Справа № 361/1230/16-к
Провадження № 1-кп/361/130/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
===============================================================================
14 червня 2016 року м.Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого, судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
потерпілої - ОСОБА_4
представника потерпілої, адвоката - ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.В.Димерка Броварського району Київської області, громадянина України, із вищою освітою, тимчасово офіційно не працюючого, інвалідності не маючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , міра запобіжного заходу не застосовувалась, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.125ч.2 КК України,-
Обвинувачений ОСОБА_6 заподіяв потерпілій ОСОБА_9 умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я за таких обставин.
Судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_6 31 жовтня 2015 року, приблизно о 21 годині, перебуваючи в смт.В.Димерка, Броварського району Київської області, вул.Коцюбинського, поблизу будинку №10, де під час спілкування з ОСОБА_4 у словесному конфлікті в нього виник злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень обвинувачений ОСОБА_6 умисно, наніс один удар кулаком правої руки в область голови, а саме в периферію вуст ОСОБА_4 , після чого, схопив ОСОБА_4 рукою за капюшон куртки, в яку вона була вдягнена та правою стороною голови ударив об асфальт.
В результаті умисних, протиправних дій ОСОБА_6 були спричинені ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження.
Згідно висновку експерта №356 від 03 листопада 2015 року при судово-медичному освідуванні у ОСОБА_4 виявлені: підшкірна гематома та ділянки зсаднення правої половини обличчя, забійна рана в області верхньої губи справа. Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів, по строку можуть відповідати 31.10.2015 та відносяться до категорії: забійна рана в області верхньої губи справа - легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, підшкірна гематома та ділянки зсаднення правої половини обличчя, як кожне окремо, так і у своїй сукупності - легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразилися в заподіянні потерпілій ОСОБА_4 легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я вчинив злочин.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 показав, що суть обвинувачення йому зрозуміла, вину він не визнає, також не визнає пред`явлений до нього потерпілою цивільний позов про стягнення матеріальної і моральної шкоди.
Щодо інкримінованого злочину пояснив, що потерпілу знає тривалий час. Вечором 31 жовтня 2015 року біля будинку побачив потерпілу і ОСОБА_10 , які розмовляли між собою. Побачивши його потерпіла почала говорити на нього негарні слова і він підійшов до неї. Між ними на той час були неприязненні стосунки. ОСОБА_4 схватила його за одежу і він її відштовхнув, від чого остання впала на асфальт. Потом почала дзвонити по телефону. Крові на обличчі потерпілої не бачив. Після цього конфлікту всі троє розійшлися.
Відповідаючи на запитання учасників процесу обвинувачений показав, що в потерпілої було два телефони, і вона після падіння розмовляла по телефону. Після того як потерпіла від його поштовху впала на асфальт він її по асфальту за волосся не тягав. Крові на обличчі потерпілої не бачив.
Заявлений потерпілою цивільний позов про стягнення шкоди не визнає.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 не заперечує факт конфлікту між ним та потерпілою і що підчас конфлікту ніхто інший до них не підходив, свідок ОСОБА_10 була поруч але в конфлікт не вступала. Одначе, його винність в інкримінованому злочині встановлена і доведена в процесі судового слідства перерахованими доказами:
- показанням потерпілої ОСОБА_4 , яка пояснила суду, що вона вечором стояла з ОСОБА_10 на вулиці Коцюбинського смт.Димерка, розмовляла. Поруч проходив обвинувачений, який підійшовши до неї вдарив рукою в обличчя вище губи, після падіння тримаючи за капюшон куртки вдарив лицем об асфальт. На обличчі потекла кров. Після цього він заругався і пішов. Від падіння розбився мобільний телефон, який був в кармані куртки. Поруч була ОСОБА_10 , але вона в конфлікт не вмішувалась. Оскільки вона визнана потерпілою і цивільним позивачем то заявлений цивільний позов підтримує в повному обсязі просить його задовольнити, квитанцій і чеків при покупці ліків вона не зберегла і зараз їх немає.
