Справа № 148/2966/15-к
В И Р О К

Іменем України

14 червня 2016 року Тульчинський районний суд Вінницької області

В складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Тульчині кримінальне провадження № 0000626, внесеному 08.10.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ободівка Тростянецького району Вінницької області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, не депутата, раніше неодноразово судимого, останній раз - 22.08.2012 Чечельницьким районним судом Вінницької області за вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, на підставі ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 17.09.2014 умовно достроково звільнений від відбування покарання на 11 міс.23 дні, за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2,3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , будучи неодноразово засудженим за вчинення злочинів проти власності востаннє 22.08.2012 Чечельницьким районним судом Вінницької області за вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, на підставі ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 17.09.2014 умовно достроково звільнений від відбування покарання, за що судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення не став та скоїв нові умисні корисливі злочини за наступних обставин:

06.09.2015 ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні будинку, що розташований в АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_6 в приміщенні однієї із кімнат на тумбі побачив мобільний телефон марки «Nokia Asha 308» золотистого кольору після чого у нього виник умисел на його крадіжку. Реалізуючи свій злочинний намі, направлений на крадіжку чужого майна, дочекавшись, коли ОСОБА_6 лягла спати, ОСОБА_4 зайшов до її кімнати де умисно, повторно, шляхом вільного доступу скоїв крадіжку мобільного телефону марки «Nokia Asha 308», вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 991 від 19.11.2015 могла становити 618,30 гривень, в якому знаходилася сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартість якої відповідно до довідки вартості від 25.11.2015 становить 10 гривень та в подальшому покинув приміщення будинку ОСОБА_6 разом з викраденим ним мобільним телефоном, тобто розпорядився викраденим та пішов на територію підприємства споживчої кооперації «Тульчинський ринок», який розташований в м. Тульчин Вінницької області, що по вул. Спартака, 2, де продав вказаний мобільний телефон невстановленій особі жіночої статі за 250 гривень.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_6 майнового збитку на загальну суму 628,30 гривень.

04.10.2015 у вечірній час ОСОБА_4 прийшов до домогосподарства, що розташоване в АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_6 , постукав у вхідні двері будинку, після чого ОСОБА_6 , відчинивши двері, вийшла до нього, та ОСОБА_4 , діючи із умислом на відкрите викрадення чужого майна, підійшов до ОСОБА_6 , вступивши в діалог із нею, умисно, протиправно, повторно, з корисливих спонукань, відкрито взяв із кишені халату останньої мобільний телефон марки «BRAVIS JET», вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи №1001 від 23.11.2015 могла становити 1425 гривень та в якому знаходилася сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартість якої відповідно до довідки вартості від 25.11.2015 становить 10 гривень. Таким чином в присутності власника незаконно відкрито заволодів майном потерпілої. Після чого пішов в м. Тульчин і продав мобільний телефон марки «BRAVIS JET» гр-ці ОСОБА_7 за 200 гривень.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_6 майнового збитку на загальну суму 1435 гривень.

В м. Тульчин Вінницької області, 07.10.2015 близько 11:00 год. ОСОБА_4 , знаходячись на території підприємства споживчої кооперації «Тульчинський ринок», по вул.Спартака, 2 в м.Тульчин Вінницької області, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, підійшов до торгівельного місця №190, яке надано в оренду ОСОБА_8 , де в той час здійснювала торгівлю ОСОБА_9 , де, продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , вступивши в діалог із ОСОБА_10 , направлений на купівлю даного взуття, умисно, протиправно, повторно, з корисливих спонукань, взявши із рук останньої пару кросівок марки «БОНОТЕ» синього кольору, 42 розміру, вартістю 350 гривень, в присутності сторонніх осіб незаконно відкрито заволодів ними, після чого пішов у напрямку вул.Пушкіна м. Тульчин Вінницької області, таким чином розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_8 майнового збитку на суму 350 гривень.

