АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві в режимі відеоконференцзв`язку апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 20 січня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Дарницького управління поліції ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11 год. 30 хв. до 17 березня 2016 року з визначенням застави у розмірі 20 мінімальних заробітних плат, що становить 27 560 грн. відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Згідно ухвали, слідчий суддя дійшов висновку проте, що слідчим та прокурором доведено наявність ризиків, а також те, що запобігти їм може запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції захисник підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову, якою обрати його підзахисному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною, оскільки слідчий суддя при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не дотримався вимог чинного законодавства та в супереч вимогам ст. 178 КПК України не врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_7 підозрюється, даних про особу підозрюваного та ризиків, які існують. Так на думку захисника всі вище перелічені обставини, в сукупності, дають підстави вважати, що до його підзахисного можливо застосування запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Крім того, апелянт зазначає, що в клопотанні слідчого не міститься належних доводів з приводу існування зазначених ним ризиків та того, що запобігти їм може лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши доповідь судді, захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані.

Обираючи відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді взяття під варту судом перевірено та встановлено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

В сукупності із вищезазначеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував і дані, які характеризують особу підозрюваного, та тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі доведення його винуватості.

Так, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_7 підозрюється, конкретні обставини справи, розмір покарання яке загрожує підозрюваному у разі доведення його вини, дані про його особу, який не працює, тобто не має джерела доходу, не одружений, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків, крім того, до нього було застосовано два запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання та цілодобового домашнього арешту, але ОСОБА_7 не дотримався режиму застосування запобіжних заходів та знову вчинив умисні аналогічні злочини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді взяття під варту, суд на законних підставах визначив йому заставу в розмірі 20 мінімальних заробітних плат. Такий розмір є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні. Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, обставини кримінального провадження, тяжкість кримінального правопорушенняу вчиненні якого він підозрюється, його матеріальне становище, а тому правильно визначив ОСОБА_7 саме такий розмір застави, що відповідає вимогам п.1-3 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Доводи апелянта про те, що визначений судом запобіжний захід є не співмірним з наявними ризиками та даними про особу підозрюваного не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи та спростовуються матеріалами судового провадження.
Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 176 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 20 січня 2016 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Дарницького управління поліції ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11 год. 30 хв. до 17 березня 2016 року з визначенням застави у розмірі 20 мінімальних заробітних плат, що становить 27 560 грн. відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/443/2016 Категорія ст. 183 КПК України.
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_9
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1