Справа № 357/3622/16-к
1-кп/357/351/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.05.2016 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду №2 в м. Біла Церква матеріали кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000913 від 02.03.2016 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Київ, не одруженого, освіта середня-спеціальна, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 23.03.2007 року Дніпровським райсудом м. Києва за ст.ст. 186 ч. 1, 75 КК України на 2 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; 2) 27.10.2008 року Дніпровським райсудом м. Києва за ст.ст. 185 ч. 2, 75 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 31.12.2010 року по відбуттю покарання; 3) 24.10.2011 року Дніпровським райсудом м. Києва за ст. 185 ч. 2 КК України на 3 роки позбавлення волі. Звільнений 15.07.2014 року по відбуттю покарання; 4) 18.02.2015 року Дніпровським райсудом м. Києва за ст.ст. 186 ч. 2 КК України на 4 роки позбавлення волі. На даний час відбуває покарання у Білоцерківській ВК№ 35, обвинуваченого у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст. 391 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, вчинену особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, яка за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу ( одиночної камери).

Злочин було вчинено за таких обставин:

Обвинувачений ОСОБА_4 будучи засудженим 18.02.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі,18.04.2015 року прибув для відбуття покарання до Білоцерківської виправної колонії № 35, яка розташована у м. Біла Церква, під час відбуття якого систематично порушував встановлений режим відбування покарання, не підкорявся законним вимогам представників адміністрації установи з виконання покарань, на виховні та профілактичні заходи адміністрації БВК - 35 не реагував. За час відбування покарання засуджений за різні порушення режиму відбування покарання має 23 (двадцять три) стягнення, з яких 5 (п`ять) разів поміщався до дисциплінарного ізолятору, 2 (два) рази протягом 2015 року був переведений до приміщення камерного типу. Не зважаючи на застосовані дисциплінарні стягнення, засуджений на шлях виправлення не став, знову допустив порушення режиму утримання в установі виконання покарань, виявив злісну непокору законним вимогам представників адміністрації установи Білоцерківської ВК №35, а саме: 24.02.2016 року, о 15 годині 20 хвилин засудженому ОСОБА_4 були оголошені законні вимоги начальником відділення №8 соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної роботи та психологічної роботи - старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_5 , пред`явлені йому в присутності начальника відділення №10 соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної роботи та психологічної роботи капітана внутрішньої служби ОСОБА_6 , а саме приступити до робіт по благоустрою місць позбавлення волі згідно графіку робіт засуджених відділення № 8 на лютий 2016 року, а саме протирання підвіконня від пилу в речовій кімнаті засуджених відділення №8, забезпечивши його усім необхідним господарчим інвентарем. Однак, засуджений в порушення законних вимог адміністрації установи, приступити до прибирання території визначеної адміністрацією установи, відкрито, демонстративно в категоричній формі відмовився, хоча за станом здоров`я був придатний до виконання таких робіт, звільнення не мав, чим висловив злісну непокору законним вимогам адміністрації Білоцерківської виправної колонії № 35.

Після чого, 24.02.2016 року о 15 годині 45 хвилин начальник відділення №8 соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної роботи та психологічної роботи - старший лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_5 , провів із засудженим профілактичну бесіду, в ході якої роз`яснив йому положення та вимоги ст. 118 КВК України та ст. 391 КК України, і попередив його про кримінальну відповідальність за невиконання законних вимог адміністрації установи виконання покарань, в супереч цьому засуджений, продовжуючи свої злочинні дії, відкрито, умисно в присутності начальника відділення №10 ОСОБА_6 , знову відмовився виконати законні вимоги адміністрації БВК № 35, щодо виконання робіт по благоустрою місць позбавлення волі, згідно графіку чергування засуджених.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у скоєнні інкримінуємого йому злочину визнав себе винним повністю та показав, що він дійсно був раніше неодноразово судимий за скоєння злочинів. Останній раз був засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Київ за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі. Покарання відбуває з 18.04.2015 року в Білоцерківській виправній колонії № 35, яка розташована у м. Біла Церква, де в нього склалися нехороші відносини з працівниками колонії, в зв`язку із чим він дійсно систематично порушував встановлений режим відбування покарання, не підкорявся законним вимогам представникам адміністрації установи відбування покарання, за що має 123 стягнення, в тому числі 5 разів поміщався до дисциплінарного ізолятору, та два рази був переведений до приміщення камерного типу. 24.02.2016 року він дійсно відмовився приступити до виконання робіт по благоустрою місць позбавлення волі, яку йому було запропоновано виконати начальником відділення №8 соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної роботи та психологічної роботи - старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_5 в присутності начальника відділення №10 соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної роботи та психологічної роботи капітана внутрішньої служби ОСОБА_6 . Йому дійсно при цьому начальником відділення №8 соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної роботи та психологічної роботи - старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_5 було роз`яснено наслідки такої відмови відповідно до вимог ст.. 391 КК України, але і після цього він відмовився виконувати будь-які роботи по благоустрою місць позбавлення волі.

Визнаючи себе винними повністю в скоєнні правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 просить суд суворо його не карати та не досліджувати докази щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються в силу ч. 3 ст. 349 КПК України. Наслідки вказаної відмови обвинуваченому роз`яснені. Учасники судового провадження не заперечують проти цього.

Враховуючи вище вказані обставини, думку учасників судового розгляду, суд вважає за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ст. 391КК України, оскільки він скоїв злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, вчинену особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, яка за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу ( одиночної камери).

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу підсудного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав, розкаявся у скоєному злочинові, активно сприяв розкриттю злочину - ці обставини суд враховує як пом`якшуючі.

Обтяжуючою обставиною по справі суд враховує рецидив злочинів.

При наявності цих обставин, що пом`якшують відповідальність суд не може визнати їх такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинення злочину, враховуючи при цьому особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів,в тому числі за корисливі злочини, міру покарання відбував неодноразово в місцях позбавлення волі, але належних висновків для себе не зробив,тому суд вважає, що його перевиховання та виправлення можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства, із призначенням йому покарання у виді позбавлення волі.

Суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 вимоги ст. 71 ч.1 КК України, враховуючи, що після постановлення відносно нього вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 18.02.2015 року за ч.2 ст. 186 КК України та обрання йому за вироком міри покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин. Тому суд вважає до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в силу суд вважає за можливе залишити попередній - у вигляді тримання під вартою та утримувати його в СІЗО № 13 Державного департаменту України по виконанню покарань у м. Києві та Київській області.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з 28.03.2016 року. На підставі ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838, суд вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_4 до строку покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 28.03.2016 року по 04.05.2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст. 369 ,373-374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винними у скоєнні злочину, передбаченого ст. 391 КК України та призначити ОСОБА_4 міру покарання за ст.391 КК України у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст.. 71 ч.1 КК України до вказаного покарання слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 18.02.2015 року за ч.2 ст. 186 КК України, та визначити остаточне покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі .

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 28.03.2016 року з 12 години. На підставі ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838, зарахувати ОСОБА_4 до строку покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 28.03.2016 року по 04.05.2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в силу залишити попередній - у вигляді тримання під вартою та утримувати його в СІЗО № 13 Державного департаменту України по виконанню покарань у м. Києві та Київській області.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів, з моменту проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1 ,