Окрім того, 27.10.2015, у вечірню пору доби, ОСОБА_4 , діючи з умислом направленим на незаконне заволодіння мобільним телефоном марки «Нокіа 1280», який належить ОСОБА_11 , жителю АДРЕСА_3 , прийшов на територію вказаного домогосподарства, належного останньому. Реалізуючи злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом введення в оману ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , повідомляючи останньому неправдиві відомості, направлені на необхідність здійснити терміновий телефонний дзвінок, викликавши своєю поведінкою помилкову впевненість у добросовісності та правдивості своїх дій, умисно, протиправно, повторно, з корисливих спонукань, незаконно заволодів мобільним телефоном марки «Нокіа 1280», вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи №1006 від 24.11.2015 могла становити 146,30 гривень, в якому знаходилась і СІМ карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» вартістю 10 гривень, який належить ОСОБА_11 , після чого з місця події зник, яким розпорядився в подальшому на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 156,30 грн.

04.11.2015 ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_12 та розташований в АДРЕСА_5 , де під час розпиття алкогольних напоїв побачив на останньому чоловічу куртку чорного кольору та попросив ОСОБА_12 віддати йому куртку, на що ОСОБА_12 відмовив, після чого ОСОБА_4 діючи умисно, протиправно, повторно, з корисливих спонукань, примусово зняв з ОСОБА_12 його куртку чорного кольору, вартість якої відповідно до висновку товарознавчої експертизи №1003 від 24.11.2015 могла становити 440 гривень, в присутності сторонніх осіб незаконно відкрито заволодів нею. На неодноразові прохання ОСОБА_12 повернути йому його куртку ОСОБА_4 категорично відмовив, після чого пішов з квартири, таким чином розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_12 майнового збитку на суму 440 гривень.

Також 10.11.2015 близько 11:30 год. ОСОБА_4 , діючи з умислом, направленим на незаконне заволодіння велосипедом марки «Україна» темно-синього кольору, який належить ОСОБА_13 , жителю АДРЕСА_6 , прийшов на територію вказаного домогосподарства, належного останньому. Реалізуючи злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом введення в оману ОСОБА_13 , ОСОБА_4 , повідомляючи останньому неправдиві відомості, направлені на необхідність поїхати до магазину, викликавши своєю поведінкою помилкову впевненість у добросовісності та правдивості своїх дій, умисно, протиправно, повторно, з корисливих спонукань, незаконно заволодів велосипедом марки «Україна» темно-синього кольору, вартість якого відповідно до довідки вартості від 15.12.2015 становить 380 гривень, що належить ОСОБА_13 , після чого з місця події зник, таким чином розпорядився в подальшому на власний розсуд. Після чого ОСОБА_4 вказаний велосипед марки «Україна» залишив на території парку, що в м. Тульчин.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_13 матеріальної шкоди на загальну суму 380 гривень.

10.11.2015 у вечірній час ОСОБА_4 з метою крадіжки чужого майна прийшов до домогосподарства, що належить ОСОБА_14 та яке розташоване в АДРЕСА_7 , де, шляхом відкриття віконної рами, проник в приміщення будинку, з якого умисно, повторно, таємно викрав холодильник марки «Днепр», вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 985 від 16.11.2015 могла становити 1319,40 гривень. Після чого ОСОБА_4 покинув приміщення будинку переніс викрадений холодильник на подвір`я вказаного домогосподарства та в подальшому перевіз в АДРЕСА_5 , де продав гр-ці ОСОБА_15 .

Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_14 матеріальної шкоди на загальну суму 1319,40 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав частково і дав суду наступні покази, що в вересні 2015 року він зустрівся з ОСОБА_16 , якого раніше не знав, і останній запропонував піти до нього додому. Вони прийшли до ОСОБА_17 додому, де посиділи, так як перед цим в його дружини ОСОБА_18 був день народження. ОСОБА_19 запропонував залишитись заночувати. Він погодився. Вранці прокинувся, господарі ще спали, на тумбочці побачив мобільний телефон, який взяв і вийшов з будинку. Даний мобільний телефон він продав на ринку м. Тульчина.

