Провадження № - 1кп/201/443/2016
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 вересня 2016 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0003428 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зелене, Кіровоградської області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-вироком від 04.05.2011 року Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, 30.05.2014 року ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області, від 22.05.2014 року звільнений від покарання на підставі ст.4 ЗУ «Про амністію» на 10 місяців;

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 12.08.2016 року близько о 02-30 годині, знаходячись біля будинку № 37 по вул. Мільмана у м. Дніпро побачив ОСОБА_5 , на плечі якої знаходилась чорна жіноча сумка, всередині якої знаходились особисті речі потерпілої та яку він визначив як об`єкт свого злочинного посягання. Після чого ОСОБА_3 , знаходячись в зазначеному місці та в зазначений час, реалізуючи раптово виниклий умисел на відкрите заволодіння чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи, що його дії можуть бути помічені сторонніми особами, діючи умисно з корисливих мотивів та особистої зацікавленості ривком зірвав вищевказану сумку з плеча потерпілої після чого з метою зникнення з місця злочину та уникнення відповідальності з викраденим майном побіг в сторону вул. Байкової, в цей момент чоловік потерпілої ОСОБА_5 , якій перебував поруч та бачив момент незаконного заволодіння майном дружини, з метою припинення незаконних дій та повернення викраденого майна побіг за обвинуваченим. Підчас намагання зникнути з місця злочину ОСОБА_3 , заволодів гаманцем який знаходився у сумці потерпілої та належав їй особисто, а інші речі, а саме сумку та телефон марки Samsung GT S5380D білого кольору та Bravis Major чорного кольору ОСОБА_3 , залишив на землі, після чого з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши своїми діями ОСОБА_5 , майнову шкоду на загальну суму 165 гривень.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, а саме, відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі, підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті обставин, у скоєному розкаявся.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких, дані про особу обвинуваченого, був засуджений та судимість не погашена, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів необхідним та достатнім є призначення покарання у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, обставини злочину, що описано вище, а також позицію потерпілого, висловлену в її заяві, суд приходить до висновку, що обвинувачений може стати на шлях виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити його від відбування основного покарання з випробовуванням.
Підстав для застосування до ОСОБА_3 , положень ст.69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, призначивши іспитовий строк 3 роки.

На підставі п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1