Справа № 372/3377/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/675/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 39 04.09.2017

УХВАЛА
Іменем України
04 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

з участю:

прокурора ОСОБА_10 , ОСОБА_11

обвинуваченого ОСОБА_12

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Обухівського районного суду Київської області від 13 квітня 2017 року, яким

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрії Кіровоградської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

засуджено та призначено покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ст. 75, 76 КК України ОСОБА_12 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік та покладено обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу відповідного відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції за місцем реєстрації останнього та повідомляти орган пробації про зміну місця проживання.

Постановлено стягнути з ОСОБА_12 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-хімічної експертизи в розмірі 440 грн. 20 коп.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А :
ОСОБА_12 визнаний винним та засуджений за те, що в кінці серпня на початку вересня 2016 року, перебуваючи в с. Халеп`я Обухівського району Київської області, з метою власного вживання, зірвав рослини канабісу, чим придбав без мети збуту наркотичний засіб, який поклав до кишені реглану, після чого на маршрутному таксі без номеру, сполученням «Ржищів-Київ» перевіз наркотичний засіб до зупинки громадського транспорту «Козин». Після чого попрямував до свого місця проживання, де зберігав з метою подальшого власного вживання без мети збуту.

В подальшому, 13 жовтня 2016 року близько 13 години ОСОБА_12 взяв готовий для вживання наркотичний засіб канабіс, після чого, на маршрутному таксі № 313, сполученням «Київ-Українка» доїхав до зупинки «Площа», що по вул. Будівельників в м. Українка Обухівського району Київської області та пішов в напрямку лісосмуги, яка розташована поблизу будинку № 3 по вул. Будівельників в м. Українка Обухівського району Київської області, для вживання вказаного наркотичного засобу. Цього ж дня, близько 14 години 15 хвилини його було зупинено працівниками поліції та під час поверхневого огляду, згоду на проведення якого ОСОБА_12 надав особисто, в присутності понятих, у останнього виявлено та вилучено пакет з полімерного матеріалу з наркотичним засобом.

Згідно з висновком експерта № 19/7-02/1088 від 24.11.2016р., представлена на експертизу речовина рослинного походження зеленого кольору, яка відокремлена від дозрілого насіння, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс. Маса наркотичного засобу (канабіс) в перерахунку на суху речовину становить 68,22 г.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Обухівського районного суду Київської області від 13 квітня 2017 року в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_12 засудити за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_12 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік з покладенням на останнього обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. В решті прокурор просить вирок залишити без зміни.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України (в редакції Закону від 07.09.2016р.) суд може зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, однак, судом першої інстанції на ОСОБА_12 покладено обов`язок не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу відділу пробації, який не передбачено діючою редакцією ст. 76 КК України. За таких обставин, суд першої інстанції, самостійно змінивши точні формулювання і зміст ст. 76 КК України та, визначивши обвинуваченому обов`язок не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу відділу пробації, допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Разом із тим, прокурор вказав, що суд першої інстанції не поклав на ОСОБА_12 обов`язок, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 76 КК України щодо періодичного з`явлення для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, який є обов`язковим.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, котра апеляційну скаргу підтримала та просила її задоволити, обвинуваченого ОСОБА_12 , котрий також підтримав позицію прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються наявними у матеріалах провадження доказами і не оспорюються в апеляційній скарзі.
Щодо доводів апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність то вони є безпідставними.
Як видно з вироку суд правильно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_12 і правильно призначив покарання, що не оспорює і прокурор.
Разом з тим, при звільненні обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України суд припустився помилки при покладенні обов`язків на обвинуваченого згідно зі ст. 76 КК України і в цій частині доводи апеляційної скарги є обґрунтованими.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України (в редакції від 07.09.16р.), у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Аналіз положень ч. 1 ст. 76 КК України свідчить про імперативний характер зазначеної норми кримінального закону, що означає його обов`язкове застосування у разі звільнення особи від відбування покарання з випробуванням.
Проте, як вбачається з вироку, суд першої інстанції застосував вимоги закону в попередній редакції.
Щодо вимог апеляційної скарги про ухвалення нового вироку судом апеляційної інстанції, то відповідно до ч. 1 ст. 420 КПК України передбачено вичерпний перелік підстав для ухвалення нового вироку.
На переконання колегії суддів, покладення на обвинуваченого ОСОБА_12 обов`язку, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 76 КК України у виді необхідності періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не тягне за собою необхідності ухвалювати новий вирок.
За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_12 обов`язки передбачені п.п. 1, 2, ст. 76 КК України, в решті апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора задоволити частково.

Вирок Обухівського районного суду Київської області від 13 квітня 2017 року стосовно ОСОБА_12 змінити в частині покладених обов`язків.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_12 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В решті вирок Обухівського районного суду Київської області від 13 квітня 2017 року стосовно ОСОБА_12 залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С У Д Д І :