В середині жовтня 2015 року числа 14-15, точно не пам`ятає, він прийшов до ОСОБА_18 віддати свій телефон взамін раніше ним викраденого. ОСОБА_20 з ОСОБА_16 відкрили йому двері. Він зайшов в будинок і побачив, що вони були п`яні. ОСОБА_20 почала до нього кричати, а ОСОБА_19 її заспокоював. Під час цього, він на столі побачив мобільний телефон, який вирішив забрати. Коли він забирав з тумбочки даний телефон, то цього не бачили ні ОСОБА_20 , ні ОСОБА_21 . Телефон він продав ОСОБА_22 .

На початку жовтня місяця 2015 року проходив по ринку м. Тульчина з хлопцем з яким познайомився в цей день на автовокзалі і побачив торговий лоток, де продавали кросівки. Він підійшов до продавця і запитав чи є 41 розмір. Вона відповіла, що не має, а є 42 розмір. Після цього, він попросив, щоб вона дала поміряти. Продавець дала йому кросівки. Він їх взяв і сказав, що покаже сестрі, хоча ніякої сестри не було. Вона погодилась. Взявши дані кросівки, він почав спочатку відходити від даного лотка, а потім почав бігти. Продавець почала бігти за ним, але він втік. Коли тікав, то кросівки викинув.

В жовтні 2015 року він працював в людей, які проживають по сусідству з ОСОБА_23 , з яким познайомився. ОСОБА_24 запросив його в будинок і запропонував випити. Він дав ОСОБА_25 гроші і останній пішов купити лікеру. Купивши лікер, він повернувся додому, віддав йому здачу і вони присіли випити. В цей час приїхав трактор орати город. ОСОБА_24 вийшов до тракториста. На столі лежав мобільний телефон і він взяв його, щоб зателефонувати. В цей час повернувся ОСОБА_24 і сказав віддати йому мобільний телефон. Він відповів, що віддасть. ОСОБА_24 почав кричати на нього. Він взяв телефон і вийшов з будинку, сказавши, що поверне телефон, але телефон так і не повернув.

З ОСОБА_26 познайомився на вокзалі і останній запропонував піти до нього додому. Він погодився. ОСОБА_27 запитав його, чи є в нього гроші. Він відповів, що є і дав останньому на пляшку вина. ОСОБА_27 купив пляшку вина і вони пішли до ОСОБА_28 додому, де випили вино і ОСОБА_27 запропонував йому переночувати в нього. Він погодився. Наступного дня, прокинувшись, він збирався піти в магазин, щоб купити випивки. Попросив в ОСОБА_28 куртку. Останній дав її і він пішов в магазин. Там він зустрів раніше невідомого йому чоловіка, якому запропонував піти з ним до ОСОБА_29 . Останній погодився. Він взяв пляшку і вони прийшли до ОСОБА_29 . Випивши принесене вино, цей чоловік пішов, а він залишився в ОСОБА_29 . Наступного дня зателефонував батько ОСОБА_28 і сказав, що приїде. Він взяв в ОСОБА_28 куртку, так як ішов дощ і пішов з будинку. Через деякий час він прийшов до ОСОБА_28 , щоб віддати куртку, але ніхто не відкривав двері. Сусіди сказали, що він з батьком поїхали. Через деякий час куртку у нього вилучили працівники міліції. Наміру забирати в ОСОБА_28 куртку в нього не було.

В листопаді 2015 року він працював в господарстві по сусідству з будинком ОСОБА_30 . Так як йому необхідно було поїхати в магазин за цигарками, то він попросив в останнього велосипеда. ОСОБА_31 дав йому велосипед і коли він на ньому їхав в магазин, то пробив колесо. В зв`язку з чим велосипед залишив в парку, а сам пішки пішов в магазин, який розташований на території автовокзалу. Коли повертався, то велосипеда вже не було. До ОСОБА_32 він більше не повертався і велосипед не вернув.

