Провадження № 11-кп/792/652/16
Справа № 671/328/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.121 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 жовтня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області в складі :
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження № 0007570 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Волочиського районного суду від 11 липня 2016 року,-
В с т а н о в и л а :
Вироком Волочиського районного суду від 11 липня 2016 року

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, без освіти, не одруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та із застосуванням ст. 69 КК України призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 20 КК України ОСОБА_8 визнано обмежено осудним.
Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено особисте зобов`язання.
Питання речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.
За вироком суду, 28.12.2015 року близько 16 год. 30 хв. ОСОБА_8 під час конфлікту із потерпілим ОСОБА_10 на сходинковому майданчику веранди буд. АДРЕСА_2 витягнув останнього із веранди, скинув його з висоти власного зросту, після чого взяв дерев`яну палицю, яка лежала поруч біля погреба та наніс нею удари по тілу та голові потерпілого ОСОБА_10 , який лежав на землі, заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді крововиливу у м`які тканини голови з внутрішньої сторони в скроневій ділянці зліва, субдуральної гематоми по всіх поверхнях правої півкулі головного мозку, які за висновком експерта №737 від 17.02.2016 року є тяжкими тілесними ушкодженнями, небезпечними для життя в момент заподіяння та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_10 , тіло якого було виявлено 30.12.2015 року.
В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , вважає, що висновки суду, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вони не підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні та мають істотні суперечності. На його думку, суд проігнорував, наявність суттєвих протиріч у медико-криміналістичних дослідженнях, які покладені в основу обвинувального вироку. Це, на думку обвинуваченого, свідчить про упередженість суду і за відсутності у нього умислу спрямованого на спричинення потерпілому смерті є підставами для зміни вироку суду, перекваліфікувати його дії з ч. 2 на ч. 1 ст. 121 КК України та призначити покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі.
Акцентує увагу, що призначаючи йому покарання, судом не враховано, що він раніше не судимий, активно сприяв органам досудового розслідування у розкритті злочину, є соціально-незахищеною особою, оскільки виріс без батьків, в школі не навчався, у зв`язку з наявністю розумової відсталості, а є всі законні підстави для звільнення його від призначеного судом покарання з випробуванням.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, з посиланням на зазначені в ній доводи, прокурора, який просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок без зміни, провівши з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами в частині допиту лікаря судово-медичного експерта ОСОБА_11 , перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів провадження, досудове розслідування, з`ясування обставин у справі та перевірка їх доказами проведені з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, таких порушень цього закону, які були б істотними і тягли за собою скасування судового рішення, у справі не допущено, а висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення при зазначених у вироку обставинах відповідає матеріалам провадження та ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що досудове розслідування, з`ясування обставин у справі та перевірка їх доказами в провадженні проведено упереджено, без з`ясування обставин, які мають значення для встановлення істини у справі, є необґрунтованими і спростовуються зібраними у справі та дослідженими судом доказами.
Зокрема, в процесі судового та апеляційних розглядів ОСОБА_8 не заперечував та ствердив обставини конфлікту з потерпілим в денну пору 28 грудня 2015 року в домоволодінні АДРЕСА_2 , в тому числі спричинення потерпілому ОСОБА_10 тілесних ушкоджень у різні частини тіла за допомогою палиці, однак викладав свою версію подій.

Обставини умисного спричинення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 , їх вид та механізм спричинення, в час та при обставинах, які зазначені у вироку, повністю ствердили допитані судом свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які були безпосередніми очевидцями скоєного ОСОБА_8 злочину.

Показаннями допитаного в процесі апеляційного розгляду лікаря судово-медичного експерта ОСОБА_11 , який показав, що смерть ОСОБА_10 настала внаслідок черепно-мозкової травми, яка вірогідніше за все заподіяна саме 28.12.2015 року, внаслідок численних ударів дерев`яною палицею, в тому числі у голову потерпілого, в час та при обставинах, які встановлені органами досудового розслідування. При цьому фактично виключає можливість отримання потерпілим наявних в нього тілесних ушкоджень внаслідок падіння. Ствердив, що з отриманою травмою, яка призвела до смерті потерпілого, останній міг вести фактично повноцінне життя ще певний період.
Крім того, факт вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення об`єктивно стверджується даними протоколів огляду та огляду трупа з фото-таблицями, з яких вбачається, що за місцем проживання потерпілого ОСОБА_10 по АДРЕСА_3 , виявлений труп останнього з видимими тілесними ушкодження, тобто саме на тих частинах тіла, куди за твердженнями свідків внаслідок ударів дерев`яною палицею обвинувачений наносив тілесні ушкодження потерпілому (а.п. 67-69, 70-75).
