Кримінальне провадження № 629/1211/15-к
Номер провадження 1-кп/629/21/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.03.2016 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області, справу за обвинувальним актом по кримінальному провадженню за підозрою

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, має на вихованні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, який зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 04.05.2006 року Лозівським міським судом Харківської області за ст.186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України - з іспитовим строком 2 роки,

- 22.07.2008 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.ст. 122 ч. 1, 122 ч. 2, 186 ч. 2, 185 ч. 2, 70, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 09.08.2010 року з Куряжської виправної колонії Харківської області за постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 30.07.2010 року умовно-достроково на не відбутий термін 1 рік 5 місяців 30 днів,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 190 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого оператором автоматичної лінії у підготовчому цеху ПП «ТД» ОЛЕНУМ», який зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

- 22.07.2008 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст. 122 ч.2, 186 ч.2, 185 ч. 2, 70 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України - з іспитовим строком 2 роки,

- 02.11.2011 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 26.12.2013 року за постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18.12.2013 року умовно-достроково на не відбутий термін 1 рік 2 місяці 25 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

у с т а н о в и в:
В ході судового слідства встановлено, що 08 лютого 2015 року близько 00 годин 30 хвилин ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, знаходились поблизу будинку № 6 по вул. Комарова в м. Лозова Харківської області. Проходячи біля зазначеного будинку, ОСОБА_6 побачив, що у дворі будинку знаходиться автомобіль ГАЗ-24, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та у нього спільно з ОСОБА_8 і ОСОБА_10 виник умисел на незаконне заволодіння вказаним автомобілем. Далі, ОСОБА_6 з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за попередньою змовою та спільно, з прямим умислом, спрямованим на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та дій ОСОБА_8 і ОСОБА_7 , передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, з метою покататися, повторно, впевнившись, що двері автомобіля не зачинені, та у замку запалення знаходиться ключ, таємно заволоділи вказаним автомобілем, вартістю 13975 гривень, який належить ОСОБА_9 , з місця пригоди зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_6 в середині січня 2015 року, діючи з умислом на заволодіння чужим майном шляхом обману та шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, під приводом отримання грошового переводу, отримав від ОСОБА_11 картку банку «ПриватБанк», яка належала ОСОБА_12 , та знаючи пін-код до неї, за допомогою банкомату вказаного банку, отримав доступ до карткового рахунку, де зареєстрував картку ОСОБА_12 в системі Інтернет обслуговування клієнтів «ПриватБанку» - « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». Після чого володіючи логіком і паролем до створеної ним сторінки в програмі «Приват24», ОСОБА_6 до даних про власника картки, а саме даних про ОСОБА_12 , додав номер свого мобільного телефону і, таким чином, отримав доступ до інформації про рух грошових коштів на всіх банківських картках ОСОБА_12 банку «ПриватБанк». Після цього ОСОБА_6 17.01.2015 року, знаходячись за місцем свого проживання в кв. АДРЕСА_4 , діючи умисно з корисливих мотивів, шляхом обману та шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, з метою наживи, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, за допомогою свого комп`ютера через програму «Приват24» переказав грошові кошти в сумі 810 грн. з картки для соціальних виплат на ім`я ОСОБА_12 на рахунок картки ОСОБА_13 , яка знаходилась в користуванні у ОСОБА_6 , чим спричинив потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, в середині лютого 2015 року, ОСОБА_6 знаходячись