В листопаді 2015 року він познайомився з ОСОБА_33 і деякий час в нього проживав. ОСОБА_34 одного ранку сказав, що йому потрібно йти на роботу і що він прийде ввечері. ОСОБА_34 пішов на роботу, а він пішов в магазин, що розташований на автовокзалі в м. Тульчині. Зайшовши в магазин, він запитав продавця, чи не потрібний їй холодильник. Остання повідомила, що потрібний. Він сказав, що він може їй продати. Продавець магазину взяла таксі і вони поїхали в с.Кинашів до будинку, де проживає ОСОБА_35 . Приїхавши до будинку ОСОБА_36 , вони зупинились на вулиці, а він пішов до будинку. Витягнувши вікно, він проник всередину, звідки через вікно витягнув холодильник і приніс його до автомобіля, де і продав.

Крім часткового визнання обвинуваченим своєї вини в скоєнні даних кримінальних правопорушень, його вина підтверджується показами потерпілих, свідків, письмовими доказами.

Так, по епізоду таємного викрадення майна в потерпілої ОСОБА_6 вина обвинуваченого ОСОБА_4 , крім його показів, підтверджується зокрема: показами потерпілої, свідка, письмовими доказами.

Потерпіла ОСОБА_20 суду показала, що 05.09.2015 в неї був день народження. На її день народження прийшла сестра з чоловіком. Потім прийшов ОСОБА_37 , який, як вона думала, працює разом з її чоловіком. Посидівши трохи, сестра з чоловіком пішли додому, а ОСОБА_38 з її чоловіком залишились в будинку. Вона пішла спати в кімнату до дитини, а телефон «Нокіа» положила під подушку. Коли вранці проснулась, то телефону не було. Після цього вона вийшла із кімнати, а ОСОБА_37 швидко пішов з будинку. Вона зрозуміла, що це він здійснив крадіжку, так як нікого більше із сторонніх осіб в будинку не було.

Свідок ОСОБА_39 суду показав, що в його дружини ОСОБА_18 05.09.2015 був день народження. Він йшов з роботи і по дорозі зустрів ОСОБА_4 , якого запросив до себе додому. Він погодився і вони разом прийшли додому. В честь дня народження дружини вони посиділи, трохи випили і полягали спати. Коли він прокинувся, то ОСОБА_4 не було і виявилось, що пропав мобільний телефон його дружини ОСОБА_18 .

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 також підтверджується наступними письмовими доказами, а сааме: заявою потерпілої ОСОБА_6 про викрадення в неї мобільного телефону «Нокіа»; протоколом огляду, яким являється коробка з-під мобільного телефону марки «Nokia Asha308», яку видала ОСОБА_6 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, де свідок ОСОБА_39 впізнав ОСОБА_4 , як особу яка ночувала в його будинку в ніч з 05.09.2015 на 06.09.2015 і який викрав мобільний телефон його дружини ОСОБА_6 ; висновком товарознавчої експертизи № 991 від 19.11.2015, згідно якого вартість мобільного телефону марки «Nokia Asha 308» могла становити 618,30 гривень.

Дані дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно.

По епізоду відкритого викрадення майна в ОСОБА_6 вина обвинуваченого ОСОБА_4 , крім часткового визнання ним своєї вини, підтверджується показами потерпілої, свідків, письмовими доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що в жовтні-листопаді 2015 року до неї в будинок знову прийшов ОСОБА_40 . Вона почала його виштовхувати з будинку і під час цієї штовханини з її кишені халату ОСОБА_37 забрав її мобільний телефон «BRAVIS JET», а телефон, який він приніс взамін викраденого ним раніше її мобільного телефону, залишив на столі.

Свідок ОСОБА_39 суду показав, що приблизно через місяць до нього знову прийшов ОСОБА_37 , який приніс замість викраденого раніше ним мобільного телефону інший мобільний телефон. Його дружина ОСОБА_20 не хотіла впускати його в будинок і між ними виникла штовханина, під час якої ОСОБА_38 з халату дружини забрав її мобільний телефон.

