Придніпровський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА
Номер провадження 1-кс/711/1071/17

Справа № 711/2892/17

03 травня 2017 року

Слідчий суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 , за участю:
секретар ОСОБА_2 , прокурор ОСОБА_3 , слідчий ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 ,
розглянувши скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 від 30.03.2017р. про закриття кримінального провадження № 0000196 від 12.01.2016р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Потерпілий звернувся до суду зі скаргою, в якій просив скасувати постанову слідчого від 30.03.2017р. про закриття кримінального провадження №0000196.

В обґрунтування скарги зазначено, що досудове слідство проведено неповно та неефективно, а висновки слідчого не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та ґрунтуються на недостовірних доказах.

В судовому засіданні потерпілий пояснив, що рішення про закриття кримінального провадження ґрунтується на показаннях працівників слідчого ізолятору, які є заінтересованими особами щодо наслідків кримінального провадження, а тому їх показання не є достовірними та об`єктивними. Зауважив щодо помилкового застосування слідчим положень Правил внутрішнього розпорядку СІЗО від 18.03.2013р. №460/5, оскільки до нього мають застосовуватись Правила внутрішнього розпорядку установ виконання покарань від 29.12.2014р. №2186/5. Просив задовольнити скаргу в повному обсязі.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні заперечували проти задоволення скарги, посилаючись на те, що слідчим вчинено всіх можливих процесуальних дій під час досудового слідства та встановлено відсутність в діях працівників слідчого ізолятору складу злочину, передбаченого ч.1 ст.365 Кримінального кодексу України (далі КК). Зазначили, що постанова від 30.03.2017р. винесена з дотриманням положень кримінально-процесуального законодавства, а тому у задоволенні скарги необхідно відмовити.

Заслухавши пояснення учасників досудового провадження, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження №0000196, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора або слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
30.03.2017р. слідчим відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 винесено постанову, якою закрите кримінальне провадження №0000196 від 12.01.2016р. у зв`язку з відсутністю в діях працівників Черкаського слідчого ізолятору складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК.

Кримінальне провадження здійснювалось за заявою ОСОБА_5 від 18.11.2015р. за обставинами неправомірного привласнення працівниками Черкаського слідчого ізолятору шляхом зловживання своїм службовим становищем та перевищенням наданих ним повноважень мобільних телефонів, які були вилучені у заявника.

В ході досудового слідства було встановлено, що 10.02.2015р. під час проведення обшуку в камері Черкаського СІЗО, де утримувався ОСОБА_5 , на його ліжко-місці було виявлено мобільний телефон Нокіа-1202-2. Даний телефон був вилучений та переданий в дохід держави за постановою начальника Черкаського СІ ОСОБА_6 від 19.02.2015р., яка 24.02.2015р. санкціонована прокурором м. Черкаси.

Крім того, 27.03.2015р. на адресу Черкаського СІ на ім`я ОСОБА_5 була отримана посилка. Під час перевірки вмісту посилки було виявлено та вилучено мобільний телефон Сіменс С65 та зарядний пристрій до нього. Даний телефон був вилучений та переданий в дохід держави за постановою в.о. начальника Черкаського СІ ОСОБА_7 від 30.03.2015р., яка 22.04.2015р. санкціонована в.о. прокурора м. Черкаси.

Виявлення та конфіскація зазначених мобільних телефонів здійснювалось у відповідності із п.4.5 Розділу І, п.6.4 Розділу IV Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.03.2013р. №460/5 (далі Правила №460/5).

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні визначені у ч.1 ст.91 КПК. Частиною другою цієї статті КПК передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

За змістом положень ст.ст.283, 284 КПК закінчення досудового розслідування це завершальний етап стадії досудового розслідування, у межах якого підбиваються підсумки роботи слідчого і прокурора щодо вирішення завдань кримінального провадження, аналізуються всі зібранні докази та приймається підсумкове рішення у справі на стадії досудового розслідування.

Після виконання вимог ст.91 КПК, а саме встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, досудове розслідування визнається закінченим, тобто, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих (розшукових) дій або негласних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, які виникли, не залишилась не перевіреною.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності, а прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Перевіривши матеріали кримінального провадження погоджуюсь з висновками слідчого про необхідність закриття кримінального провадження, що викладені в мотивувальній частині постанови від 30.03.2017р., які підтверджуються зібраними у справі доказами і у своїй сукупності, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, вказують на законність та обґрунтованість прийнятого процесуального рішення.
При проведенні досудового розслідування органом розслідування вжито заходів щодо встановлення об`єктивної істини, належним чином виконані процесуальні та слідчі дії в обсязі необхідному для встановлення всіх обставин кримінального провадження. Встановлені в ході досудового розслідування обставини підтверджуються письмовими доказами (висновки службової перевірки по фактам виявлення та вилучення мобільних телефонів, висновки службового розслідування т.і.), поясненнями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 т.і..
Об`єктивна сторона складу злочину, передбаченого ч.1 ст.365 КК України, припускає тільки активну поведінку, тобто дію, яка характеризується, зокрема, тим, що такі дії 1) явно виходять за межі прав і повноважень, які надані особі за посадою або у зв`язку зі здійсненням службових обов`язків, 2) заподіюють істотну шкоду чи тяжкі наслідки та 3) перебувають у причинному зв`язку з цими наслідками. Тож для об`єктивної сторони злочину необхідно встановлення зазначених обставин.
При винесенні постанови слідчий дійшов до висновку, що в діях працівників Черкаського СІ відсутній склад злочину, передбаченого ч.1 ст.365 КК, оскільки в ході досудового слідства не виявлено обставин, які б свідчили про вчинення ними дій, які явно виходять за межі прав і повноважень, які надані їм у зв`язку зі здійсненням службових обов`язків. Натомість про відсутність зазначених обставин свідчать зібрані під час досудового розслідування письмові докази та пояснення свідків. Під час досудового розслідування було встановлено, що дії посадових осіб Черкаського СІ відповідають вимогам Правил №460/5. Доводи потерпілого що на нього не розповсюджуються зазначені правила, оскільки він є засудженим і рахується за установою виконання покарань, а тому до нього має бути застосована процедура, передбачена Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Мінюсту від 29.12.2014р. №2186/5 (далі Правила №2186/5), є необґрунтованими. В цьому контексті слід враховувати, що Правила №2186/5 і Правила №460/5 співвідносяться між собою як загальна і спеціальна норма, а отже до засуджених та ув`язнених, які перебувають у слідчому ізоляторі, застосуванню підлягають саме Правила №460/5.
Крім того, слідчим дано оцінку наслідкам вилучення мобільних телефонів та обґрунтовано визначено про відсутність істотної шкоди, завданої ОСОБА_5 ..
Встановлення зазначених обставин і їх належна оцінка обумовили прийняття слідчим рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК.
Таким чином, вважаю, що постанова від 30.03.2017р. про закриття кримінального провадження прийнята слідчим з дотриманням вимог КПК, а досудове розслідування проведено повно, з дослідженням всіх обставин кримінального провадження. При цьому слідчим в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі проведені необхідні слідчі дії, надана належна правова оцінка зібраним доказам з точки зору їх допустимості, належності, достовірності, висновки, викладені в постанові про закриття кримінального провадження від 30.03.2017р., відповідають фактично встановленим обставинам і їм дана правильна правова оцінка, а тому підстави для задоволення скарги відсутні.
На підставі вищевикладеного і керуючись ст.ст.303-307 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошений 10 травня 2017 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1