в м. Лозова Харківської області, зустрівся зі знайомою ОСОБА_14 , яка попросила його допомогти отримати через банкомат грошові кошти з карти банку «ПриватБанк», яка належала ОСОБА_15 . Скориставшись цим, ОСОБА_6 , діючи з умислом на заволодіння чужим майном шляхом обману та шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки за допомогою банкомату вказаного банку зареєстрував картку ОСОБА_15 в системі Інтернет обслуговування клієнтів «ПриватБанку» - «Приват24», та володіючи логіком і паролем до створеної ним сторінки, до даних про власника картки, а саме даних про ОСОБА_15 , додав номер свого мобільного телефону і, таким чином, отримав доступ до інформації про рух грошових коштів на всіх банківських картках ОСОБА_15 банку «ПриватБанк». Після цього ОСОБА_6 17.03.2015 року, знаходячись за місцем свого проживання в кв. АДРЕСА_4 , діючи умисно з корисливих мотивів, шляхом обману та шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки з метою наживи, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, за допомогою свого комп`ютера через програму «Приват24» переказав грошові кошти в сумі 1170 грн. з картки ОСОБА_15 на рахунок картки ОСОБА_13 , яка знаходилась в користуванні у ОСОБА_6 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе визнав повністю, та пояснив, що, знаходячись в нетверезому стані, він з ОСОБА_7 , ОСОБА_16 підійшли до домоволодіння потерпілого ОСОБА_9 , він переліз через калитку, відкрив її, ОСОБА_7 , ОСОБА_16 зайшли у двір, разом відкрили ворота та викрали автомобіль, щоб покататися, але не змогли повернути автомобіль, тому що він зламався, тому вони кинули автомобіль, на вулиці. В судовому засіданні розкаявся в скоєному.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винним себе визнав повністю, та пояснив, що 08 лютого 2015 року він був разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , вони випивали, у дворі будинку АДРЕСА_5 , побачили автомобіль ГАЗ. Автомобіль був не зачинений, в замку запалення знаходився ключ, тому вони вирішили покататися і уїхали на автомобілі. Автомобіль було пошкоджено. Свою частину грошей в рахунок відшкодування матеріальних збитків потерпілому відшкодував. В судовому засіданні розкаявся в скоєному.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винним себе визнав повністю, та пояснив, що 08 лютого 2015 року він був разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , всі були в нетверезому стані, знаходячись поблизу будинку № 6 по вул. Комарова в м. Лозова Харківської області, у дворі будинку побачили автомобіль ГАЗ. Зайшовши у двір, побачивши, що автомобіль не зачинений і в замку запалення знаходиться ключ, вирішили покататися, викрали разом автомобіль та поїхали кататися, керували автомобілем по черзі. Згодом автомобіль зупинився, було пошкоджено колесо, вони намагалися його дотягнути до двору потерпілого, але не змогли. Свою частину грошей в рахунок відшкодування матеріальних збитків потерпілому відшкодував. В судовому засіданні розкаявся в скоєному.
Вислухавши сторони по факту незаконного заволодіння обвинуваченими автомобілем ГАЗ-24, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд, вважає, що крім визнання обвинуваченими своєї вини у скоєнні даного злочину, винуватість обвинувачених в інкримінованому їм правопорушенні, також підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який в судовому засіданні пояснив, що 08.02.2015 року, вийшовши вранці на двір, побачив, що його автомобіль відсутній. Він викликав міліцію та пішов шукати свою машину. Йому подзвонила колишня дружина та повідомила, що машину бачили біля танцмайданчика. Він знайшов свою машину біля танцмайданчика «Клітка», туди під`їхала і міліція. Під час огляду автомобіля було встановлено, що два дзеркала, магнітола були відсутні, колесо було пошкоджено. Він запросив знайомого доставити машину до себе до дому. Претензії до ОСОБА_17 та ОСОБА_18 не має, тому що вони погасили матеріальну шкоду в розмірі 6600 грн. по 3300 грн. кожний, має претензію тільки до ОСОБА_19 , тому що він відшкодував заподіяну шкоду тільки в розмірі 500 грн. В судовому засіданні уточнив позов та просив стягнути в рахунок погашення матеріальних збитків з ОСОБА_19 на його користь 2850 грн.

