Справа № 375/353/16-к
Провадження № 1-кп/375/35/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.05.2016 року Рокитнянський районний суд Київської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Рокитне кримінальне провадження щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сміла Черкаської області, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого фактично в АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -
за ст.185 ч.1 КК України, -
Проживаючи за місцем проживання своєї дружини ОСОБА_5 , по АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 20.01.2016 року внаслідок непорозумінь зі своєю дружиною мав на меті в цей день покинути вказане місце проживання і при цьому у нього виник умисел на здійснення крадіжки грошових коштів у розмірі 3000.00 грн. з належної батьку дружини ОСОБА_6 кредитної картки ПАТ «ОТП Банку» № НОМЕР_1 , про наявність яких на рахунку у вказаній сумі йому було достовірно відомо.
Реалізовуючи свій злочинний задум, спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно та керуючись корисливим мотивом, 20.01.2016 року близько 07:00 години, перебуваючи в одній з кімнат будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 незаконно, таємно від оточуючих заволодів належною ОСОБА_6 кредитною карткою ПАТ «ОТП Банку» № НОМЕР_1 , яка на той час перебувала в сумці матері потерпілої - ОСОБА_7 .. Залишивши вказане місце свого проживання та перебуваючи у послідуючому, а саме 22.01.2016 року, у м.Львів, ОСОБА_4 вирішив заволодіти грошовими коштами потерпілого.
З цією метою в цей же день він, маючи на руках належну потерпілому кредитну картку ПАТ «ОТП Банку» № НОМЕР_1 та достовірно знаючи «кодове слово», так як до цього користувався вищевказаною кредитною карткою, зателефонував до оператора ПАТ «ОТП Банку» та здійснив перерахунок грошових коштів із рахунку ОСОБА_6 в сумі 2500.00 грн. на свій банківський рахунок у ПАТ КБ «ПриватБанк», що обслуговувався за допомогою кредитної картки № НОМЕР_2 . Останні він у подальшому зняв через банкомат в м. Львів і розпорядився ними на власний розсуд.
У подальшому, а саме 01.04.2016 року, з метою продовження своїх протиправних дій, спрямованих на викрадення грошових коштів потерпілого, ОСОБА_4 , перебуваючи в м. Київ та усвідомлюючи, що на банківському рахунку ОСОБА_6 у ПАТ «ОТП Банку», що обслуговувався за допомогою викраденої ним кредитної картки № НОМЕР_1 , залишилися грошові кошти в сумі 500.00 грн., вирішив зняти з цього рахунку грошові кошти в сумі 400.00 грн. та що власне і зробив у той самий спосіб, що і перший раз, здійснивши перерахунок 400.00 грн. на свій банківський рахунок у ПАТ КБ «ПриватБанк», що використовувався за допомогою кредитної картки № НОМЕР_2 , після чого зняв їх через банкомат в м. Київ та розпорядився ними на власний розсуд.
Такими своїми протиправними діями обвинувачений заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2900.00 грн., яка на даний час є відшкодованою, претензій до обвинуваченого потерпілий не має.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують особу винного.
Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним повністю у інкримінованому йому злочині та суду показав, що він проживав разом зі своєю дружиною у її батьків в АДРЕСА_2 . 20.01.2016 року після сварки з дружиною він вирішив залишити вказане місце проживання і цього ж дня близько 7:00 години ранку, залишаючи будинок, вирішив через відсутність у нього грошових коштів, викрасти останні у свого тестя - ОСОБА_6 , які знаходилися на його рахунку у банку «ОТП». З цією метою він заволодів належною потерпілому кредитною карткою ПАТ «ОТП Банку» № НОМЕР_1 , достовірно знаючи, що на рахунку останньої є грошові кошти. Після цього він поїхав у м.Київ, звідти до м.Запоріжжя, а вже потім до м.Львів, де він, знаючи «кодове слово», так як до цього користувався вищевказаною кредитною карткою, зателефонував до оператора ПАТ «ОТП Банку» та здійснив перерахунок грошових коштів із рахунку ОСОБА_6 в сумі 2500.00 грн. на свій банківський рахунок у ПАТ КБ «ПриватБанк». Потім через банкомат він зняв викрадені кошти та розпорядився ними на власний розсуд.
01.04.2016 року після приїзду з м.Львова до м.Києва він, знаючи, що на картці потерпілого ще є кошти, вирішив зняти з неї грошові кошти в сумі 400.00 грн. та що власне і зробив у той самий спосіб, що і перший раз, здійснивши перерахунок 400.00 грн. на свій банківський рахунок у ПАТ КБ «ПриватБанк», після чого зняв їх через банкомат в м. Києві та знову розпорядився ними на власний розсуд.
Зазначив, що заподіяна ним потерпілому шкода відшкодована ним у повному осбязі.
Розкаюється в скоєному, усвідомлює, що вчинив протиправний вчинок, обіцяє, що подібного вчинку більше не зробить.
Суд вважає, що дії ОСОБА_4 кваліфіковані вірно за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому міри покарання, суд виходить із вимог ст.65 КК України і враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його суспільну небезпечність, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обвинуваченого обставини, особу винного, відношення винного до скоєного та конкретні обставини справи.
З огляду на зміст частини першої статті 185 КК України та вимоги статті 12 цього Кодексу, вчинений обвинуваченим злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є активне сприяння розкриттю злочину та наявність на його утриманні малолітньої дитини, які визнає сукупністю пом`якшуючих обставин.
Обставин, що обтяжують покарання обвинувачено, як передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Крім того, при обранні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує його відношення до вчиненого (усвідомлює протиправність свого вчинку та розкаюється у скоєному ), визнання своєї вини, дані про його особу, який має позитивну характеристику по місцю проживання, обставину притягнення його у минулому до кримінальної відповідальності за скоєння умисного корисливого злочину (ч.1 ст.186 КК України), судимість за вчинення якого погашена, те, що він на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, обставину відшкодування заподіяної злочином матеріальної шкоди та приходить до висновку, що необхідною та достатньою мірою покарання обвинуваченому за скоєне, є передбачене санкцією ч. 1 ст. 185 КК України позбавлення волі строком 3 роки, яке на переконання суду буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів і у відповідності до положень ст.ст.75, 76 КК України з названих підстав вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування такого призначеного судом покарання із випробуванням, якщо він протягом визначеного судом строку випробування 2 роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Речовий доказ - кредитну картку ПАТ «ОТП Банку» № НОМЕР_1 , яка передана на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили залишити у володінні останнього.
Судові витрати у провадженні відсутні, цивільний позов не заявлений, запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Керуючись ст. ст. 368-370, 373-374 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винним за ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КПК України обов`язки з`являтися періодично на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти останню про зміну місця свого проживання та роботи, не виїзджати без її дозволу за межі України.
Речовий доказ - кредитну картку ПАТ «ОТП Банку» № НОМЕР_1 , яка передана на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили залишити у володінні останнього.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Рокитнянський районний суд, а засудженим з дня отримання копії вироку.
Суддя ОСОБА_1