Справа № 442/5316/16-к
провадження №1-кс/457/114/16
УХВАЛА

09 вересня 2016 року м. Трускавець
Слідчий суддя Трускавецького міського суду Львівської області ОСОБА_1 секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області від 30 липня 2016 року ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 звернувся до 08 серпня 2016 року до Дрогобицького міськрайонного суду зі скаргою на постанову слідчого Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області від 30 липня 2016 року ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим. Відповідно до ухвали Апеляційного суду Львівської області від 18 серпня 2016 року скаргу скеровано на розгляд до Трускавецького міського суду.
Свою скаргу мотивує тим, що 30 липня 2016 року слідчим Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001767 від 23 липня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України, було прийнято постанову про відмову у визнанні його потерпілим. Постанова від 30 липня 2016 року мотивована тим, що ним не надано жодного підтвердження того, що йому завдао моральної шкоди діями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; єдиним об`єктом злочину, передбаченого ст. 383 КК України, є правопорушення у частині забезпечення процесуального порядку отримання доказів у кримінальній справі, а тому фізична особа не може бути визнана потерпілим від вчинення вказаного правопорушення; у провадженні слідчого відділення Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області знаходиться кримінальне провадження № 0001051 від 06 травня 2016 року, в якому йому 15 червня 2016 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України. Внаслідок завідомо неправдивого повідомлення 05 травня 2016 року ОСОБА_6 та ОСОБА_8 слідчому Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області з обвинуваченням його у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, було внесено 06 травня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне провадження № 0001051 та розпочато досудове розслідування. 15 червня 2016 року у вказаному провадженні йому пред`явлено підозру. При постановленні вироку суду у кримінальному провадженні № 0001767 від 23 липня 2016 р. факту завідомо неправдивого обвинувачення його ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, а також встановлення факту надання цими особами завідомо неправдивих показів у кримінальному провадженні № 0001051, у якому йому 15 червня 2016 року повідомлено про підозру, ці обставини матимуть преюдиційне значення для суду, який вирішуватиме питання про допустимість згаданих доказів у кримінальному провадженні щодо його винуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч. 3 ст. 289 КК України. Процесуальний статус потерпілого надасть йому можливість подавати слідчому докази та заявляти клопотання.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, до суду надіслав заяву, у якій просив проводити розгляд його скарги у його відсутності та відсутності його адвоката.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що скарга є безпідставна та такою, що не підлягає до задоволення. Ухвалена слідчим постанова є підставною та правомірною.

Слідчий в кримінальному провадженні № 0001767 ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, суд приходить до переконання, що у скаргу слід задоволити, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0001767, заявником по даному провадженні є ОСОБА_3 .. Слідчому Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 29 липня 2016 року надійшла заява від ОСОБА_3 про залучення його до кримінального провадження як потерпілого у зв`язку з заподіянням моральної шкоди неправомірними діями громадян ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Постановою слідчого Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 30 липня 2016 року в задоволенні клопотання ОСОБА_3 було відмовлено, оскільки заявником не надано жодного підтвердження того що йому завдано моральної шкоди діями вказаних осіб.

Відповідно до ст. 60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим. Заявник має право: отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

В основі набуття фізичною чи юридичною особою статусу потерпілого у кримінальному провадженні лежить одночасна сукупність таких умов: фактичної (завдання кримінальним правопорушенням відповідної шкоди) та формальної (подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого). КПК України допускає можливість відмови у визнанні особи потерпілим. Умовою для цього є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч. 1 ст. 55 КПК. "Очевидність та достатність" таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається в кожному конкретному випадку, виходячи із обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на визнання потерпілим, і може полягати, зокрема, у такому: очевидна відсутність події або складу кримінального правопорушення; відсутність шкоди з боку особи, яка подала відповідну заяву; очевидна відсутність причинного зв`язку між кримінальним правопорушенням і заподіяною шкодою; наявність завданої кримінальним правопорушенням шкоди іншого виду, ніж передбачено ч. 1 ст. 55 КПК України (наприклад, заподіяння особі моральної шкоди як представнику певної частини суспільства; заподіяння моральної шкоди юридичній особі); неможливість визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення. Поняття видів шкоди, що можуть бути завдані потерпілому, визначається з урахуванням положень цивільного і кримінального права. При визначенні шкоди як підстави для визнання особи потерпілим необхідно виходити із того, що шкода має бути безпосередньо спричинена особі кримінальним правопорушенням. Таким чином, на момент визнання особи потерпілим необхідно виходити із презумпції заподіяння шкоди кримінальним правопорушенням, враховуючи достатні дані про такий факт. При цьому для визнання особи потерпілим достатньо спричинення особі якогось одного із перелічених видів шкоди, хоча кримінальне правопорушення, як правило, спричиняє кілька видів шкоди.

В судовому засіданні встановлено, що 22 липня 2016 року до Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області надійшла заява ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 завідомо неправдиво повідомили про вчинення тяжкого злочину ОСОБА_3 05 травня 2016 року, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України. За даним фактом було внесено відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 липня 2016 року за № 0001767 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.383 КК України. 29 липня 2016 року слідчому Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 надійшла заява від ОСОБА_3 від 28 липня 2016 року про залучення його до кримінального провадження як потерпілого у зв`язку з заподіянням моральної шкоди неправомірними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Відповідно до постанови слідчого Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 заявнику було відмовлено у задоволенні його клопотання, оскільки ним не надано підтвердження того, що йому завдано моральної шкоди злочином. Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001051 на даний час не завершене, вироку суду, який би набрав законної сили та яким би було встановлено неправомірність дій ОСОБА_3 , не ухвалено.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 є підставною та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 304 КПК України, с л і д ч и й с у д д я,
у х в а л и в:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області від 30 липня 2016 року ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим задовольнити.

Постанову від 30 липня 2016 року ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим скасувати.
Зобов`язати слідчого Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0001767.

Ухвала остаточна та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1