Справа № 610/1351/16-к
Провадження № 1-кп/610/100/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.04.2016 Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія кримінальне провадження № 0001033 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Андріївка Балаклійського району Харківської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні 1 малолітню дитину, інваліда 3 групи, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, який зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 18 грудня 2015 року близько 20 год. 20 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним автомобілем «ВАЗ-2106», р.н. НОМЕР_1 , чим порушив п. 2.9 а) ПДР України, згідно з яким водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, та рухався по вул. Садовій в сел. Андріївка Балаклійського району Харківської області зі сторони вул. Інтернаціональної в напрямку вул. Фрунзе зі швидкістю 50 км/год.

Під час руху по вказаній вулиці, в районі будинку № 74-А, ОСОБА_7 порушив вимоги п. 12.3 ПДР України, згідно з яким у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, та скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , які рухались по його смузі руху в зустрічному напрямку.

Внаслідок ДТП ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 від отриманих тілесних ушкоджень помер у лікарні. Причиною його смерті явилась: травматичний шок внаслідок закритої травми шиї та закритої черепно-мозкової травми. ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді: закритої черепно-мозкової травми у формі забою головного мозку з формуванням вогнища-контузії правої скроневої та тімяної долей, субарахноїдального крововиливу.

Порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_7 , які знаходяться в причинному зв`язку з подією та наслідками, виразилося в тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-2106», р.н. НОМЕР_1 , проявив неуважність, при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішоходів ОСОБА_9 і ОСОБА_5 , які рухались по його смузі руху в зустрічному напрямку та яких він спроможний був виявити, скоїв на них наїзд, що спричинило вищевказані наслідки.

Крім того, ОСОБА_7 18 грудня 2015 року близько 20 год. 20 хв., після наїзду на пішоходів ОСОБА_9 і ОСОБА_5 , в районі будинку АДРЕСА_3 , усвідомлюючи, що своїми діями поставив потерпілих ОСОБА_9 і ОСОБА_5 в небезпечне для життя становище, маючи правовий обов`язок і реальну можливість надати первинну медичну допомогу, не виконав свого громадського обов`язку, що поклав на нього закон і загальновизнані норми моралі, на місці ДТП не залишився, не переконався чи потребують потерпілі медичної допомоги, не викликав працівників медичної допомоги, не відвіз потерпілих до найближчого лікувального закладу, а умисно залишив їх у небезпеці та з місця події зник.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_7 свою вину по пред`явленому обвинуваченню визнав в повному обсязі та пояснив, що 18 грудня 2015 близько 19.00 год. він знаходився вдома у свого знайомого ОСОБА_10 де вжив приблизно 200 гр. горілки. Близько 20.00 год. він сів у свій автомобіль «ВАЗ-2106», р.н. НОМЕР_1 , який придбав без переоформлення документів, та поїхав додому. Рухаючись по вул. Садовій в сел. Андріївка Балаклійського району Харківської області, він помітив двох пішоходів, які рухались йому назустріч. Він намагався їх об`їхати, але не зміг і скоїв на них наїзд. Усвідомлюючи що сталося, він злякався і тому не зупинився, а з місця події зник. Він сховав автомобіль в гаражі своїх знайомих, проте коли працівники міліції почали розпитувати його про власника автомобіля, у всьому зізнався. Також пояснив, що повністю відшкодував потерпілим матеріальну шкоду, визнав повністю цивільні позови про відшкодування моральної шкоду, зобов`язався і надалі допомагати потерпілим та відшкодовувати моральну шкоду. У вчиненому щиро розкаявся.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість підтверджується:

- показами допитаної потерпілої ОСОБА_4 , яка пояснила суду, що ОСОБА_9 приходився їй сином, а ОСОБА_5 онуком. 18 грудня 2015 близько 20.30 годин їй подзвонив онук ОСОБА_11 і повідомив про ДТП. Коли вона прийшла на місце пригоди, її сина ОСОБА_9 вже забрала швидка допомога, а онуку ОСОБА_5 надавали медичну допомогу. ІНФОРМАЦІЯ_2 її син ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень помер у лікарні. Також підтвердила факт повного відшкодування їй матеріальної шкоди. Зазначила, що з обвинуваченим вони дійшли примирення;

- показами допитаного потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив суду, що 18 грудня 2015 близько 20.20 годин він разом з батьком ОСОБА_9 повертався з вокзалу додому. Вони йшли по вул. Садовій в сел. Андріївка Балаклійського району Харківської області. Про події ДТП він нічого не пам`ятає, а пам`ятає лише як прийшов до тями в лікарні. Також підтвердив факт повного відшкодування йому матеріальної шкоди. Зазначив, що з обвинуваченим вони дійшли примирення;

Оскільки обвинувачений ОСОБА_7 та інші учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи, і як встановлено судом, правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі. При цьому судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Справа розглядалась в межах пред`явленого обвинувачення, відповідно до ст. 337 КПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку про кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 135 КК України як залишення в небезпеці, тобто завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, та за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження та спричинило смерть потерпілого.

Вину ОСОБА_7 по даним кваліфікаціям суд вважає доведеною.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання та місцем останньої роботи характеризується позитивно, є інвалідом 3 групи, має на утриманні малолітню дитину та вагітну дружину.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є його щире каяття у вчиненому, добровільне відшкодування матеріальної шкоди, його інвалідність 3 групи, наявність на утриманні малолітньої дитини та вагітної дружини, а також примирення з потерпілими.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 , згідно зі ст. 67 КК України, судом визнається вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання ОСОБА_7 в межах санкції кримінального закону, що передбачає відповідальність за вчинене, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані, що характеризують особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, позицію потерпілих, які просили суд застосувати до обвинуваченого ст. 75 КК України, конкретні обставини справи, суд вважає, що виправлення ОСОБА_7 можливе в умовах без реального відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, із застосуванням ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням, але в умовах контролю за його поведінкою.

При призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів суд застосовує положення ст. 70 КК України.

При ухвалені вироку судом також враховуються інтереси потерпілих на відшкодування моральної шкоди, оскільки не перебуваючи в місцях позбавлення волі обвинувачений матиме більше можливостей щодо її відшкодування.

При вирішенні цивільних позовів потерпілих суд враховує вимоги ст.ст. 23, 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини і у зв`язку з визнанням їх обвинуваченим, цивільні позови задовольняє повністю.

Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.

Питання про долю майна на яке було накладено арешт судом вирішується відповідно до ст. 174 КПК України.

Керуючись ст.ст. 371, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 135 КК України 2 (два) роки позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 286 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 (три) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, покарання за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_7 у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі звільнити, якщо він протягом іспитового строку 3 (три) роки не вчинить новий злочин і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 300000 (триста тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 300000 (триста тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати по справі в сумі 3811 (три тисячі вісімсот одинадцять) грн 56 коп., за проведення експертиз.

Арешт майна, а саме автомобіля «ВАЗ-2106», р.н. НОМЕР_1 , після набрання вироком законної сили, скасувати.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області, через Балаклійський районний суд Харківської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя