Ухвала

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючої ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві 02 березня 2016 року касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 12 червня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 10 листопада 2015 року щодо ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и в:
У касаційній скарзі ОСОБА_5 порушує питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 лютого 2016 року касаційну скаргу представника потерпілого було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 КПК і надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали. При цьому ОСОБА_5 було роз`яснено, що в разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк її буде повернуто скаржнику.
У межах наданого строку представник потерпілого повторно звернувся до суду касаційної інстанції. Проте, як видно зі змісту поданої скарги, вимог ст. 427 КПК у ній не дотримано, допущені недоліки не усунуто. Зокрема, у скарзі відсутнє обґрунтування неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 75 КК, якою регламентовано порядок відбування призначеного покарання. Крім того, ОСОБА_5 не наведено аргументів: щодо порушення судами таких вимог кримінального процесуального закону, які відповідно до ст. 412 КПК є істотними; щодо явної несправедливості призначеного заходу примусу, як це встановлено ст. 414 КПК. Поряд із цим прохання у скарзі про призначення нового розгляду в суді першої інстанції сформульовано без урахування позиції представника потерпілого під час апеляційного провадження та приписів статей 404, 407, 415 вказаного Кодексу, а вимога про скасування вироку та ухвали в частині призначеного покарання суперечить ст. 436 КПК, якою визначено повноваження суду касаційної інстанції.

Отже, зміст касаційної скарги та викладені у ній вимоги не відповідають положенням ст. 427 КПК. Оскільки суд касаційної інстанції є судом права, а не факту і переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, недотримання вказаної норми процесуального права перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути представнику потерпілого на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК.
Враховуючи викладене та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, суд
п о с т а н о в и в:
Касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 12 червня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 10 листопада 2015 року щодо ОСОБА_6 разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути.
Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 єва ОСОБА_2 ОСОБА_3