Дата документу Справа № 311/790/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 311/790/17 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/778/369/17 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянула 12 квітня 2017року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 23 березня 2017 року, якою повернуто ОСОБА_7 скаргу останнього на бездіяльність слідчого

Як вбачається з матеріалів провадження, 23.03.2017 року ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого СВ Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області з приводу невнесення відомостей до ЄРДР.

У скарзі ОСОБА_7 просив зобов`язати слідчого Василівського відділу поліції Головного управління національної поліції у Запорізькій області внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та провести досудове розслідування по факту скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст.129 КК України.

Повертаючи скаргу ОСОБА_7 , слідчий суддя дійшов до висновку про неможливість визначити чи є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 особами, які мають право звернутися до суду з даною скаргою. Крім того, в ухвалі вказано на відсутність: даних про слідчого, бездіяльність якого оскаржується;даних щодо відомостей, які саме необхідно внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань; доказів, що заява про кримінальне правопорушення ОСОБА_8 була належним чином подана до Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області, що вона розглянута і останній звертався про результати її розгляду.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою, вказує, що слідчий суддя передчасно дійшов до таких висновків, оскільки встановлення осіб, які звернулись до суду можливо лише на стадії судового розгляду скарги по суті, крім того, предметом оскарження є бездіяльність, а не конкретна дія чи рішення, які вчиняються конкретним суб`єктом. Також зазначає, що заява про кримінальне правопорушення була подана до Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області, про що на ній свідчить запис «отримано 15.03.2017» і є підпис особи. Апелянт висуває вимоги щодо скасування ухвали слідчого судді, постановлення нової ухвали, якою зобов`язати слідчого Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області внести відомості до ЄРДР про факт скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.
Одночасно у скарзі адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання про розгляд його апеляційної скарги без його та ОСОБА_8 участі та просив суд поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, вказавши при цьому, що зазначене рішення він отримав лише 29.03.2017 року.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який висловив заперечення доводам та вимогам апеляції, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.3 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого суддя протягом п`яти днів з дня її оголошення. Абзац другий частини третьої вказаної статті КПК України передбачає, що якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала слідчого судді була винесена 23.03.2017 року без виклику особи, яка її оскаржує. Адвокат ОСОБА_7 копію вказаного рішення отримав 29.03.2017 року, про що свідчить відповідна розписка на обкладинці справи. Апеляційна скарга була подана 31.03.2017 року, тобто в строк, передбачений ст.395 КПК України.

Враховуючи вказані обставини, судова колегія, вважає, що адвокат ОСОБА_7 не пропустив строк під час подання даної апеляційної скарги, що і не вимагає вирішення питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Стосовно суті прийнятого слідчим суддею рішення, судова колегія виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо: 1) скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу; 2) скарга не підлягає розгляду в цьому суді; 3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого частини першої цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Як вбачається з наданих матеріалів справи ОСОБА_8 подав заяву про вчинення злочину, передбаченого ст.129 КК України, до Василівського ВП 15.03.2017 року, про що свідчить відповідний запис відділу поліції на заяві останнього, спростування чому в матеріалах справи відсутнє, том у приймається судом до уваги.

Отже, ОСОБА_8 у відповідності до ст. 60 КПК України, має статус заявника, що, за вимогами п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, надає йому право звернення до слідчого судді з відповідною скаргою.

20.03.2017 року ОСОБА_8 уклав угоду про надання правової допомоги з адвокатом ОСОБА_7 , який 20.03.2017 року звернувся до Василівського районного суду Запорізької області із скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, адвокат ОСОБА_7 є особою, яка з урахуванням укладеної з ОСОБА_8 угоди, має право подати скаргу на бездіяльність слідчого.

Приймаючи рішення про повернення скарги ОСОБА_7 , суд першої інстанції вказав, що однією з причин повернення документів стала неможливість визначити чи є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 особами, які мають право звернутися до суду з даною скаргою. На думку судової колегії, зазначена підстава є надуманою, а зміст документів, що були додатком до скарги ОСОБА_7 , дає слідчому судді відповідь на це питання. Відсутність у додатках до скарги копії паспорта на ім`я ОСОБА_7 не є підставою для прийняття слідчим суддею рішення про повернення скарги.

Зі змісту скарги адвоката ОСОБА_7 вбачається, що її предметом є бездіяльність, а не конкретна дія чи рішення, які вчиняються конкретним суб`єктом, тому скаржник на момент звернення зі скаргою об`єктивно не міг володіти інформацією стосовно того суб`єкта, чиї дії він фактично оскаржує. Тому, зазначення слідчим суддею як підстави для повернення скарги відсутність даних про слідчого, бездіяльність якого оскаржується, є помилковим.

В своїй ухвалі суд першої інстанції дійшов до хибного висновку про конкретизацію ОСОБА_7 у своїй скарзі відомостей, які необхідно внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань. По-перше, вимоги до скарги не передбачені жодним нормативним документом діючого кримінально-процесуального законодавства України. По-друге, Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 №139 чітко визначено суб`єктів, які повинні вносити відомості до ЄРДР та зміст цих відомостей. Тому, функції по визначенню змісту відомостей, необхідних для внесення до ЄРДР, в даному випадку покладено на орган досудового розслідування.

Крім того, судова колегія звертає увагу на протиріччя, допущенні слідчим суддею у висновках.

Так, за змістом оскаржуваного рішення слідчий суддя, повертаючи скаргу з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст. 304 КПК України, а саме що скаргу подала особа, яка не має право подавати скаргу, при цьому вказав на неможливість визначити чи є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 особами, які мають право звернутися до суду.

Інші підстави, з яких слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність повернення скарги не передбачені ч.2 ст. 304 КПК України, яка визначає вичерпний перелік підстав для прийняття такого рішення.

Таким чином, ухвалу слідчого судді про повернення адвокату ОСОБА_7 скарги на бездіяльність слідчого неможливо визнати законною, а тому вона підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, у зв`язку з тим, що в даному випадку суд апеляційної інстанції уповноважений здійснювати лише перевірку правильності застосування законодавства в частині прийнятого рішення щодо повернення скарги, а не розглядати скаргу на бездіяльність слідчого по суті.

Крім того, необхідно враховувати, що суд апеляційної інстанції розглядає дану апеляційну скаргу в межах заявлених в ній вимог і не наділений повноваженням перевіряти відповідність скарги на бездіяльність слідчого усім вимогам, встановленим главою 26 КПК України. Тому, констатуючи неправомірність повернення ОСОБА_7 скарги, судова колегія зауважує, що під час нового розгляду слідчий суддя повинен здійснити перевірку дотримання скаржником усіх вимог КПК України і, тільки в разі їх виконання, розглянути скаргу по суті.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 23 березня 2017 року, якою повернуто адвокату ОСОБА_7 скаргу на бездіяльність слідчого, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд скарги адвоката ОСОБА_7 в суді першої інстанції

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4