печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 липня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю осіб, які подали скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за спільною скаргою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі спільною скаргою в порядку п. 1. ч. 1 ст. 303 КПК України на бездіяльність посадових осіб Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначив, що 19 травня 2017 року заявники подали до Генеральної прокуратури України заяву про кримінальне правопорушення, яка зареєстрована у приймальні громадян Генеральної прокуратури України за вх. № 64.

Зважаючи на те, що станом на день звернення до суду, вимоги ч. 4 ст. 214 КПК України, якими на прокурора покладено обов`язок прийняти та зареєструвати заяву чи повідомлення про злочин, уповноваженими особами Генеральної прокуратури України не виконані, відомості по її заяві про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені, просять зобов`язати уповноважених осіб Генеральної прокуратури України внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за їх заявою та розпочати досудове розслідування.

У судовому засіданні представник осіб, які подали скаргу адвокат ОСОБА_5 доводи скарги підтримав, просив її задовольнити.

Слідчий ОСОБА_6 у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, просив відмовити у її задоволенні.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали скарги приходжу до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що 19 травня 2017 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали до Генеральної прокуратури України заяву про кримінальне правопорушення, яка зареєстрована у приймальні громадян Генеральної прокуратури України за вх. № 64.

Листом за підписом начальника другого наглядового відділу управління наглядової діяльності у кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 24.05.2017 за № 17/7-12277-14, заявникам повідомлено, що їх заяву скеровано для організації розгляду до прокуратури м. Києва.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Частиною ч. 4 ст. 214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

Наказом Генерального прокурора України № 125 від 03.12.2012 затверджено Інструкцію «Про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені правопорушення».

Відповідно до п. 1.2 Інструкції визначений єдиний порядок, який поширюється на діяльність працівників органів прокуратури, які в межах компетенції мають відповідні повноваження щодо: приймання заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення; реєстрації у відповідній книзі обліку заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення; розгляду заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та визначення підстав щодо внесення відомостей до ЄРДР.

При цьому, положення Інструкції не містять вказівок щодо альтернативного порядку розгляду заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а лише деталізують порядок розгляду заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення, віднесені до підслідності органів прокуратури, а, відтак, не суперечить вимогам ст. 214 КПК України.

Крім того, системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що слід розмежовувати поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та поняття зареєструвати (прийняти) відповідну заяву, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.

Генеральною прокуратурою України зареєстровано (прийнято до розгляду) спільну заяву ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що відповідає вимогам ч. 4 ст. 214 КПК України.

У відповідності до положень ст. 218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, реєстрація кримінальних правопорушень, а також осіб, які їх учинили, реєстратором, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення, не суперечить положенням ч. 1 ст. 214, ст. 218 КПК України.

Згідно з п. 3.6, п. 3.8 вищевказаної Інструкції заяви, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення, що надійшли на розгляд Генеральної прокуратури України, направляються для здійснення досудового розслідування з дотриманням територіального принципу до прокуратури відповідного рівня.

Таким чином, дії уповноважених осіб Генеральної прокуратури України в частині направлення спільної заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до прокуратури міста Києва, відповідають вимогам діючого законодавства та виключають їх бездіяльність.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

За змістом положень ч. 1 ст. 214 КПК України та ст. 2 КК України, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Прокуратура міста Києва, як орган, на розгляді якого знаходиться спільна заява ОСОБА_3 та ОСОБА_4 має визначитися чи містить вона достатні відомості про вчинення кримінального правопорушення, і, в залежності від встановленого, прийняти рішення про подальший рух вказаної заяви.

Не вбачаючи підстав для задоволення скарги, керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
спільну скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1