ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 201/1093/17-к
Провадження № 1-кс/201/1025/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 січня 2017р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: скаржника ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі скаргу потерпілого ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 29.06.2016р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005113 від 10.12.2015р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Потерпілий ОСОБА_3 23.01.2017р. звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 29.06.2016р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005113 від 10.12.2015р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, у зв`язку з тим, що слідчим при проведенні перевірки матеріалів кримінального провадження було допущено неповноту та односторонність дослідження обставин справи, що і стало підставою до винесення вищезазначеної незаконної та передчасної постанови. Скарга була передана в провадження слідчого судді ОСОБА_1 24.01.2017р.

Розгляд скарги, призначений на 26.01.2017р. було відкладено у зв`язку з неявкою представника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 та клопотанням адвоката ОСОБА_4 про відкладення розгляду скарги задля ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0005113.

31.01.2017р. суд ухвалою без виходу до нарадчої кімнати ухвалив розглядати скаргу за відсутності представника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 з огляду на їх повторну неявку до судового засідання та належне повідомлення про дату судових засідань.

В судовому засіданні 31.01.2017р. потерпілий ОСОБА_3 та його адвокат ОСОБА_4 (діє за ордером від 29.12.2016р.) просили задовольнити скаргу та скасувати незаконну постанову про закриття кримінального провадження від 29.06.2016р.

Слідчий СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 у судовому засіданні 31.01.2017р. проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на те, що оскаржувана постанова винесена законно і обґрунтовано.

Розгляд скарги відбувався без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до положень ст. 107 КПК України та поданих до суду заяв.

Суд, безпосередньо вислухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали скарги та надані 26.01.2017р. матеріали кримінального провадження № 0005113, приходить до висновку про відмову у задоволені скарги з таких підстав.

В ході судового розгляду було встановлено, що постановою слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 29.06.2016р. кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005113 від 10.12.2015р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, за фактом невиконання рішення суду боржником ОСОБА_6 , було закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Обґрунтовуючи підстави для закриття кримінального провадження, слідчий зазначив про те, що в ході досудового розслідування було встановлено, що боржник ОСОБА_6 не мав прямого умислу на вчинення дій, пов`язаних із невиконанням рішення суду, оскільки є безробітним та не має у користуванні власного майна, яке могло б бути відчужене для погашення заборгованості перед потерпілим ОСОБА_3 , у зв`язку із чим, ОСОБА_6 не мав реальної можливості виконати рішення суду про стягнення з нього коштів на користь ОСОБА_3 .

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

На підставі ч. 3 ст. 284 КПК України, слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялось про підозру.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається у тому числі з мотивувальної частини, яка повинна містити: відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Аналізуючи вищевикладене, судом встановлено, що вимоги даних норм закону слідчим при винесені оскаржуваної постанови порушені не були, а прийняте ним рішення обґрунтовано належним чином, оскільки винесено за результатами здійснення досудового розслідування, в ході якого було проведено повну та всебічну перевірку фактів, які стосувалися обставин невиконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 грошових коштів в рахунок відшкодування майнової та моральної шкоди.

Так, з матеріалів кримінального провадження № 0005113 вбачається, що в ході досудового розслідування слідчим було досліджено матеріали виконавчого провадження, відкритого державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції за виконавчим листом № 403/13302/2012 від 09.09.2013р., виданого Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 85 157 грн., який надійшов до виконання 21.10.2013р., з яких встановлено, що після відкриття виконавчого провадження, виконавцем ОСОБА_7 здійснювалися відповідні виконавчі дії з примусового стягнення з ОСОБА_6 грошових коштів, під час яких з метою перевірки майнового стану боржника приймалися заходи щодо встановлення наявності у ОСОБА_6 майна, на яке могло бути звернено стягнення в рахунок погашення заборгованості перед ОСОБА_3 , у зв`язку із чим, були надіслані відповідні запити до УДАІ, Державної податкової інспекції та державному реєстратору речових прав на нерухоме майно, звідки прийшли повідомлення про відсутність у боржника ОСОБА_6 будь-якого майна або доходів.

Крім цього, згідно з матеріалами виконавчого провадження, боржник ОСОБА_6 добровільно з`явився до державної виконавчої служби, де підтвердивши обставини відсутністю у нього будь-якого доходу та майна, зобов`язався погашати за можливості свій борг перед ОСОБА_3 , на виконання чого, у період 2013-2014р.р. вносив відповідними платежами на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа грошові кошти для погашення боргу за виконавчим документом №403/13302/12 від 09.09.2013р., виданого Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 боргу у розмірі 85 157 грн., що підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження розпорядженнями державного виконавця за ЄДРВП 39799442-В15-1264/13 від 05.11.2013р., 09.12.2013р., за ЄДРВП 39799442-В15-262/14 від 27.01.2014р., 29.04.2014р., 06.06.2014р.

