Дата документу 23.09.2016
Справа № 495/5339/15-к

У Х В А Л А
23 вересня 2016 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
судді ОСОБА_2 ,
судді ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоградівка Овідіопольського району Одеської області, українця, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та до взяття під варту проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
якому оголошена підозра у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.152 ч.1, 115 ч.2 п.9 КК України, -
Обвинувальний акт було складено слідчим Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_8 і затверджено прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури юристом 2 класу ОСОБА_9 16.02.2016 року (а.с.5-9).
18.07.2016 року зазначений обвинувальний акт був доставлений в Малиновський районний суд м.Одеси (а.с.42).
Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 25.07.2016 року зазначене кримінальне провадження було передано на розгляд до Овідіопольського районного суду Одеської області (а.с.53-54).
Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18.08.2016 року це кримінальне провадження було направлено для розгляду до Іллічівського міського суду Одеської області (а.с.101-103).
Захисник ОСОБА_10 надав суду письмове клопотання про повернення обвинувального акта прокурора, так як обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_7 підтримав позицію свого захисника.
Прокурор не заперечує проти заявленого клопотання.
Заслухавши думку учасників судового засідання, суд вважає, що клопотання є законним і обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень п.4 ст.110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Зокрема, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України визначає, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Обвинувальний акт, щодо ОСОБА_7 взагалі не містить формулювання обвинувачення, хоча є формальний запис «формулювання обвинувачення».
В даному обвинувальному акті викладені лише зміст підозри, а також ті фактичні обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрювався ОСОБА_7 та їх правова кваліфікація.
Разом з цим, такі відомості, у відповідності до положень ст. 277 КПК України, становлять зміст повідомлення про підозру, а тому ОСОБА_7 за цим процесуальним рішенням, фактично має статус підозрюваного.
З урахуванням того, що в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення в розумінні п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, а за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд приходить до висновку про наявність обставини, що перешкоджають судовому розгляду обвинувального акту щодо ОСОБА_7 .
Суд звертає увагу на ту обставину, що на зазначені упущення при складанні обвинувального акту у цьому ж кримінальному провадженні звернув увагу апеляційний суд у своїй ухвалі від 07.09.2015 року.
Крім того, обвинувальний акт не відповідає вимогам закону в частині відсутності «мокрої» печатки, яка б засвідчувала підпис відповідальної особи, яка затвердила обвинувальний акт, так як у відповідності до вимог пп.9.5,18.2 Інструкції з діловодства в органах прокуратури, затвердженої Генеральним прокурором України від 15 січня 2013 року № 3, офіційний документ, яким є обвинувальний акт, підписується посадовою особою та затверджується печаткою відповідного органу.
Діючою, на теперішній час, Інструкцією з діловодства в органах прокуратури України (затверджена наказом Генерального прокурора України №103 від 24 лютого 2016 року), вказані вимоги щодо порядку засвідчення документів збережені (п.9.5.1., 18.2.1., 1.12., 1.16. цієї Інструкції).
Відповідно до положень ст.7 KПК України зміст і форма кримінального провадження, повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться законність, забезпечення права на захист та доступ до правосуддя.
За таких обставин суд вважає, що обвинувальний акт, як такий, що не відповідає вимогам КПК України, підлягає поверненню процесуальному керівнику по даному кримінальному провадженню Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області для усунення недоліків.
Керуючись п. 3 ч. 2 ст. 314 КПК України, суд, -
Обвинувальний акт, затверджений прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області 16 лютого 2016 року, за підозрою ОСОБА_7 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.152 ч.1, 115 ч.2 п.9 КК України, як такий, що не відповідає вимогам КПК України, повернути процесуальному керівнику по даному кримінальному провадженню Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області для усунення недоліків.
Копію ухвали вручити учасникам процесу.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3