Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлений не був, процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити згідно з вимогами п. 4 ч. 6 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368- 371, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В :
ВизнатиОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України.

ПризначитиОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст.15 ч. 1 ст. 185 КК України у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

На підставі ч. 1 ст. 105 КК України звільнити неповнолітнього ОСОБА_4 від призначеного за цим вироком покарання та застосувати до нього примусовий захід виховного характеру у виді передачі під нагляд матері, ОСОБА_5 , строком на один рік.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речовий доказ: DVD-R диск з відеозаписом відеокамери спостереження від 01.11.2016 року з приміщення магазину «Cropptown» в ТЦ «Форум Львів», - зберігати в матеріалах кримінальної справи.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Головуючий суддя: ОСОБА_1