В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.10.2016 Справа №607/10550/16-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003014 від 01 вересня 2016 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Воробіївки Білогірського району Хмельницької області, українки, громадянки України, з середньою-спеціальною освітою, одруженої, непрацюючої, зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1 , не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:
01 вересня 2016 року близько 10 год. 30 хв. ОСОБА_3 діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає і її дії не будуть помічені сторонніми особами, перебуваючи у приміщенні візового центру, що по вул. Танцорова 14 в м. Тернополі, таємно викрала із стільця гаманець фірми «AVON», що належить потерпілій ОСОБА_5 вартістю 60 грн., в середині якого знаходилися грошові кошти, а саме: 100 доларів США номіналом 1 одиниця, 35 Євро номіналами: 20 Євро 1 одиниця, 10 Євро 1 одиниця, 5 Євро 1 одиниця, 50 Білоруських рублів номіналом 1 одиниця, 396 грн. номіналами: 200 грн. 1 одиниця, 100 грн. 1 одиниця, 50 грн. 1 одиниця, 10 грн. 1 одиниця, 5 грн. 5 одиниць, 2 грн. 5 одиниць, 1 грн. 1 одиниця. Із викраденим майном ОСОБА_3 місце вчинення вказаного злочину покинула, чим спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 4 204, 30 гривень.

Допитана під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнала повністю, щиро розкаялась та в судовому засіданні вказала, що дійсно 01 вересня 2016 року вона, перебуваючи у приміщенні візового центру, що по вул. Танцорова 14 в м. Тернополі, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає, таємно викрала із стільця гаманець фірми «AVON», в середині якого знаходилися грошові кошти та місце вчинення злочину покинула. Просить врахувати повне відшкодування шкоди потерпілій, її щире каяття, у зв`язку із чим просить суворо її не карати.

Обвинувачена ОСОБА_3 визнавши свою винність у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодилась зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовилась від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченою своєї вини, щире каяття, активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення, відшкодування завданої шкоди потерпілій, а також думку потерпілої ОСОБА_5 , яка просить її суворо не карати.Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченої суд не вбачає.

На підставі наведеного, враховуючи сукупність пом`якшуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді штрафу в доход держави в розмірі наближеному до мінімального, оскільки саме таке покарання буде необхідне і достатнє для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 680/16-22 від 12.09.2016 року в сумі 704, 80 грн., які суд вважає слід стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 в користь держави, оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертизи речових доказів.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді штрафу в доход держави в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути із ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 680/16-22 від 12.09.2016 року року в сумі 704, 80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) в користь держави (УК у м. Тернополі, м. Тернопіль, 24060300, р/р0002 в ГУ ДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012, код ЕДРПОУ 37977726).

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий ОСОБА_1