- показаннями свідка ОСОБА_20 , яка в судовому засіданні пояснила, що в нічний час з 07.02.2015 року на 08.02.2015 року до неї в кіоск заходив її знайомий ОСОБА_21 , з ним був хлопець на ім?я ОСОБА_22 . Вони випили горілки, ОСОБА_22 пішов, а ОСОБА_23 залишився. З його слів їй стало відомо, що вони угнали машину;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.03.2015 року за участю підозрюваного ОСОБА_6 , якій добровільно показав на місцевості та пояснив при яких обставинах він скоїв злочин. ОСОБА_6 пояснив, що 07.02.2015 року він разом зі своїми товаришами ОСОБА_24 та ОСОБА_21 , вживали в кафе алкогольні напої. Після 00 годин 08.02.2015 року вони пішли проводжати дівчат, одна з них підвернула ногу і вони викликали швидку. Коли вони вже самі йшли по вул. Комарова, то в одному із дворів побачили стоячий автомобіль. Переліз через паркан, підійшов до автомобіля і помітив, що дверцята не зачинені і в замку запалення є ключ. Потім в двір зайшов ОСОБА_17 , запропонував покататися, на що ОСОБА_18 спочатку не погоджувався, але потім погодився. Відкривши ворота, вони викотили автомобіль з двору і відігнали його вниз по вулиці, завели та поїхали кататися по місту, керували автомобілем по черзі. Біля кафе «Шанс» автомобіль заглох, вони намагалися його завести, але у них нічого не вийшло. Потім вони сходили в магазин, де працювала знайома ОСОБА_18 , після чого вони з ОСОБА_17 повернулися, а ОСОБА_18 від них пішов. Вони з ОСОБА_17 відкотили автомобіль до дискотеки «Клітка», а самі пішли по домам. У автомобіля було пробито праве переднє колесо. Коли вони каталися по місту, то він загубив свої ключі. Власника автомобіля він не знає, брати автомобіль їм ніхто не дозволяв. Автомобіль в подальшому вони хотіли повернути. Після цього ОСОБА_6 були пред`явлені знайдені в автомобілі ключі, які видав потерпілий ОСОБА_25 , в яких ОСОБА_6 упізнав свої загублені ключі (т.2 а.с.220-224);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 25.03.2015 року за участю підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 , якій добровільно показав на місцевості та пояснив, при яких обставинах він скоїв злочин. ОСОБА_8 пояснив, що 07.02.2015 року приблизно в 20.00 год. він разом зі своїми знайомими ОСОБА_26 та ОСОБА_21 в кафе пили пиво. Після 00 годин 08.02.2015 року вони пішли проводжати дівчат, одна з них підвернула ногу і вони викликали швидку. Потім ОСОБА_19 сказав, що в одному із дворів стоїть автомобіль, який не замкнений та у замку є ключі, запропонував покататися. ОСОБА_18 спочатку не погоджувався, але потім ОСОБА_19 його умовив. Відкривши ворота, вони викотили автомобіль з двору і відігнали його вниз по вулиці, завели та поїхали кататися по місту, керували автомобілем по черзі. Біля кафе «Шанс» автомобіль заглох, вони намагалися його завести, але у них нічого не вийшло. Потім вони сходили в магазин, він відразу вийшов з магазину, а ОСОБА_19 та ОСОБА_18 залишилися. Потім ОСОБА_19 повернувся, а ОСОБА_18 з ним не було. Вони з ОСОБА_19 відкотили автомобіль до дискотеки «Клітка», за кермом був ОСОБА_19 , а потім пішли по домам. З автомобіля він нічого не брав, коли автомобіль отримав пошкодження не знає (т.2 а.с.225-229);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 26.03.2015 року за участю підозрюваного ОСОБА_7 , якій добровільно показав на місцевості та пояснив при яких обставинах він скоїв злочин. ОСОБА_7 пояснив, що 07.02.2015 року він разом зі своїми знайомими ОСОБА_27 та ОСОБА_24 знаходились в кафе, пили пиво. Після 00 годин 08.02.2015 року, коли вони йшли по вул. Комарова, ОСОБА_19 заліз в один із дворів, а коли повернувся, то сказав, що там стоїть автомобіль, який не замкнений та у замку є ключі. Хто саме запропонував покататися, ОСОБА_19 чи ОСОБА_17 , він вже не пам`ятає. Відкривши ворота, вони викотили автомобіль з двору і відігнали його вниз по вулиці, завели, та поїхали кататися по місту, керували автомобілем по черзі. Він говорив, що необхідно повернути автомобіль на місце, але коли вони вже поверталися, щоб поставити автомобіль на місце, то біля кафе «Шанс» автомобіль заглох, вони намагалися його завести, але у них нічого не вийшло. Потім вони сходили в магазин, в якому працювала його знайома, де він та ОСОБА_19 випили горілки, ОСОБА_19 звав його з собою, але він відмовився. Потім він своєї знайомої розповів, що вони угнали автомобіль. З автомобіля він нічого не брав, коли автомобіль отримав пошкодження не знає (т.2 а.с.230-234);
- протоколом огляду місця події від 08.02.2015 року, згідно якого безпосереднім місцем огляду є ділянка місцевості біля танцмайданчика «Клітка», який розташований за адресою: м. Лозова Харківської області, поблизу вул. Кутузова. На зазначеній ділянці місцевості знаходиться автомобіль марки ГАЗ-24, 1981 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , зеленого кольору, державний номер НОМЕР_1 . Під час огляду автомобіля було виявлено сліди пошкодження дверних замків з права у виді вибиття кнопок, пошкоджені дзеркала у виді їх розбиття. Під час огляду салону автомобіля виявлена відсутність авто магнітоли в місці її кріплення. (т.2 а.с.236-238);
- фото таблицею до протоколу огляду місця події від 08.02.2015 року (т.2 а.с.239-240);