- свідок сторони обвинувачення ОСОБА_10 показала суду, що вона стояла з потерпілою ОСОБА_4 на вулиці. Повз них проходив сусід обвинувачений ОСОБА_6 . Потерпіла почала чіплятись до ОСОБА_6 , а він відгризався. Коли вони зблизились то ОСОБА_6 відкинув ОСОБА_4 і та впала на асфальт. Піднявшись побачила в неї на обличчі царапину отриману від падіння, була кров.
Таким чином, суд, аналізуючи покази обвинуваченого, потерпілої, свідка приходить висновку що між обвинуваченим та потерпілою мав місце конфлікт, в процесі якого потерпіла ОСОБА_4 отримала легкі тілесні ушкодження, які їй спричинив ОСОБА_6 .
Крім показів наданих в судовому засіданні потерпілою, свідком, якими стверджується факт конфлікту і спричинення обвинуваченим потерпілій тілесних ушкоджень, стороною обвинувачення на підтвердження вини ОСОБА_6 , в судовому засіданні надані та досліджені документи, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження, які прилучені до справи.
Так, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №356 від 03 листопада 2015 року при судово-медичному освідуванні у ОСОБА_4 виявлені: підшкірна гематома та ділянки зсаднення правої половини обличчя, забійна рана в області верхньої губи справа. Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів, по строку можуть відповідати 31.10.2015 та відносяться до категорії: забійна рана в області верхньої губи справа - легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, підшкірна гематома та ділянки зсаднення правої половини обличчя, як кожне окремо, так і у своїй сукупності - легких тілесних ушкоджень.
Враховуючи характер та розташування тілесних ушкоджень, виявлених при судово-медичній експертизі по освідуванні ОСОБА_4 , вважаю, що їх утворення при падінні з вертикального чи близького до нього положення тіла (з висоти власного зросту) малоймовірне.(а.с.71).
Згідно висновку експерта №74/356 від 27.11.2015р. встановлено, що з врахуванням характеру та розташуванню тілесних ушкоджень, виявлених при судово-медичній експертизі по освідуванню ОСОБА_4 вони могли утворитись при обставинах, вказаних потерпілою у протоколі додаткового допиту та при проведенні слідчого експерименту, а саме, забійна рана в області верхньої губи справа від удару кулаком, підшкірна гематома та ділянки зсаднення правої половини обличчя при утриманні за одяг та ударі обличчям об асфальт.(а.с.72).
Протокол проведення слідчого експерименту від 03 листопада 2015р. з доданими фототаблицями вказує, що потерпіла ОСОБА_4 під час цієї слідчої дії пояснила і показала яким чином відбувались події під час нанесення ОСОБА_6 їй тілесних ушкоджень. (а.с.67-70).
Покази дані потерпілою під час цієї слідчої дії повністю підтвердив судмедексперт у висновку судово-медичної експертизи. (а.с.72).
Протокол прийняття заяви потерпілої ОСОБА_4 про вчинене кримінальне правопорушення вказує на те, що ОСОБА_6 31 жовтня 2015 року близько 21год.30хв. наніс їй тілесні ушкодження.(а.с.66).
Суд, аналізуючи надані стороною обвинувачення докази, документи, а також покази потерпілої, свідка приходить висновку, що вони є достовірними і достатніми для обґрунтування винності обвинуваченого ОСОБА_6 в інкримінованому злочині.
Невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 вини в інкримінованому злочині суд розцінює як один із обраних ним видів захисту своїх інтересів. Разом з тим суд вважає, що обвинувачений таким чином намагається уникнути відповідальності за вчинений злочин. На думку суду його винність встановлена і доведена доказами, які суд встановив, дослідив та надав їм належну оцінку в процесі судового розгляду.
Аргументи обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 проте, що винність обвинуваченого під час судового розгляду не доведена, оскільки зібраними та наданими стороною обвинувачення доказами не можливо встановити, що саме ОСОБА_6 наніс ушкодження потерпілій суд оцінює критично і вважає, що наведеними стороною обвинувачення доказами в їх сукупності підтверджена вина обвинуваченого.