Із змісту протоколу огляду місця події з фото-таблицями вбачається, місце вчинення злочину, саме те, на яке вказують обвинувачений та свідки (а.п. 78-79).
Даними протоколів проведення слідчого експерименту та висновку експерта № 1 від 17.02.2016 року стверджується, що свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в присутності понятих, з застосуванням відеозйомки, що виключало вчинення тиску на них, без жодного примусу, в деталях вказали місце, спосіб та механізм нанесення потерпілому ОСОБА_10 тілесних ушкоджень обвинуваченим. При цьому повідомлені свідками обставини щодо механізму та способу спричинення потерпілому тілесних ушкоджень обвинуваченим за своїм характером відповідають виявленим на тілі ОСОБА_10 ранам у вигляді черепно-мозкової травми із переломом кісток склепіння черепа (а.п. 81, 82, 83-84, 102-104).
Крім того, свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 повідомляли такі деталі скоєння злочину, які могли бути відомі виключно безпосереднім очевидцям його вчинення.
Із змісту висновків експертів за №№ 1 та 737 від 17.02.2016 року вбачається, що причиною смерті ОСОБА_10 є черепно-мозкова травма, що проявилась субдуральною гематомою правої півкулі мозку та ускладнилась у вигляді здавлення головного мозку.
Смерть ОСОБА_10 настала не менше ніж за одну добу до моменту судово-медичної експертизи трупа 30.12.2015 року, на що вказує розвиток трупних явищ: трупні плями насичені, блідо-фіолетового кольору, розташовані по задніх та бокових поверхнях тіла, після натискування пальцем не змінюються; трупне заклякання добре виражене у всіх групах скелетних м`язів.
При додатковій судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в м`які тканини голови з внутрішньої сторони в скроневій ділянці зліва; субдуральної гематоми по всіх поверхнях правої півкулі головного мозку; садна в ділянці підборіддя; крововиливів лівого плеча, грудної клітки зліва, правої гомілки; крововиливів в м`які тканини грудної клітки зліва.
Виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в м`які тканини голови з внутрішньої сторони в скроневій ділянці зліва; субдуральної гематоми по всіх поверхнях правої півкулі головного мозку; крововиливів лівого плеча, грудної клітки зліва, правої гомілки; крововиливів в м`які тканини грудної клітки зліва; утворились в межах однієї доби до моменту настання смерті, від неодноразової дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею; вірогідніше за все від неодноразових ударів дерев`яною палицею та могло відбуватись 28.12.2015 року.
Виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в м`які тканини голови з внутрішньої сторони в скроневій ділянці зліва; субдуральної гематоми по всіх поверхнях правої півкулі головного мозку; за своїм характером є тяжкими тілесними ушкодженнями, як такими, що небезпечні для життя в момент заподіяння та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
Виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливів лівого плеча, грудної клітки зліва, правої гомілки; крововиливів в м`які тканини грудної клітки зліва; мають ознаки легких тілесних ушкоджень та в причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають.
Виявлене тілесне ушкодження у вигляді садна в ділянці підборіддя, утворились не менше ніж за три доби до моменту настання смерті, як від дії тупого твердого предмету, так і при падінні та ударі об такий; має ознаки легкого тілесного ушкодження та в причинному зв`язку з настанням смерті не перебуває.
Утворення тілесних ушкоджень, а саме: крововиливу в м`які тканини голови з внутрішньої сторони в скроневій ділянці зліва, субдуральної гематоми, крововиливів лівого плеча та грудної клітки зліва, крововиливів в м`які тканини грудної клітки зліва; при падінні з висоти власного зросту є маловірогідним.
Утворення тілесних ушкоджень, а саме: садна в ділянці підборіддя, крововиливу правої гомілки при падінні з висоти власного зросту не виключається (а.п. 93-95, 102-104).
Аналізуючи висновки судово-медичних експертиз в сукупності з іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, в тому числі показаннями свідків, які були безпосередніми очевидцями скоєного злочину, враховуючи роз`ясненнями лікаря судово-медичного експерта ОСОБА_11 , щодо механізму та способу отримання ОСОБА_10 тілесних ушкоджень у вигляді черепно-мозкової травми, колегія суддів вважає, що місцевий суд прийшов до обґрунтованого висновку, що виявлені в потерпілого тілесні ушкодження він отримав саме внаслідок спричинення таких обвинуваченим, в результаті ударів дерев`яною палицею в життєвоважливі органи, в тому числі голову, а не внаслідок падіння чи за інших обставин, в чому намагається переконати колегію суддів сторона захисту.