- висновком експерта № 35 від 13.02.2015 року, відповідно до якого ринкова вартість автомобіля марки ГАЗ-24, 1981 року випуск, на момент скоєння злочину, тобто на 07.02.2015 року складає 13975,00 грн. (т.2 а.с.242-246);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.03.2015 року, згідно якого свідком ОСОБА_20 на фотознімку № 2 було впізнано хлопця по імені ОСОБА_22 , який 08.02.2015 року разом з ОСОБА_21 у нічний час заходив до неї у кіоск, де вона працює (т.2 а.с.252-254);

- диском з відеозаписом проведення слідчого експерименту від 24.03.2015 року за участю ОСОБА_6 , дослідженим в судовому засіданні (т.2 а.с.235);

- диском з відеозаписом проведення слідчого експерименту від 25.03.2015 року за участю ОСОБА_8 , дослідженим в судовому засіданні (т.2 а.с.235);

- диском з відеозаписом проведення слідчого експерименту від 26.03.2015 року за участю ОСОБА_7 , дослідженим в судовому засіданні (т.2 а.с.235).

Суд вважає, що дії ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які виразилися у незаконному заволодінні автомобілем ГАЗ-24, правильно кваліфіковані за ч. 2 ст.289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.
Дії ОСОБА_7 , які виразилися у незаконному заволодінні автомобілем ГАЗ-24, правильно кваліфіковані за ч. 2 ст.289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Враховуючи повне визнання ОСОБА_19 своєї вини у скоєнні злочинів по епізодам заволодіння шляхом обману 17.01.2015 року грошовими коштами гр. ОСОБА_12 , 17.03.2015 року грошовими коштами гр. ОСОБА_15 , а також те, що учасники судового провадження не оскаржують фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, розуміють неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, відсутність у суду сумнівів в добровільності та істинності їх позицій, тому суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав дослідження доказів відносно фактичних обставин справи по даним епізодам недоцільним, та обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують його особу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 також пояснив, що шляхом обману зареєстрував картку ОСОБА_15 в системі Інтернет обслуговування клієнтів «ПриватБанку» - « ІНФОРМАЦІЯ_5 », та володіючи логіном і паролем до створеної ним сторінки, до даних про власника картки, а саме даних про ОСОБА_15 , додав номер свого мобільного телефону і, таким чином, отримав доступ до інформації про рух грошових коштів на всіх банківських картках ОСОБА_15 банку «ПриватБанк». Після цього переказав грошові кошти в сумі 1170 грн. з картки ОСОБА_15 на рахунок картки ОСОБА_13 , яка знаходилась в його користуванні, крім того пояснив, що аналогічним шляхом обману та шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, з метою наживи, повторно, за допомогою свого комп`ютера через програму «Приват24» переказав грошові кошти в сумі 810 грн. з картки для соціальних виплат на ім`я ОСОБА_12 на рахунок картки ОСОБА_13 , яка знаходилась в користуванні у його, чим спричинив потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на вказану суму. В скоєному щиро розкаявся.

Крім того, дії ОСОБА_6 по фактам заволодіння шляхом обману 17.01.2015 року грошовими коштами гр. ОСОБА_12 , 17.03.2015 року грошовими коштами гр. ОСОБА_15 , правильно кваліфіковані за ч. 3 ст.190 КК України, тобто шахрайство, вчинене повторно шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

При призначенні покарання відповідно до статей 65-69 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб і характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він громадянин України, раніше судимий, на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває, не військовозобов`язаний, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину - ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має хронічне захворювання - панкреатит, за місцем проживання характеризується формально.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття, наявність хвороби обвинуваченого, находження на утриманні неповнолітньої дитини, часткове погашення матеріальних збитків потерпілому.
Відповідно до ст. 67 КК України обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.
Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 ст. 69 КК України суд не вбачає.
При призначенні покарання по сукупності злочинів, суд вважає за необхідне застосувати положення ч.1 ст. 70 КК України, призначив покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, обставин, які пом`якшують покарання, та обставин, які обтяжують покарання, даних про особу ОСОБА_6 обставин вчинення злочину і ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Підстав для обрання міри запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 суд не вбачає.
Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він громадянин України, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд визнає щире каяття, притягнення до кримінальної відповідальності вперше, відшкодування шкоди потерпілому.
Відповідно до ст. 67 КК України обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.
Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 ст. 69 КК України суд не вбачає.
З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, обставин, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, даних про особу ОСОБА_7 , обставин вчинення злочину і ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Підстав для обрання міри запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 суд не вбачає.
Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_8 встановлено, що він громадянин України, раніше судимий, скоїв злочин в період умовно-дострокового звільнення, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, працює оператором автоматичної лінії ПП «ТД оліум», за місцем роботи характеризується позитивно, не одружений, за місцем проживання характеризується формально.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд визнає щире каяття, погашення матеріальних збитків потерпілому.

