Справа № 161/1203/16-к
Провадження № 1-кп/161/163/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 21 квітня 2016 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004166 від 26 грудня 2015 року, відносно особи стосовно якої передбачається застосування заходів медичного характеру:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Рованці Луцького району Волинської області, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого утриманців, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 121 ч.1, ст. 296 ч. 4 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань вказане клопотання,-

В С Т А Н О В И В:
01 лютого 2016 року до суду надійшло клопотання заступника начальника відділення слідчого відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 , затверджене прокурором Луцької місцевої прокуратури молодшим радником юстиції ОСОБА_4 , про застосування до особи стосовно якої передбачається застосування заходів медичного характеруОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру, зазначивши наступні обставини.

26 грудня 2015 року, приблизно о 13.45 год., ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку №48 по пр. Волі, що в м. Луцьку Волинської області, перебуваючи в стані неосудності, не усвідомлюючи своїх умисних злочинних дій та не керуючи ними вчинив хуліганство, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яке проявилось в нахабному поводженні, поєднаному з безпричинним насильством та заподіянні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 .

Окрім того, ОСОБА_3 у вказаний час і місці, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, безпричинно, тримаючи у правій руці розкладний ніж, який знаходився при ньому, наніс ОСОБА_9 один удар даним ножем в ліву частину обличчя, чим завдав потерпілому тілесні ушкодження у виді різаної рани лівої щоки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Також, в подальшому, 26 грудня 2015 року близько 14 години 30 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік будинку № 44, що по вул. Рівненській у м. Луцьку, не усвідомлюючи своїх умисних злочинних дій та не керуючи ними, з метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, узявши в праву руку розкладний ніж, який знаходився при ньому, умисно наніс ОСОБА_10 один удар вказаним ножем у праву височну ділянку голови, чим завдав останньому тілесні ушкодження у виді важкої проникаючої черепно-мозкової травми у виді ножового поранення в праву скроневу ділянку з забоєм головного мозку, пневмоцефалією, посттравматичного субарахноїдальним крововиливом та лівобічним геміпарезом, рани шкіри в вищевказаній анатомічній ділянці, які за ступенем тяжкості відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя у момент заподіяння.

Окрім того, 26 грудня 2015 року близько 15 години 20 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись на території, прилеглій до будинку АДРЕСА_1 , не усвідомлюючи своїх умисних злочинних дій та не керуючи ними, з метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, узявши в праву руку кухонний ніж, який знаходився на землі, біля вищевказаного будинку, наніс ОСОБА_5 один удар вказаним ножем у ділянку лівої щоки обличчя та один удар у задню поверхню грудної клітки, чим завдав останньому тілесні ушкодження у виді проникаючого поранення задньої поверхні грудної клітки справа в проекції 3 міжребер`я між паравертебральною та лопатковою лініями справа з внутрішньо-плевральною кровотечею, правобічним пневмо - гемотораксом, пошкодженням правої легені в проекції 2-го сегменту, навколо раневої емфіземи м`яких тканин грудної клітки справа, наскрізної рани в ділянці лівої щоки, які за ступенем тяжкості відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя у момент заподіяння, з яких наскрізна рана в ділянці лівої щоки відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У відповідності до висновку судово-психіатричної експертизи № 5 від 18.01.2016 року ОСОБА_3 в період скоєння інкримінованих йому протиправних дінь виявляв, як виявляє і в даний час ознаки хронічного душевного захворювання формі параноїдної шизофренії з безперервним перебігом та вираженим емоційно-вольовим зниженням, що позбавляло і позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними. Внаслідок цього ОСОБА_3 може бути визнаний неосудним.
За своїм психічним станом ОСОБА_3 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 , перебуваючи в стані неосудності, вчинив суспільно-небезпечні діяння, які підпадають під ознаки злочину передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю, із застосуванням предмету заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, також вчинив суспільно-небезпечне діяння, які підпадають під ознаки злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме, умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, зазначаючи, що є всі законні підстави застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 , оскільки його хвороба - параноїдна шизофренія не дозволяє йому усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Захисник, законний представник особи стосовно якої передбачається застосування заходів медичного характеру, клопотання прокурора підтримали і зазначили, що матеріалами кримінального провадження підтверджується в діях ОСОБА_3 доведеність фактів кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України, у стані неосудності, у зв`язку з чим просили клопотання задовольнити.

Розгляд вказаного клопотання за згодою учасників процесу суд проводить без участі ОСОБА_3 , що відповідає вимогам ч.1 ст. 512 КК України, оскільки характер розладу психічної діяльності особи перешкоджає участі особи у судових засіданнях.

Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_5 підтримали клопотання прокурора та просили його задовольнити.