Змістом висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 93 від 26 лютого 2016 року вбачається, що ОСОБА_8 в момент вчинення злочину і на даний час виявляв легку розумову відсталість з поведінковими розладами та не повною мірою міг усвідомлювати свої дії і не мовною мірою міг керувати ними. ОСОБА_8 можна визнати обмежено осудним, застосування примусових заходів медичного характеру він не потребує (а.п. 89-91).
За наведених обставин, колегія суддів приходить до переконання, що відносно скоєного і на теперішній час ОСОБА_8 є обмежено осудним.
Про наявність умислу в діях обвинуваченого на спричинення потерпілому ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень свідчить спосіб, характер та механізм заподіяння тілесних ушкоджень, їх кількість, локалізація поранень, а саме умисне нанесення ударів, в тому числі за допомогою сторонніх предметів, виключно в життєво важливі органи потерпілого, в тому числі в голову.

Про наявність умислу в діях ОСОБА_8 , спрямованого саме на спричинення потерпілому ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень, вказує також те, що потерпілий жодного опору обвинуваченому фактично не чинив, відсутність підстав у необхідності спричинення такого виду тілесних ушкоджень для подолання опору потерпілого. Обвинувачений жодних заходів щодо відвернення настання для потерпілого шкідливих наслідків, в тому числі виклику швидкої медичної допомоги не забезпечив, із зізнанням не з`явився.
Встановлені фактичні обставини провадження свідчать про те, що ОСОБА_8 виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень (наніс ряд ударів, з прикладанням значної сили виключно в життєвоважливий орган).
Сукупність всіх встановлених судом першої інстанції обставин вчинення злочину, спосіб, кількість, характер і локалізація поранень, причини припинення злочинних дій, поведінка обвинуваченого і потерпілого, що передувала події, їх стосунки вказують про цілеспрямовані, обдумані та умисні дії ОСОБА_8 спрямовані на спричинення ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень.
Наведені докази повністю спростовують доводи апеляційної скарги обвинуваченого про необґрунтованість порушення кримінального провадження та його засудження.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації ні обвинуваченим, ні його захисником не надано.
Більше того, дані твердження ОСОБА_8 та його захисника були предметом дослідження місцевого суду та ним детально проаналізовані.
За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що докази вчинення злочину ОСОБА_8 , які покладені судом в основу обвинувального вироку, були отримані з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства.
В провадженні не встановлено жодного належного, переконливого та об`єктивного доказу щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_8 та свідків заборонених законодавством методів розслідування, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.
Колегія суддів відхиляє твердження обвинуваченого та його захисника в тій частині, що ОСОБА_8 до вчинення злочину не причетний, оскільки вони є не послідовними, суперечливими, не відповідають фактичним обставинам провадження та спростовуються дослідженими в судовому засіданні, вищенаведеними доказами.
Зокрема, показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які були безпосередніми очевидцями скоєння обвинуваченим злочину, показання яких, в тому числі щодо механізму та способу нанесення потерпілому тілесних ушкоджень саме обвинуваченим є послідовними та повністю узгоджуються з даними судово-медичних експертиз та висновками лікаря судово-медичного експерта ОСОБА_11 в процесі розгляду провадження судом апеляційної інстанції, які стороною захисту жодним чином не спростовані (а.п. 93-95, 102-104).
Як стверджується матеріалами кримінального провадження, численних криміналістичних досліджень, по гарячих слідах, жодних даних які б вказували на отримання потерпілим ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень внаслідок падіння, причетності до скоєння злочину не обвинуваченого, а інших осіб не встановлено. Більше того, такі обставини спростовуються даними судово-медичних досліджень та показаннями лікаря судово-медичного експерта ОСОБА_11 , відповідно до яких можливість отримати виявлену у ОСОБА_10 черепно-мозкову травму внаслідок падіння є фактично неможливо. Навпаки, в матеріалах кримінального провадження зібрано достатньо беззаперечних доказів вини саме обвинуваченого у спричиненні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому. Вказані обставини повністю спростовують твердження сторони захисту про можливе отримання потерпілим виявлених в нього тяжких тілесних ушкоджень в результаті падіння, спричинення таких сторонніми особами та ігнорування слідчими органами цих обставин.
Разом з тим, всі проведені дослідження, в тому числі ряд судово-медичних експертиз, жодним чином не підтвердили отримання ОСОБА_10 закритої черепно-мозкової травми внаслідок падіння, спричинення такої сторонніми особами, на відміну від доказів вини ОСОБА_8 у вчиненні вказаного злочину, які носять беззаперечний характер.
Не змінює факту вчинення злочину, не впливає на кваліфікацію дій та не звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності твердження останнього та його захисника, що оскільки смерть потерпілого наступила не на місці вчинення злочину, це виключає кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 121 КК України. Оскільки спосіб, кількість, характер і локалізація поранень, причини припинення злочинних дій, поведінка обвинуваченого і потерпілого, що передувала події, їх стосунки вказують про цілеспрямовані, обдумані та умисні дії ОСОБА_8 спрямовані на спричинення ОСОБА_10 саме тяжких тілесних ушкоджень.
