Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
08 листопада 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_5 на вирок Березнівського районного суду Рівненської області від 09 вересня 2016 року у кримінальному провадженні №0000047 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, раніше судимого: 1) вироком Березнівського районного суду Рівненської області від 15.09.2008 року за ч.1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років; 2) вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 15.12.2008 року за ч.2 ст.189 , ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі; 3) постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 6 травня 2010 року до покарання за вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 15 грудня 2008 року приєднано невідбуту частину покарання по вироку Березнівського районного суду Рівненської області від 15.09.2008 року та на підставі ст. 71 КК України невідбуту частину покарання замінено обмеженням волі на строк 11 місяців 02 дні; 4) ухвалою Рівненського районного суду Ріненської області від 12.06.2013 року умовно-достроково звільнено від відбування покарання на невідбутий термін строком 5 місяців 20 днів; 5) вироком Рівненського міського суду Рівненської області 25 червня 2015 року за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 307, ст.70 КК України до покарання у вигляді п`яти років _______________________________________________________________________________

Справа № 11 кп/787/621 /2016 Головуючий у І-й інстанції : ОСОБА_7 Категорія : ч.2 ст.185 КК України Доповідач : ОСОБА_1 позбавлення волі, звільнено від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком три роки,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Березнівського районного суду Рівненської області від 09 вересня 2016 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 25 червня 2015 року у виді п`яти років позбавлення волі і остаточне покарання визначено шляхом часткового складання призначених покарань у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи.

Як встановлено вироком суду , 30 січня 2015 року близько 21 години ОСОБА_6 , перебуваючи у спальній кімнаті в приміщенні будинку ОСОБА_9 , що в АДРЕСА_3 , до якого прийшов у гості, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, діючи таємно, шляхом вільного доступу, повторно, з корисливих мотивів, здійснив крадіжку особистих речей потерпілого: однієї фарфорової тарілки "Салатниця 480", вартістю 65 гривень, 10-ти фарфорових тарілок "Салатниця мілка 200" по ціні 45 грн. за штуку на суму 450 гривень та прилад для куріння кальяну вартістю 240 гривень, спричинивши потерпілому майнової шкоди на загальну суму 755 гривень.
В поданій апеляційній скарзі прокурор , який брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_5 , не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію дій обвинуваченого просить вирок суду змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування своїх вимог прокурор покликається на абз.2 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року « Про практику призначення судами кримінального покарання» згідно якого, коли особа, щодо якої застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно. На зазначені роз`яснення суд першої інстанції уваги не звернув, призначивши остаточне покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України. Просить змінити вирок в частині призначеного покарання, виключити з резолютивної частини вироку вказівку суду про призначення остаточного покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України. Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Вирок Березнівського районного суду Рівненської області від 25 червня 2015 року відносно ОСОБА_6 за ч.2 ст.185, ч.1 ст.307 КК України виконувати самостійно.
Від інших учасників судового провадження апеляційні скарги не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_8 на підтримання апеляційної скарги , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Висновок суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, ґрунтується на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, яким судом дана правильна юридична оцінка та не оспорюється в апеляційній скарзі .
Вид та розмір призначеного судом першої інстанції покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України не оспорюється в апеляційній скарзі прокурора, а тому не є предметом апеляційного розгляду.
Судом першої інстанції остаточне покарання ОСОБА_6 призначено на підставі ч.4 ст.70 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.
Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження та вироку суду від 09 вересня 2016 року обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, за який він засуджений до реального позбавлення волі строком на 3 (три) роки , до ухвалення вироку Рівненським міським судом Рівненської області від 25 червня 2015 року, за яким він засуджений за ч.2 ст.185, ч.1 ст.307 КК України до п`яти років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком на 3(три) роки.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій-третій статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або часткового за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Відповідно до абз.2 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року « Про практику призначення судами кримінального покарання» коли особа, щодо якої застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
За таких обставин, судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, а саме застосовано закон, який не підлягав застосуванню, що тягне за собою зміну вироку на підставі п.2 ч.1 ст.407, п.4 ч.1 ст.408 КПК України , оскільки становище обвинуваченого не погіршується, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань за новий злочин та за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 25 червня 2015 року не допускається, зазначені покарання виконуються самостійно.

Крім того, судом першої інстанції допущено помилку в мотивувальній та резолютивній частинах вироку, а саме, замість правильного «вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 25 червня 2015 року» зазначено «вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 25 червня 2015 року».

Керуючись ст.ст. 405, 407, 408, 409, 413, 419 КПК України , колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Березнівського районного суду Рівненської області від 09 вересня 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України в частині призначеного покарання змінити.
Виключити з резолютивної частини вироку вказівку суду про призначення ОСОБА_6 остаточного покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України.
Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Покарання , призначене ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі та покарання, призначене йому за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 25 червня 2015 року -виконувати самостійно.
В решті вирок суду - залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
С У Д Д І :

________________ ________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3