Свідок ОСОБА_7 суду показала, що вона працювала в магазині «Горошок», який розташований біля автовокзалу. ОСОБА_37 неодноразово купляв в неї в магазині пиво, інші напої та продукти. Одного разу він запропонував їй купити в нього його мобільний телефон «Бравіс». Вона погодилась і за 200 гривень купила в нього для своєї дитини мобільний телефон «BRAVIS JET».

Вина обвинуваченого підтверджується наступними письмовими доказами: заявою потерпілої ОСОБА_6 про відкрите викрадення в неї мобільного телефону «Бравіс»; протоколом огляду, яким являється коробка з-під телефону марки «Бравіс», яку добровільно видала ОСОБА_6 ; розпискою ОСОБА_7 про добровільну видачу працівникам поліції мобільного телефону марки «BRAVIS JET», який вона придбала у невідомого чоловіка на ім`я ОСОБА_41 ; протоколом огляду мобільного телефону марки «BRAVIS JET»; висновком товарознавчої експертизи №1001 від 23.11.2015, згідно якого вартість мобільного телефону марки «BRAVIS JET» могла становити 1425 гривень; довідкою від 25.11.2015, згідно якої вартість сім-картки оператора мобільного зв`язку «Київстар» становить 10 гривень.

Дані дії обвинуваченого по даному епізоду слід кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно, оскільки обвинувачений викрав майно в присутності потерпілої і остання усвідомлювала факт його викрадення.

По епізоду відкритого викрадення чужого майна з торгівельного місця № 190, яке орендує ОСОБА_8 вина обвинуваченого ОСОБА_4 , крім часткового визнання ним своєї вини, підтверджується показами потерпілої, свідків та письмовими доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_8 суду показала, що вона працює приватним підприємцем. На території колгоспного ринку м.Тульчина в неї є торгова точка по продажу взуття. 07.10.2015 замість неї на ринку працювала її знайома ОСОБА_9 , яка повідомила, що підійшло двоє молодих чоловіків, один з яких взяв міряти кросівки і їй не повернув. Коли вона його наздоганяла, то останній від неї втік.

Свідок ОСОБА_9 показала суду, що вона допомагала ОСОБА_8 здійснювати торгівлю. Коли вона здійснювала торгівлю товарів 07.10.2015, до неї підійшов обвинувачений і сказав дати поміряти кросівки. Вона йому дала. Він поміряв і сказав, що піде покаже сестрі. Він взяв дані кросівки і почав тікати. Вона почала його наздоганяти і він їх викинув.

Свідок ОСОБА_42 показала суду, що вона знаходилась на ринку м.Тульчина і бачила як до торгового місця, де здійснювала торгівлю товарами ОСОБА_9 підійшло двоє чоловіків. Один із них сказав, щоб остання дала поміряти кросівки. Вона йому дала. А потім він сказав, що покаже своїй сестрі. Він взяв кросівки і почав тікати.

Свідок ОСОБА_43 суду показав, що він на автовокзалі в м.Тульчині познайомився з ОСОБА_44 , який запропонував піти з ним на ринок, так як він хоче купити собі кросівки. Вони підійшли до торгового лотка. ОСОБА_37 взяв в руки кросівки, подивився їх і вони почали відходити. Коли вони вже були біля виходу з ринку, то до них підбігла продавець. ОСОБА_37 втік. А його затримала працівники міліції, які приїхали на ринок. Через хвилин 10 працівники міліції затримали і ОСОБА_4 . Чи бачила продавець, як ОСОБА_37 брав кросівки не знає.

Вина ОСОБА_4 підтверджується письмовими доказами: заявою потерпілої ОСОБА_8 про відкрите заволодіння кросівками з її бутіка №14, який знаходиться на території ринку м. Тульчина; протоколом огляду місця події, яким являється бутік АДРЕСА_8 з якого було здійснено викрадення кросівок; довідкою ПСК «Тульчинський ринок» від 12.11.2015 про вартість кросівок, яка становить 350 грн.; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно якого свідок ОСОБА_42 впізнала ОСОБА_4 , як чоловіка, який 07.10.2015 відкрито заволодів кросівками з торгового прилавку; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно якого свідок ОСОБА_43 впізнав ОСОБА_4 , як чоловіка, який 07.10.2015 відкрито заволодів кросівками на території ринку м.Тульчина; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно якого свідок ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_4 , як чоловіка, який 07.10.2015 року відкрито заволодів кросівками з торгового прилавку, де вона здійснювала торгівлю товарами.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 по даному епізоду також підлягають кваліфікації за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна, вчиненого повторно, оскільки обман був лише способом отримання кросівок від продавця, а після їх отримання, ОСОБА_4 відкрито заволодів ними і втік з місця події.