Колегія суддів не може погодитися з твердженнями сторони захисту, що в показаннях ряду свідків даних ними в процесі досудового розслідування та суду містяться розбіжності. Оскільки суд ухвалив обвинувальний вирок виключно на доказах досліджених в процесі судового розгляду, а ті розбіжності, на які посилається сторона захисту є не суттєвими та такими, що не впливають на встановлення істини у провадженні, ґрунтуються на вільному тлумаченні показів свідків та матеріалів кримінального провадження.
Не може погодитися колегія суддів і з твердженнями сторони захисту, що його обвинувачення ґрунтується виключно на суперечливих даних судово-медичних досліджень наданих некомпетентним експертом. Оскільки, його вина у вчиненні злочину доведена на підставі вищенаведених, здобутих органами досудового розслідування, досліджених та перевірених судом доказах у їх сукупності, в тому числі даних протоколів слідчих дій, висновках експертів, які підтверджують обставини та висновки встановлені судом та спростовують твердження обвинуваченого і його захисника.
Більше того, в процесі апеляційного розгляду лікар судово-медичний експерт ОСОБА_11 роз`яснив та дав вичерпні відповіді на запитання сторони захисту, в тому числі спростував твердження захисника щодо суперечностей у висновках судово-медичних експертиз в частині причин смерті потерпілого, пояснивши, що у додатковій експертизі наведене більш широке визначення черепно-мозкової травми у порівняні з первинною експертизою і саме остання стала причиною смерті ОСОБА_10 .
Як органами досудового розслідування, так і судом у встановленому законом порядку були вжиті та проведені всі належні заходи щодо визначення механізму спричинення потерпілому тілесних ушкоджень.
Зокрема, призначено та проведено судово-медичні дослідження вказаних обставин, які доповнив та роз`яснив лікар судово-медичний експерт ОСОБА_11 в процесі апеляційного розгляду і дав вичерпні відповіді на спірні питання, в тому числі захисника (а.п. 93-95, 102-104).
При цьому, колегія суддів вважає, що ряд питань щодо встановлення механізму спричинення потерпілому тілесних ушкоджень на дослідженні яких наполягає сторона захисту носять юридичний характер і знаходяться поза межами знань фахівців у галузі медицини та вирішені судом при ухвалені вироку.
Ставлячи питання про скасування вироку, сторона захисту, конкретних фактів порушення прав та законних інтересів обвинуваченого ОСОБА_8 органами досудового розслідування та судом не навела, а виключно обмежилася перерахунком та декларуванням норм права, звинувачення в тому числі лікаря судово-медичного експерта ОСОБА_11 в некомпетентності. Такі твердження носять абстрактний характер, а тому вони не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню.
Таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б істотними, впливали на доведеність вини, кваліфікацію дій обвинуваченого чи визначення виду та строку покарання, перешкоджали ухвалити законне та обґрунтоване рішення, тягли за собою скасування вироку, на що посилаються обвинувачений та його захисник у провадженні не допущено.
Ретельно проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дав їм належну оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 121 КК України.
Колегія суддів вважає, що при призначенні покарання ОСОБА_8 суд першої інстанції дотримався вимог ст. 65 КК України та визначив таке з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину та особи обвинуваченого.
Зокрема, судом взято до уваги те, що ОСОБА_8 , який посередньо характеризується за місцем проживання, визнаний винним у вчиненні тяжкого злочину, врахував його підвищену суспільну небезпечність, спосіб та механізм спричинення тілесних ушкоджень, наслідки, що настали у вигляді смерті ОСОБА_10 .

За таких обставин, приймаючи до уваги суспільну небезпечність вчиненого обвинуваченим злочину, який є тяжким, спосіб та механізм спричинення тілесних ушкоджень, наслідки, які настали, колегія суддів приходить до висновку, що обране ОСОБА_8 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією статті КК України, за якою кваліфіковані його злочинні дії у виді позбавлення волі, є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, тобто ґрунтується на вимогах закону.
Те, що ОСОБА_8 до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався, не спростовує встановлених судом обставин і висновків та не дає підстав вважати, що виправлення обвинуваченого можливе при призначенні більш м`якого покарання або звільненні від такого.
З урахуванням наведеного, підстав для зміни чи скасування вироку не вбачається.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 407, 418 КПК України, колегія суддів,-
П о с т а н о в и л а :
Вирок Волочиського районного суду від 11 липня 2016 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді /підписи/
Згідно з оригіналом:
Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2 .