Номер провадження 1-в/556/780/2016
У Х В А Л А
іменем України
13.10.2016 року.
Володимирецький районний суд Рівненської області в складі
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3
представника Полицької ВК-76 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимирець в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, раніше не судимого.
Засудженого Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області 17.03.2015 року за ч.2 ст.260 КК України до 3 років позбавлення волі.
04.02.2016 року ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області відповідно до ч.5 ст.72 ККУ, зараховано строк попереднього ув`язнення з 20.11.2014 року по 18.08.2015 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі зараховано 08 місяців 29 днів,-
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення. В обґрунтування клопотання вказував, що він відбув передбачений законом строк для застосування умовно-дострокового звільнення.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав клопотання, та пояснив, що приймаючи до уваги його правомірну поведінку, відсутність стягнень, погіршення стану здоров"я, він заслуговує на умовно-дострокове звільнення.
Представник Полицької ВК-76 заперечив проти задоволення клопотання та пояснив, що в Полицькій ВК-76 ОСОБА_5 відбуває покарання з 28.10.2015 року, 26.02.2016 року комісією колонії було відмовлено у підготовці матеріалів на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, 26.02.2016 року комісією колонії було відмовлено у підготовці матеріалів щодо умовно-дострокового звільнення. В даний час засуджений характеризується посередньо, стягнень та заохочень не має.
Прокурор проти задоволення клопотання заперечив, оскільки засуджений ОСОБА_5 не довів свого виправлення сумлінною поведінкою.
Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши письмові докази у справі, в т.ч. особову справу засудженого ОСОБА_5 суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області 17.03.2015 року за ч.2 ст.260 КК України до 3 років позбавлення волі.
В місцях позбавлення волі ОСОБА_5 перебуває з 20 листопада 2014 року.
26.02.2016 року комісією Полицької ВК-76 одноголосно відмовлено у застосуванні відносно ОСОБА_5 заміни невідбутої частини покарання більш м`яким та умовно-дострокового звільнення від покарання. На час прийняття вказаного рішення ОСОБА_5 не мав будь-яких заохочень, характеризувався посередньо.
Таким чином, рішення комісії Полицької ВК-76 прийнято з дотриманням вимог Інструкції про роботу відділів (груп, секторів, старших інспекторів) контролю за виконанням судових рішень установ виконання покарань та слідчих ізоляторів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.06.2012 N 847/5, дане рішення не оскаржувалось, не скасовувалось і залишається чинним.
Вивченням матеріалів особової справи встановлено, що за час відбування покарання в Полицькій ВК-76 засуджений ОСОБА_5 характеризується посередньо, стягнень та заохочень не має.
Як вбачається зі ст..81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Критеріями оцінки ступеня виправлення засудженого при застосуванні до нього положень ст.ст.81, 82 КК України є:
-ставлення засудженого до дотримання вимог встановленого порядку відбування покарання (режим) за весь період відбування покарання;
-участь у суспільно-корисній праці;
-участь у виховних заходах;
-участь у загальноосвітньому та професійно-технічному навчанні;
-участь у самодіяльних організаціях та соціально-корисна активність;
-участь у роботах з благоустрою установ та прилеглих територій,
-поліпшенні житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт по забезпеченню установи продовольством;
-прагнення засудженого до відшкодування нанесених злочином збитків, сплати аліментів (за наявності виконавчих листів);
-визнання своєї вини у вчиненому злочині і каяття в ньому;
-підтриманні соціально-корисних зв`язків та позитивних намірів на життя після звільнення.
Разом з тим, судом встановлено, що за весь час перебування у місцях позбавлення волі ОСОБА_5 не проявив сумлінної поведінки, яка б свідчила про його виправлення.
Зокрема, сумлінною поведінкою суд вважає не просте дотримання засудженим вимог адміністрації установи відбування покарання та утримання від порушень режиму, а й активну участь у роботах з благоустрої установи, сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, демонстрування позитивного прикладу іншим засудженим та їх заохочення до правомірної поведінки.
В той же час, ОСОБА_5 жодного разу не заохочувався адміністрацією установи, безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Збудливий, не вимогливий, не бажає підвищувати свій освітній рівень, не приймає участі у самодіяльних організаціях засуджених.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що поведінка ОСОБА_5 не є сумлінною, внаслідок чого він не довів своє виправлення, і підстав для застосування відносно нього положень ст.81 КК України суд не вбачає.
Враховуючи викладене, керуючись ст.81 КК України, ст.538, 539 КПК України, суд,-
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання відмовити за безпідставністю.
На ухвалу суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Рівненської області через районний суд протягом 7 діб з моменту проголошення, а засудженим, що перебуває в місцях позбавлення волі протягом семи діб з часу отримання копії ухвали.
Суддя: ОСОБА_1