По епізоду заволодіння мобільним телефоном, шляхом зловживання довірою, який належить ОСОБА_11 , вина обвинуваченого ОСОБА_4 , крім визнання обвинуваченим своєї вини в скоєнні даного кримінального правопорушення, підтверджується показами потерпілого, письмовими доказами.

Потерпілий ОСОБА_11 суду показав, що обвинувачений працював у його сусідів. 27.10.2015 ОСОБА_37 прийшов до нього і сказав, щоб він пішов в магазин і купив наливки та цигарок, а також попросив дати телефон, щоб зателефонувати своїй подрузі. Він йому дав телефон. Останній телефонував, а він пішов працювати на свій город. Коли повернувся в будинок, то виявив, що не має його мобільного телефону. Після цього він пішов до сусідів, де знаходився ОСОБА_37 і сказав йому повернути його телефон, але останній телефон йому не повернув. Мобільний телефон йому повернули в міліції.

Вина ОСОБА_4 також підтверджується наступними письмовими доказами: заявою потерпілого ОСОБА_11 про те, що обвинувачений взяв у нього мобільний телефон і не повернув; протоколом огляду добровільно виданої ОСОБА_11 коробки від його мобільного телефону «Нокіа 1280», який у нього 27.10.2015 взяв ОСОБА_37 ; розпискою обвинуваченого ОСОБА_4 від 11.12.2015 про добровільну видачу мобільного телефону марки «Нокіа 1280», якого він взяв в ОСОБА_11 і не повернув; протоколом огляду мобільного телефону марки «Нокіа 1280»; довідкою від 12.11.2015 про вартість сім-карти, яка становить 10 грн.; висновком товарознавчої експертизи №1006 від 24.11.2015, згідно якої вартість мобільного телефону марки «Нокіа 1280», могла становити 146,30 гривень;

По даному епізоду його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно, оскільки потерпілий добровільно передав майно обвинуваченому, сподіваючись, що останній його йому поверне.

По епізоду відкритого заволодіння курткою потерпілого ОСОБА_12 обвинувачений ОСОБА_4 своєї вини не визнав, стверджуючи, що потерпілий добровільно передав йому свою куртку, проте його вина підтверджується показами потерпілого, письмовими доказами.

Потерпілий ОСОБА_12 суду показав, що восени 2015 року, точної дати не пам`ятає, він йшов в м.Тульчині і біля церкви присів. До нього підійшов ОСОБА_37 і попросив цигарку. Після цього вони пішли до нього додому. ОСОБА_37 в нього ночував пару ночей. З ним ще було два чоловіки, яких він не знав. Потім до нього зателефонував батько і сказав, щоб він приїхав. Він одягнувся в чорну куртку. ОСОБА_37 сказав, щоб він віддав йому свою куртку і зняв її з нього. Куртку він віддав йому не з своєї волі, а під примусом, так як боявся його. Добровільно віддати куртку ОСОБА_45 не міг, так як було холодно і іншої куртки в нього не має, а він хворіє. Потім приїхав його батько і ОСОБА_37 , одягнувши його куртку, втік. В цей же день, він зустрів ОСОБА_4 в м.Тульчині біля аптеки і сказав йому, щоб він віддав його куртку, але останній відмовився і він звернувся в міліцію. Куртку йому повернули працівники міліції.

