Справа № 148/1692/16-к
Провадження №1-кп/148/168/16
06 жовтня 2016 року Тульчинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
з боку обвинувачення - прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з боку захисту - обвинуваченого ОСОБА_5 ,
за участю потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчин кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, маючого на утриманні малолітню доньку, не судимого, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України,-

У першій декаді травня 2016 року, в першій половині дня, точніша дата не встановлена, ОСОБА_5 , діючи з умислом на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в приміщення охоронюваного торгового кіоску № НОМЕР_1 , який розміщується у ТРК «Європейський» по вул. Леонтовича м. Тульчин Вінницької області та належить ОСОБА_6 , переслідуючи мету власного збагачення за рахунок інших осіб, викликавши своєю поведінкою помилкову впевненість у добросовісності та правдивості своїх дій у своєї знайомої ОСОБА_7 , яка працює продавцем золотих виробів у вказаному кіоску, запропонувавши останній допомогу по розкладанню ювелірних виробів на вітрини магазину, користуючись відсутністю уваги продавця та сторонніх осіб, умисно, протиправно, таємно, з корисливих спонукань скоїв крадіжку двох золотих виробів 585 проби: браслету арт. «522028041» вагою 7,63 г., вартістю 7630 грн. та браслету арт. «171» вагою 5,45 г., вартістю 5450 грн., які в подальшому заховав в кишеню власного одягу, після чого виніс із приміщення торгового кіоску, та розпорядився викраденим на власний розсуд.
В третій декаді травня 2016 року, в першій половині дня, точніша дата не встановлена, ОСОБА_5 прийшов у приміщення торгового кіоску № НОМЕР_1 у ТРК «Європейський» м. Тульчин Вінницької області, належний ОСОБА_6 , у якому продаються золоті вироби, де працює продавцем його знайома ОСОБА_7 . Пропонуючи останній допомогу по розкладанню ювелірних виробів на вітрини торгового кіоску, ОСОБА_5 , викликавши своєю поведінкою помилкову впевненість у добросовісності та правдивості своїх дій, розкладаючи вказані лотки із ювелірними виробами, користуючись відсутністю уваги продавця та сторонніх осіб, умисно, протиправно, таємно, повторно, з корисливих спонукань скоїв крадіжку золотого браслета 585 проби - арт. «П 303» вагою 5,69 г., вартістю 5690,0 грн., який в подальшому заховав в кишеню власної сумки, після чого виніс із приміщення торгового кіоску, та розпорядився викраденим на власний розсуд.
Своїми протиправними діями ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 5690,0 грн.
На початку червня 2016 року в першій половині дня, точніша дата не встановлена ОСОБА_5 прийшов у приміщення торгового кіоску № НОМЕР_1 у ТРК «Європейський» м. Тульчин Вінницької області, належний ОСОБА_6 , у якому продаються золоті вироби, де працює продавцем його знайома ОСОБА_7 . Пропонуючи останній допомогу по розкладанню ювелірних виробів на вітрини торгового кіоску, ОСОБА_5 , викликавши своєю поведінкою помилкову впевненість у добросовісності та правдивості своїх дій, розкладаючи лотки із ювелірними виробами, користуючись відсутністю уваги продавця та сторонніх осіб, умисно, протиправно, таємно, повторно, з корисливих спонукань скоїв крадіжку золотого браслету 585 проби - арт. «015» вагою 7,79 г., вартістю 7790,0 грн., який в подальшому заховав в кишеню власного одягу, після чого виніс із приміщення торгового кіоску, та розпорядився викраденим на власний розсуд.
Своїми діями ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 7790,0 грн.
Загалом своїми протиправними діями ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 114 190 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав за обставин, викладених в обвинувальному акті. Суду пояснив, що він перебував у добрих стосунках з ОСОБА_7 , яка працює продавцем ювелірних виробів у належному потерпілому ОСОБА_6 кіоску АДРЕСА_2 , що розміщений в ТРК «Європейський у м. Тульчин. Користуючись довірою ОСОБА_7 , він близько восьми разів допомагав їй розкладати ювелірні вироби на вітрини кіоску. При цьому кожного разу він непомітно для інших викрадав якусь золоту прикрасу, це були або ланцюжок, або браслет. Викрадені прикраси він збував своєму знайомому ОСОБА_9 . Вказані дії були вчинені ним протягом травня-червня 2016 року. Види викрадених золотих прикрас та їх вартість обвинуваченим не оспорювались. Також зазначив що на сьогодні він частково відшкодував потерпілому шкоду в розмірі 64 000 грн. та має намір в подальшому відшкодувати її повністю, Розкаявся у вчиненому, просив суворо його не карати.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив, що дійсно обвинуваченим було здійснено ряд крадіжок з належного йому кіоску ювелірних виробів, в основному це були масивні браслети та ланцюжки на загальну суму 114 190 грн. На сьогодні обвинуваченим шкода, завдана злочином, йому частково відшкодована в сумі 64 000 грн. Нестача прикрас була виявлена самим продавцем ОСОБА_10 . Після цього вони зробили в магазині переоблік та по відеозаписах з камер спостереження виявили, що крадіжки ювелірних виробів вчинив саме ОСОБА_5 . Останнього він знає, так як той зустрічався з ОСОБА_11 , може охарактеризувати його як працелюбного, не бажає щоб йому було призначено суворе покарання.
Враховуючи, що учасники судового провадження визнають недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь - які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що згідно ч. 3 ст. 349 КПК України у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Надавши юридичну оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає, що їх слід кваліфікувати по першому епізоду за ч.1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) по другому - восьмому епізодах - за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При встановлених обставинах та досліджених доказах у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочинів доведена і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.
При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочини середньої тяжкості, працює не офіційно, у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, має на утриманні малолітню доньку.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає повне визнання вини, щире каяття, часткове відшкодування шкоди потерпілому.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_5 суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт; за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_5 слід призначити у виді позбавлення волі.
Враховуючи тяжкість вчинених злочинів, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих покарання обставин, думку потерпілого щодо призначення покарання, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та вважає можливим звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 2, 3 ч.1 ст. 76 КК України.
Речові докази відсутні.
Процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого в даному кримінальному провадженні не обирався.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання: - за ч.1 ст. 185 КК України у виді 120 годин громадських робіт; - за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_5 призначити у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя ОСОБА_1