Відповідно до ст. 67 КК України обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.
Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 ст. 69 КК України суд не вбачає.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, обставин, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, даних про особу ОСОБА_8 , обставин вчинення злочину і ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в місцях позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_8 засуджений 02.11.2011 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 26.12.2013 року за постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18.12.2013 року умовно-достроково на не відбутий термін 1 рік 2 місяці 25 днів, та в період умовно-дострокового звільнення знов скоїв злочин, тому суд остаточно призначає покарання відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_8 не обирався, тому суд вважає необхідним до набрання вироком законної сили обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту негайно у залі суду.

Строк відбування покарання рахувати з дня проголошення вироку.

Потерпілим по справі ОСОБА_9 заявлений цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок скоєння злочину, в розмірі 14859,40 гривень та моральної шкоди в розмірі 15000,00 гривень.
Потерпілий підтвердив матеріальні збитки калькуляцією № 5 (акту на виконання робіт) до договору заказу-наряду № 350 від 23.04.2015 року на загальну суму 14850,40 грн.

Потерпілим в судовому засіданні було зазначено, що до обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 він ніяких претензій не має, свою частку матеріальних збитків вони сплатили в повному обсязі, а обвинувачений ОСОБА_6 відшкодував йому 500 грн., про що він надав розписку.

Потерпілий уточнив свій цивільний позов, який визнав ОСОБА_19 , потерпілий просив стягнути з ОСОБА_6 на його користь тільки матеріальні збитки в сумі 2850,00 грн., тому суд вважає уточнений цивільний позов підлягає задоволенню.

У кримінальному провадженні є судові витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням авто-товарознавчої експертизи № 35 від 13.02.2015 року в сумі 195,60 грн., які суд вважає за необхідне стягнути з обвинувачених в рівних долях.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 100, 370, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:
ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 190 КК України та призначити покарання:
за ч. 2 ст. 289 КК України - 5 (п?ять) років позбавлення волі,
за ч. 3 ст. 190 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у вигляді 5 (п?яти) років позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не скоїть новий злочин та виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_6 не обирався.
ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 289 КК України та призначити покарання - 5 (п?ять) років позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не скоїть новий злочин та виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 не обирався.
ОСОБА_8 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 289 КК України та призначити покарання - 5 (п?ять) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України частково у вигляді 1 (одного) місяця позбавлення волі приєднати покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02.11.2011 року і остаточно призначити до відбування покарання у вигляді 5 (п?яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати засудженому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту негайно у залі суду.

Строк відбуття покарання рахувати з 12 березня 2016 року з 14.00 годин.

Стягнути з засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , не працюючого, який зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця с. Шамраївка Ульянівського району Кіровоградської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , який зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_5 , матеріальні збитки в сумі 2850,00 (дві тисячі вісімсот п?ятдесят грн. 00 коп.) гривень.

Стягнути в рівних долях з засуджених ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , не працюючого, який зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Лозова Харківської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , не працюючого, який зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Лозова Харківської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , працюючого оператором автоматичної лінії у підготовчому цеху ПП «ТД» ОЛЕНУМ», який зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , на користь держави судові витрати в сумі 195,60 грн. по 65,20 (шістдесят п`ять грн. 20 коп.) гривень з кожного за проведення авто-товарознавчої експертизи № 35 від 13.02.2015 року, перерахував на р/р 0005 в УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова, код доходів 24060300, код банку 37999680, МФО 851011.

Після набрання вироком законної сили речові докази: автомобіль ГАЗ-24, державний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, який належить ОСОБА_9 - вважати повернутим потерпілому; ключі з брелком, які належать ОСОБА_6 - повернути власнику.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.
Суддя ОСОБА_1