Вина ОСОБА_4 підтверджується наступними письмовими доказами: заявою потерпілого ОСОБА_12 про відкрите заволодіння його курткою 04.11.2015 ОСОБА_4 ; розпискою ОСОБА_4 про добровільну видачу куртки чорного кольору, яку він 04.11.2015 взяв у ОСОБА_12 ; протоколом огляду чоловічої куртки чорного кольору; висновком товарознавчої експертизи № 1003 від 24.11.2015, відповідно до якої вартість куртки чорного кольору, могла становити 440 гривень .

По даному епізоду дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно, оскільки ОСОБА_4 відкрито, протиправно, всупереч волі потерпілого заволодів його майном.

По епізоду заволодіння майном, яке належить ОСОБА_13 шляхом обману і зловживання довірою, незважаючи на часткове визнання обвинуваченим своєї вини, його вина підтверджується показами потерпілого, свідка, письмовими доказами.

Потерпілий ОСОБА_13 суду показав, що він був хворий і до нього прийшли його сусід ОСОБА_46 та ОСОБА_37 , які попросили дати велосипед, щоб поїхати в магазин і купити пляшку горілки. Він їм дав велосипед. На велосипед сів ОСОБА_37 і поїхав. Він чекав дві доби, щоб ОСОБА_37 привіз йому його велосипед, але він його не повернув, а тому він звернувся з заявою в міліцію.

Свідок ОСОБА_46 суду показав, що в нього був ОСОБА_37 і так як їм захотілось попити газованої води, то вони вирішили піти до його сусіда ОСОБА_32 і попросити велосипеда, щоб поїхати в магазин. ОСОБА_31 дав їм велосипед і ОСОБА_37 поїхав на ньому в магазин. Більше він ОСОБА_4 не бачив.

Вина ОСОБА_4 також підтверджується письмовими доказами: заявою потерпілого ОСОБА_13 про заволодіння шахрайським шляхом його велосипедом марки «Україна»; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, де потерпілий ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_4 , як чоловіка, який попросив у нього велосипед і не повернув; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, де свідок ОСОБА_47 впізнала ОСОБА_4 , як чоловіка, який на території автовокзалу пропонував їй купити у нього велосипед «Україна» темно-синього кольору; відповідно до довідки вартості від 15.12.2015 вартість велосипеда марки «Україна» темно-синього кольору становить 380 гривень.

Його дії по даному епізоду слід кваліфікувати за ч.2 ст.190 КК України, оскільки обвинувачений, зловживаючи довірою потерпілого, заволодів його майном, кваліфікуючою ознакою якого є повторність.

По епізоду таємного викрадення майна, яке належить ОСОБА_14 шляхом проникнення в житло, вина обвинуваченого ОСОБА_4 , крім його показів, підтверджується показами потерпілого, свідків, письмовими доказами.

Потерпілий ОСОБА_14 суду показав, що до нього додому приходив його знайомий ОСОБА_48 . Одного разу він прийшов разом з ОСОБА_49 . Вони декілька разів ночували в нього. Після чого ОСОБА_37 приходив до нього сам. Згодом він помітив, що з його будинку пропадають речі і переховав ключ від вхідних дверей в будинок. Через деякий час, він прийшов з роботи додому і виявив, що через вікно з його будинку викрадений холодильник.

Свідок ОСОБА_15 суду показала, що вона працювала продавцем в магазині «Горошок», який розташований біля автовокзалу. До неї в магазин неодноразово заходив ОСОБА_40 . Одного разу вона запитала таксиста ОСОБА_50 , який займається перевозом вантажу, чи не знає він в кого можна купити маленький холодильник для її матері. Після цієї розмови до неї звернувся ОСОБА_40 , який повідомив, що в нього є холодильник, який він може продати. Через три дні, вона після роботи, приблизно о 17.00 год. разом з ОСОБА_44 на автомобілі ОСОБА_17 поїхали в с.Кинашів Тульчинського району, де обвинувачений з подвір`я домогосподарства виніс холодильник, який вона купила за 600 грн., із яких вона дала 300 грн. ОСОБА_45 , а решта грошей пішли на оплату таксі і в рахунок погашення боргу ОСОБА_49 . Через декілька днів після цього прийшли працівники міліції і вилучили в неї даний холодильник. Про те, що він крадений їй не було відомо.