Суд, вислухавши думку прокурора, який вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом, захисника та представника обвинуваченого, потерпілих, які думку прокурора підтримали, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку про задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 5 від 18.01.2016 року на даний час ОСОБА_3 страждає на безперервне психічне захворювання - параноїчною шизофренією з безперервним перебігом та вираженим емоційно-вольовим зниженням, що позбавляло і позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними . У період інкримінованих дій ОСОБА_3 також страждав хронічним психічним захворюванням - параноїчною шизофренією із наростаючим дефектом особистості, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_3 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у психіатричній лікарні із суворим наглядом (а.с. 128-132).

Виходячи з роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК) - висновку судово-медичної експертизи.

Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч.1 ст. 94 КК України) суд має спочатку з`ясувати думку експертів- психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

Згідно ч.2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

В силу ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння. Згідно ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Частиною 5 статті 94 КК України встановлено, що госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах суворого нагляду.

Відповідно до ст. 512 КПК України судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосування, а в силу ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.

При визначення виду і міри медичного характеру, суд враховує не тільки характер душевного захворювання та рекомендації експертів про тип лікувального закладу, але й те, що ОСОБА_3 вчинив тяжкі злочини. Таким чином, судом беззаперечно встановлено, що на даний час ОСОБА_3 страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїчної шизофренії, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У період інкримінованих йому дій він також перебував у неосудному стані, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_3 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Крім того, суд також враховує те, що невжиття відносно ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру може спричинити серйозну загрозу спричинення безпосередньо неминучої шкоди цій особі або іншим особам.

Таким чином, в діях ОСОБА_3 доведені факти кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України, що підтверджується відповідними доказами по кримінальному провадженні. Зазначені дії вчинені ОСОБА_3 у стані неосудності, оскільки в період вчинення суспільно небезпечного діяння він не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання та на даний час не видужав, що є підставою для застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим закладом.

Відповідно до п.4 ч.9 ст.100 КПК України речові докази: розкладний металевий ніж зі слідами РБК., куртка зеленого кольору з слідами РБК, кофта сірого кольору зі слідами РБК, кухонний ніж зі слідами та змиви РБК з рами велосипеда, після набрання ухвали законної сили знищити ( а.с. 133, 134).

Заявлений цивільний позов про відшкодування майнової шкоди ОСОБА_5 в сумі 600 гривень та моральної шкоди в сумі 3000 гривень, та на підставі ст.. 1206 ЦПК України, ст..ст. 128, 129 КПК України цивільний позов Луцької міської клінічної лікарні про відшкодування майнової шкоди в сумі 14525 гривень підлягають до повного задоволення.

Представник цивільного позивача Луцької міської клінічної лікарні цивільний позов підтримав в повному об`ємі суд просив задовольнити.
Цивільного позивач ОСОБА_5 в обґрунтування позову навів доводи, що моральна шкода завдана ОСОБА_3 полягає в душевних стражданнях.
З врахуванням зазначеного, суд, встановив, що заявлені позови підлягають до задоволення, розмір відшкодування моральної шкоди повинен відповідати засадам розумності та справедливості.
Відповідно до ч.1 ст.1167ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 1 п. 3 ст. 207 ЦПК України передбачено, що у разі належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, та якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, то позовна заява залишається без розгляду.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_10 в судові засідання 14.04.2016 року та 21.04.2015 року не з`явився по невідомим суду причинам, хоч був повідомлений про час та місце слухання справи, про причину неявки суд не повідомив, та заяви про слухання справи у його відсутності не подав.
Таким чином, в заявлені цивільного позову ОСОБА_10 про відшкодування шкоди в розмірі 100000 гривень слід залишити без розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 93, 94 КК України, ст.ст. 292, 503, 512, 513 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстр досудових розслідувань за № 0004166 від 26.12.2015 року, відносно особи стосовно якої передбачається застосування заходів медичного характеруОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Речові докази: розкладний металевий ніж зі слідами РБК., куртка зеленого кольору з слідами РБК, кофта сірого кольору зі слідами РБК, кухонний ніж зі слідами та змиви РБК з рами велосипеда, після набрання ухвали законної сили знищити.

Заявлений позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_11 в відшкодування майнової шкоди в сумі 600 (шістсот) гривень 00 копійок та моральної шкоди 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок..
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Луцької міської клінічної лікарні (р/р 0280 в ГУДКСУ у Волинській області, МФО 803014, ) в відшкодування збитків завданих злочином в сумі 14 525 (чотирнадцять тисяч п`ятсот двадцять п`ять ) гривень 00 копійок.
Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень залишити без розгляду.
Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку до набрання ухвалою законної сили залишити попередній - поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення, через цей суд.

Головуючий: ОСОБА_1