Справа №585/3458/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/955/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми в режимі відео конференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 14 вересня 2016 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Апеляційного суду Львівської області, від 27 листопада 2002 року, з урахуванням ухвали Верховного суду України, від 27 травня 2003 року, за ст. ст. 199 ч. 2; 263 ч. 1; 187 ч. 2; 187 ч. 3; 115 ч. 2 п. п. 6, 12; 187 ч. 4; 289 ч. 3; 70 ч. 1; 71 КК України до довічного позбавлення волі,

про відмову у задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання в Роменській виправній колонії № 56.

До Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшло клопотання від засудженого ОСОБА_8 , в якому він просить зарахувати строк попереднього ув`язнення, з 05 листопада 2001 року по 27 травня 2003 року, у співвідношенні до позбавлення волі, відповідно до положень ст. 72 ч. 5 КК України.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 14 вересня 2016 року, у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 відмовлено.

Суд мотивував своє рішення тим, що зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання за правилами ст.72 ч. 5 КК України розповсюджуються лише на осіб, яким призначено покарання у виді позбавлення волі на певний строк, а довічне позбавлення волі до переліку таких покарань не відноситься, тому даний Закон не може бути до нього застосований.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник засудженого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення його підзахисного, з 5 листопада 2001 року по 27 травня 2003 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Свої вимоги мотивує тим, що законодавство України не містить будь яких заборон чи обмежень застосування ст. 72 ч. 5 КК України до осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, а зарахування строку попереднього ув`язнення за цими правилами має істотне значення для звернення ОСОБА_8 з клопотанням про помилування.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті ухвали суду та поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення поданої апеляційної скарги, засудженого ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 , на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вироком Апеляційного суду Львівської області, від 27 листопада 2002 року, з урахуванням ухвали Верховного суду України, від 27 травня 2003 року, ОСОБА_8 засуджено за ст. ст. 199 ч. 2; 263 ч. 1; 187 ч. 2; 187 ч. 3; 115 ч. 2 п. п. 6, 12; 187 ч. 4; 289 ч. 3; 70 ч. 1; 71 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі (а. с. 9 13).

Під вартою ОСОБА_8 перебував з 5 листопада 2001 року по 27 травня 2003 року. Початок строку відбування покарання є 5 листопада 2001 року (а. с. 7).

Відповідно до вимог ст. 72 ч. 5 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення відбувається у разі засудження особи до позбавлення волі на певний строк.

Стаття 51 КК України містить перелік видів покарань, які можуть бути застосовані до осіб, визнаних винними у вчиненні злочину. Відповідно до положень даної статті, позбавлення волі на певний строк та довічне позбавлення волі є різними видами покарання.

Правила ст. 72 КК України розповсюджуються лише на осіб яким призначено строковий вид покарання. Довічне позбавлення волі до переліку таких покарань не відноситься.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що положення ст. 72 ч. 5 КК України, щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, не поширюється на осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, зокрема і до засудженого ОСОБА_8 .

Отже, доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 щодо відсутності у діючому законодавстві прямої заборони, чи то обмеження, застосування положень ст. 72 ч. 5 КК України до осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, є необґрунтованими.

Так само, можливість ОСОБА_8 звернутися з клопотанням про помилування раніше визначеного строку, через зарахування строку попереднього ув`язнення в порядку ст. 72 ч. 5 КК України, не є визначальною та беззаперечною підставою для застосування положень вказаного закону.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для скасування даного судового рішення за поданою захисником засудженого ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_7 апеляційною скаргою, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 418; 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 14 вересня 2016 року, якою ОСОБА_8 відмовлено у задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення, у співвідношенні до позбавлення волі, відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України, залишити без зміни, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , без задоволення.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4