Інші посилання захисника на допущенні, як на його думку, нібито органом розслідування і прокурором норм Закону суд не приймає до уваги, оскільки оцінка дається тим доказам, які були предметом дослідження в судовому засіданні і надані сторонами.
Суд не знаходить в доводах захисту та обвинуваченого переконливих аргументів про необ`єктивність судового провадження та про допущення таких порушень, які перешкоджають прийняття рішення по суті.
Таким чином, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку приходить висновку, що такі докази об`єктивно узгоджуються між собою, доповнюють один одного і не суперечать між собою і тому в суду не виникає ніяких сумнівів щодо їх достовірності для прийняття відповідного процесуального рішення - постановлення обвинувального вироку, який відповідно до вимог ст.370 КПК України повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
На підставі наведеного, суд робить висновок про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 в інкримінованому злочині.
Оцінюючи в сукупності, докази встановлені під час судового розгляду даного кримінального провадження, суд приходить висновку, що повністю доведена винність обвинуваченого ОСОБА_6 в тому, що він своїми умисними діями заподіяв умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілій ОСОБА_4 , такі його дії правильно кваліфіковано за ст.125ч.2 КК України і він повинен нести кримінальну відповідальність за вказаною статтею.
Обираючи покарання ОСОБА_6 , суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст.125ч.2 КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії невеликої тяжкості, особу винного, який по місцю проживання до скоєного характеризувався посередньо, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебував.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а також обтяжуючих - судом не встановлено.
Відповідно до вимог ч.2ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує наведені обставини, матеріали справи, характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про його особу, що він посередньо характеризується за місцем проживання, його поведінка в суді свідчить, що він не є особою, яка твердо стала на шлях вчинення злочинів, як особа він не є небезпечним для суспільства, значних наслідків від скоєного не наступило, тому суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе при призначенні покарання відповідно до санкції ч.2ст.125 КК України у виді громадських робіт.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_6 та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Згідно п.10 ст.56 КПК України потерпіла протягом кримінального провадження має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом. Потерпіла ОСОБА_4 визнана судом цивільним позивачем по цій справі, а тому відповідно до вимог ст.61 КПК України має право підтримувати цивільний позов.
Відповідно до ст.1166 ЦК України, суд вважає, що підлягає до задоволення цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_4 в підготовчому провадженні про стягнення на її користь матеріальної шкоди в розмірі 5649,70 грн., оскільки він обґрунтований і підтверджений документально.
Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Винність ОСОБА_6 доведена в судовому засіданні і тому він повинен відшкодовувати моральну шкоду.
Згідно ст.ст. 23, 1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема полягає у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала з ушкодженням здоров`я, в душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Моральна шкода може відшкодовуватись грішми. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Суд приймає до уваги, що в результаті вчинення відносно ОСОБА_4 умисного злочину вона перенесла душевну і фізичну біль, тривалі переживання в зв`язку з отриманням тілесного ушкодження, мали місце неповторні та негативні зміни в її житті, був порушений нормальний ритм життя та суспільні зв`язки, витрачено багато часу на відвідування лікувальних закладів, правоохоронних органів та судових засідань, що вплинуло на нормальну реалізацію її здібностей в суспільстві.
Враховуючи принципи розумності і справедливості, а також майновий стан обвинуваченого, суд вважає що позов потерпілої ОСОБА_4 про відшкодування їй моральних збитків підлягає частковому задоволенню на суму 5000 грн.
Процесуальних витрат та речових доказів по справі немає.
Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст.131 КПК України, в тому числі запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 під час досудового розслідування і судового провадження не застосовувалися, в обрані вказаній особі до набрання вироком законної сили запобіжного заходу передбаченого ст.176 КПК України, суд на даний час підстав не вбачає.
Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:

ОСОБА_8 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення злочину, передбаченого ст.125ч.2 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у виді громадських робіт строком 200(двісті) годин.
Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_6 в тому числі запобіжний захід в порядку, передбаченому ст.ст.131,176 КПК України не застосовувалися і суд до вступу вироку в законну силу не вбачає підстав обирати ОСОБА_6 запобіжний захід.
Вирок суду може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копії вироку негайно після його проголошення вручаються обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1