Справа № 161/558/17 Провадження №11-сс/773/58/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: арешт майнаДоповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2017 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю
секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого - ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 січня 2017 року про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий слідчого управління ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, що було вилучене в ході проведення огляду банківського сейфу № НОМЕР_1 , орендованого ОСОБА_10 - дружиною ОСОБА_9 , у приміщенні філії Волинського обласного управління АТ Ощадбанк за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Львівська, 63, а саме грошових коштів у сумі 10160 Євро та 70380 доларів США.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 25 січня 2017 року вказане клопотання задоволено.
В апеляційній скарзі захисник вважає ухвалу слідчого судді незаконною, винесеною внаслідок неповного та однобічного встановлення фактичних обставин справи, з грубим порушенням норм кримінального процесуального закону, а також у зв`язку з застосуванням закону, який не підлягає до застосування. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нове рішення про відмову в задоволенні клопотання.
Заслухавши суддю-доповідача, який виклав зміст ухвали слідчого судді та основні доводи апеляційної скарги, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора та слідчого, які проти задоволення апеляційної скарги заперечили, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч.3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів та в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, у якій наведено визначення речових доказів, якими є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Дані вимоги закону слідчим суддею при винесенні ухвали про накладення арешту на майно не були дотримані.
З матеріалів провадження вбачається, що відносно ОСОБА_9 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000218 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 368-2 КК України, а саме незаконне збагачення.
15 листопада 2016 року кримінальні провадження за № 0000218 від 14.11.2016 та № 0000119 від 12.07.2016 були об`єднані та їм було присвоєно реєстраційний номер останнього.
Встановлено, що ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 17.11.2016 року, в межах кримінального провадження №0000119 від 12.07.2016, накладено арешт на грошові кошти вилучені в ході проведення огляду банківського сейфу № НОМЕР_1 орендованого ОСОБА_10 - дружиною ОСОБА_9 , у приміщенні філії Волинського обласного управління АТ Ощадбанк за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Львівська, 63, а саме кошти в сумі 10160 Євро та 80380 доларів США .
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.12.2016 року, в порядку ст.174 КПК України, арешт накладений на грошові кошти у сумі 10160 Євро та 80380 доларів США скасовано.
Старший слідчий СУ ГУНП у Волинській області повторно звертався до суду з аналогічним клопотанням в задоволенні якого ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 грудня 2016 року було відмовлено.
Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 10 січня 2017 року ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 грудня 2016 року залишено без зміни.
Під час апеляційного перегляду даного провадження було встановлено, що слідчий звертався до слідчого судді з клопотанням про арешт майна грошових коштів наслідком розгляду якого було винесення ухвали від 29.12.2016 року про відмову у накладенні арешту, мотивуючи своє клопотання наявністю підстав для подальшої конфіскації зазначених грошових коштів та відповідністю даного майна критеріям, визначеним ст.98 КПК України. Правильність висновків слідчого судді в ухвалі від 29.12.2016 року про відсутність передбачених законом підстав для арешту грошових коштів була переглянута Апеляційним судом Волинської області з постановленням рішення про законність відмови в накладенні арешту на зазначені кошти.
Розглядаючи повторне клопотання слідчого ОСОБА_7 колегія суддів за наслідками дослідження матеріалів кримінального провадження встановила, що будь-яких інших підстав, ніж були наведені слідчим в попередніх аналогічних клопотаннях для накладення арешту на майно, останнім не зазначено, а тому стороною обвинувачення та слідчим суддею було не дотримано принцип остаточності судового рішення, що суперечить положенням ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.533 КПК України та є беззаперечною підставою для скасування ухвали слідчого судді від 25.01.2017 року з постановленням нової про відмову в задоволенні клопотання.
На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 170-173, 376, 404-405, 407, 422 КПК України, Апеляційний суд Волинської області,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 25 січня 2017 року про накладення арешту на майно скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 про накладання арешту на майно, а саме грошові кошти, відмовити.

Ухвала остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Головуючий: /підпис/
Судді: /підписи/
З оригіналом згідно:
Дата анбрання законної сили 13.02.2017р.

Суддя ОСОБА_2

секретар с/з ОСОБА_5