Свідок ОСОБА_51 суду показав, що не пам`ятає числа, коли це було. Він на автомобілі під`їхав на автовокзал. До нього підійшла продавець ОСОБА_52 і попросила привезти холодильник. Люба і чоловік на ім`я ОСОБА_53 сіли в його автомобіль і поїхали в с.Кинашів до Василя додому. Під`їхавши до одного з будинків, він зупинився і ОСОБА_53 з ОСОБА_54 винесли з подвір`я холодильник, який погрузили в автомобіль і завезли до Люби додому в м. Тульчин.

Вина обвинуваченого також підтверджується наступними письмовими доказами: заявою потерпілого ОСОБА_14 про викрадення з його будинку холодильника «Днепр»; протоколом огляду місця події, яким являється домогосподарство, розташоване в АДРЕСА_7 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, де свідок ОСОБА_51 впізнав ОСОБА_4 , як особу, яка разом з жінкою на ім`я ОСОБА_52 на центральній вулиці в с.Кинашів завантажували на його автомобіль холодильник; розпискою ОСОБА_15 про добровільну видачу холодильника марки «Днепр», який вона придбала у невідомого чоловіка; висновком товарознавчої експертизи № 985 від 16.11.2015, згідно якого вартість холодильника марки «Днепр» могла становити 1319,40 гривень.

Такими своїми діями ОСОБА_38 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно і з проникненням в житло.

Таким чином, дослідивши зібрані докази, суд вважає, що в судовому засіданні доведена вина ОСОБА_4 в таємному викраденні чужого майна вчиненого повторно та вчиненого повторно і з проникненням в житло і його дії слід кваліфікувати за ч.2 та ч.3 ст.185 КК України, в заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно і його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 190 КК України.

Також доведена вина обвинуваченого ОСОБА_4 в відкритому викраденні чужого майна ( грабіж ), вчиненому повторно і його дії необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує суспільну небезпеку вчинених кримінальних правопорушень та їх тяжкість, а також особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується негативно, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності і після відбуття покарання на шлях виправлення не став, продовжував вчиняти злочини, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття та часткове відшкодування шкоди шляхом повернення викраденого майна.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладені обставини, з метою попередження нових злочинів, виправлення засудженого, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує, що останній вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч.2 КК України в період умовно-дострокового звільнення з місяць позбавлення волі, тому остаточне покарання йому слід призначати за правилами ст.70 КК України за сукупністю злочинів і за правилами ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутого покарання за вироком Чечельницького районного суду Вінницької області від 22.08.2012 , яким його було засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, на підставі ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 17.09.2014 умовно достроково звільненого від відбування покарання на 11 місяців 23 дні, за правилами встановленими ст. 72 КК України.

Підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, понесенні на залучення експертів для проведення товарознавчих експертиз в розмірі 1750,08 грн., що підтверджується довідками про їх вартість.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 369-374, 376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 та ч.2 ст.190 КК України і призначити покарання :

- за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на два роки;

- за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на три роки;

- за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на чотири роки;

- за ч.2 ст.190 КК України до позбавлення волі строком на два роки.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Відповідно до ст. 71 КК України частково приєднати не відбуте покарання за вироком Чечельницького районного суду від 22.08.2012, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років і шість місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередній утримання під вартою.

Строк відбуття покарання рахувати з дня його затримання з 11.11.2015.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 зарахувати в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 11.11.2015 по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 1750,08 ( одна тисяча сімсот п`ятдесят ) грн. 08 коп.

Речові докази по справі : мобільний телефон марки «Нокіа 1280», який переданий потерпілому ОСОБА_11 залишити останньому; мобільний телефон марки «BRAVIS JET» , який переданий потерпілій ОСОБА_6 залишити останній ; чоловічу куртку чорного кольору, яку передано потерпілому ОСОБА_12 залишити останньому; холодильник марки «Дніпро», який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_14 залишити останньому.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд.

Суддя: