Справа № 1-кп/522/863/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому провадженні обвинувальний акт відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , циганки, уродженки м. Ізмаїл, Одеської області, громадянки України, без освіти, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої: 18.08.2011 року Ізмаїльським міським судом Одеської області за ст.ст. 186 ч. 2, 185 ч. 2, 15, 185 ч. 2 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки (звільнилась від відбування покарання 15.09.2014 року),

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, з середньою технічною освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 20.08.2013 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровськ за ст. 186 ч. 2 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць (відбував покарання з 08.05.2013 року по 22.02.2016 року),

обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.04.2016 року, приблизно о 08.00 годин, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_6 перебували у стані алкогольного сп`яніння в приміщенні залізничного вокзалу, який розташований за адресою: м. Одеса, площа Привокзальна, 2, з метою заволодіння чужим майном для його подальшого продажу з метою за виручені кошти придбати алкогольні напої для їх подальшого вживання. Помітивши ОСОБА_8 , який проводив відеозйомку на мобільний телефон марки «LG -Е400», ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , вирішили заволодіти вказаним мобільним телефоном для подальшого продажу, розуміючи, що непомітно для потерпілого вони вчинити вказані дії не зможуть. Діючи з корисливих мотивів, повторно та за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 підійшов до потерпілого та штучно розпочав конфлікт в ході якого обхватив ОСОБА_8 , прижавши його руки до тулубу, позбавляючи можливості чинити опір. В цей час? ОСОБА_7 , діючи відкрито, шляхом ривку, заволоділа мобільним телефоном марки «LG - Е400», імеі НОМЕР_1 , в корпусі чорного кольору зі вставками сірого кольору, вирвавши його з рук потерпілого. Відкрито заволодівши вказаним чужим майном та завдавши потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 500 грн. ОСОБА_6 та ОСОБА_9 розпорядились викраденим на власний розсуд, продавши його громадянину ОСОБА_10 на ринку "Привоз" в м. Одесі за 250 грн.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, підлягає поверненню прокурору.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Перевіривши зміст обвинувального акту, суд дійшов висновку, що він не відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України.

Так, відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити анкетні відомості обвинуваченого, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершує досудове розслідування.

Разом з цим, ч. 1 ст. 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в його межах.

Таким чином, розгляд справи без формулювання обвинувачення є неможливим, оскільки вказані порушення не можуть бути усунені в судовому засіданні апеляційного суду, на підставі ч. 6 ст. 9 КПК України вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотиви і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо.

Правова кваліфікація дії особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті, а також формулювання, у тому числі і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.

В обвинувальному акті формулюється як фактично встановлені обставини скоєння кримінального правопорушення повторно, а з чого слідчий виходить не вказує.

З обставин, які встановив слідчий вбачається, що коли обвинувачені заволоділи майном потерпілого та розпорядились на власний розсуд, продавши його за 250 грн., тобто, виходить, що після скоєння злочину відразу розпорядились.

Не встановлено чи зникали вони після скоєння злочину, скільки пройшло часу, де вони продали майно.

Органами досудового слідства не встановлювалась вартість викраденого телефону.

З чого виходив слідчий, який встановив, що обвинувачені знаходились в стані алкогольного сп`яніння. В акті на це також не має посилання, а це фактичні обставини на які посилається слідчий та вважає їх доведеними.

Суд не може не звернути уваги процесуального керівника, що досудове розслідування фактично було проведено за чотири дні з 25.04.2016 року по 29.04.2016 року, а обвинувальний акт затверджений 16.06.2016 року.

З обвинуваченими 1,5 місяця не проводилось жодної слідчої дії, що є не припустимим.

В обвинувальному акті присутні відомості щодо особи обвинуваченого, але як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування, слідчий зовсім не встановлював особу, відсутні будь-які данні обвинувачених, що не дає можливості суду встановити її особу.

Даний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків з підстав, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Суд вважає необхідним продовжити строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 терміном на шістдесят днів.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що необхідно продовжити строк тримання обвинувачених під вартою з наступних підстав.

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні навмисного тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, який карається позбавленням волі на строк від чотирьох до шести років, а також раніше притягувалися до кримінальної відповідальності.

Зазначені обставини дають підстави вважати, що обвинувачені, перебуваючи на волі, можуть переховуватися від суду чи продовжить вчиняти нові злочини.

Таким чином, судом встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачені можуть вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують зазначені ризики.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 29, 177, 178, 183, 199, 291, 314, 331, 392 КПК України,
УХВАЛИВ:

Повернути обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України керівнику Одеської місцевої прокуратури № 3, для усунення недоліків.

Зобов`язати прокурора усунути виявлені недоліки.
Міру запобіжного заходу, обраного щодо обвинувачених залишити без змін.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_7 терміном на шістдесят днів.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 терміном на шістдесят днів.

На ухвалу протягом 7 діб з дня її оголошення може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області.

Суддя: ОСОБА_1

18.08.2016