Також, в ході досудового розслідування даного кримінального провадження, слідчим було допитано у якості свідка державного виконавця ОСОБА_7 , який підтвердив, що у нього у провадженні перебувало зведене виконавче провадження ВП № 48694983 з виконання виконавчих документів, виданих Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 боргу у сумі 85 157 грн. та 28 885 грн., у межах якого за відсутності добровільного виконання боржником, були розпочаті виконавчі дії. Перевіряючи майновий стан боржника ОСОБА_6 , ним, як державним виконавцем було направлено відповідні запити до центру зайнятості, ПФУ, ДПІ, реєстру речових прав на нерухоме майно, з яких прийшли відповіді про відсутність майна, на яке можливо звернути стягнення, а також про відсутність у ОСОБА_6 нарахувань за місцем роботи або інших виплат, в тому числі, банківських рахунків, відкритих на ім`я останнього. Свідок також підтвердив, що в період 2013-2014р.р. ОСОБА_6 , з`явившись до установи державної виконавчої служби, отримав реквізити про сплату боргу та частково сплачував невеликими сумами на рахунок державної виконавчої служби для подальшого перерахування стягувачу, після цього, лише 11.02.2016р. боржник ОСОБА_6 подав до державної виконавчої служби відповідну заяву про офіційне працевлаштування мийником транспортних засобів у ТОВ «Укртафт» з 01.02.2016р., у якій просив звернути стягнення на його заробітну плату у вказаному товаристві, що також підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження копії зазначеної заяви та довідки ТОВ «Укртафт» про сукупний дохід ОСОБА_6 , а також актом державного виконавця від 11.02.2016р. про з`явлення боржника ОСОБА_6 до державної виконавчої служби.

У ході досудового розслідування, також було опитано ОСОБА_6 , який пояснив, що він дійсно не мав можливості виконати у повному обсязі рішення суду про стягнення з нього в рахунок відшкодування шкоди грошових коштів, оскільки ніде не міг працевлаштуватися з огляду на судимість та не мав майна для погашення заборгованості, однак, за можливості він здійснював відповідні платежі, а також намагався знайти роботу.

Отже, проаналізувавши та оцінивши зібрані в ході досудового розслідування докази, слідчий суддя погоджується з висновком слідчого щодо відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, оскільки кримінальна відповідальність за невиконання вироку, рішення, ухвали чи постанови суду, що набрали законної сили, настає виключно у разі умисного їх невиконання особою, яка зобов`язана та має реальну можливість їх виконати, або перешкоджає такому виконанню, водночас, як встановлено під час досудового розслідування даного кримінального провадження ОСОБА_6 , якого було зобов`язано рішенням суду сплатити в рахунок відшкодування шкоди на користь ОСОБА_3 грошові кошти, з огляду на його майновий та соціальний стан, не мав реальної можливості виконати рішення суду про стягнення з нього значних грошових сум, враховуючи відсутність у нього будь-якого майна та доходів, на які могло бути звернено стягнення, що у сукупності з подальшим частковим погашенням суми заборгованості за можливості, а також повідомлення про працевлаштування, свідчить про наявність об`єктивних причин невиконання рішення суду та в свою чергу вказує на відсутність умислу ОСОБА_6 щодо його невиконання, а отже, зазначені обставини виключають в діянні особи склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, у зв`язку із чим, постанова слідчого про закриття даного кримінального провадження є законною, обґрунтованою та такою, що прийнята на підставі допустимих та належних доказів, які здобуті без будь-яких порушень чинного кримінального процесуального законодавства, що в свою чергу дозволяє покласти їх в основу постанови про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, а також у зв`язку з необґрунтованість доводів скаржника, які не знайшли свого підтвердження, як в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0005113, так і у судовому засіданні 31.01.2017р. під час розгляду даної скарги, суд вважає, що у задоволенні скарги потерпілого ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 29.06.2016р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005113 від 10.12.2015р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, слід відмовити.

Суд при розгляді скарги не розглядає питання про поновлення строку на оскарження постанови від 29.06.2016р., оскільки не вважає такий строк пропущеним (постанову про закриття кримінального провадження від 29.06.2016р. потерпілий ОСОБА_3 отримав 19.01.2017р.. скарга подана до суду 23.01.2017р. в межах 10-денного терміну).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 107, 284, 303-307, 318-380 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги потерпілого ОСОБА_3 , на постанову слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 29.06.2016р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005113 від 10.12.2015р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб з дня отримання копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1