30.06.2016 Справа №337/2020/16-к
Пров. №1-кп/337/182/2016
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2016 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

представника служби у справах дітей ОСОБА_6

представника Хортицької КВІ ОСОБА_7

за участі обвинуваченої ОСОБА_8

законного представника обвинуваченої ОСОБА_9

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі кримінальну справу за обвинувачення неповнолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народилась в м.Запоріжжі, громадянки України, освіта 10 класів, не навчається, незаміжньої, не працюючої, що зареєстрована в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

за ст.190 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

05 травня 2016 року близько 15-30 ОСОБА_8 , яка знаходилась в районі магазину «Сільпо» по вул.Рубана в м.Запоріжжі, діючи умисно, шляхом зловживання довірою, взяла під приводом здійснення дзвінка у ОСОБА_5 мобільний телефон «LG L 60 Х 135» вартістю 1600 грн., та заволоділа цим телефоном, чим спричинила потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні ОСОБА_8 повністю визнала себе винною у скоєнні інкримінованого їй діяння та пояснила, що дійсно 05.05.2016 року зустрілась з ОСОБА_5 , побачила у нього телефон і у неї виник умисел взяти цей телефон та здати його у ломбард, оскільки їй потрібні були гроші для того, щоб віддати борг. Вона взяла у потерпілого телефон «LG» під приводом здійснити дзвінок, та пішла з цим телефоном, телефон здала у ломбард, гроші витратила на свої потреби. У скоєному розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердив те, що 05.05.2016 року він зустрівся зі своїм знайомим, з яким була раніше йому незнайома ОСОБА_8 .. Вони розмовляли, потім вона попросила зробити дзвінок з його телефону, він дав телефон, але вона раптом зникла. Вони почали дзвонити на цей телефон, але він не відповідав. Через деякий час він зустрів ОСОБА_8 та спитав за телефон, але вона пояснила йому, що у неї хтось відібрав цей телефон. На даний час шкода йому відшкодована у повному обсязі, претензій не має.

Законний представник обвинуваченої її дідусь ОСОБА_9 суду пояснив, що на даний час онука проживає з ним, оскільки її батьки розлучились, батько не бере участі у її вихованні, а мати хворіє, тому належної уваги доньці не приділяє. Він займається вихованням ОСОБА_8 , та має на неї вплив. Про події 05.05.2016 року йому стало відомо після відкриття кримінального провадження. Онука пояснила, що їй необхідні були гроші щоб повернути борг. Він характеризує її позитивно, вона добре навчається у школі. Просить передати йому онуку під нагляд.

Суду надана досудова доповідь щодо неповнолітньої ОСОБА_8 на підставі ст.9,12 Закону України «Про пробацію», з якої вбачається, що ОСОБА_8 має складні відносини з матір`ю, батько з ними не проживає, вихованням неповнолітньої займається, в основному, її дідусь ОСОБА_9 .. На даний час вона не навчається, але планує поступили до професійно-технічного навчального закладу, характеризується, в цілому, позитивно. Орган пробації вважає за доцільне у якості покарання для неї застосувати примусові заходи виховного характеру, з передачею її під нагляд діду ОСОБА_9 ..

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_8 від покарання на підставі ст.105 КК України з застосуванням до неї примусових заходів виховного характеру, а саме передати її під нагляд її діду ОСОБА_9 ..

Суд у відповідності до ст.349 ч.3 КПК України за згодою всіх учасників процесу визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які не оспорюються обвинуваченою, переконавшись, що вона правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності її позиції, та роз`яснивши про позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи встановлені обставини, оцінивши досліджені докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченої у вчиненні вищезазначеного злочину в судовому засіданні доведена повністю і наданих доказів достатньо для визнання її винною.

Дії ОСОБА_8 суд кваліфікує за ст.190 ч.1 КК України за кваліфікуючими ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.

При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує те, що вона скоїла злочин невеликої тяжкості.

При цьому, обвинувачена щиро розкаялась у скоєному, сприяла розкриттю злочину, раніше не судима, вчинила злочин у неповнолітньому віці, шкода відшкодована у повному обсязі, за місцем навчання характеризується позитивно.

Вказані обставини суд визнає такими, що пом`якшують відповідальність обвинуваченої, та приходить до висновку про те, що у якості покарання до неї мають бути застосовані громадські роботи, та вона має бути звільнена від покарання, призначеного за ст.190 ч.1 КК України, на підставі ст.105 КК України з передачею її під нагляд її діду ОСОБА_9 ..

Так, відповідно до ст.100 КК України громадські роботи можуть бути призначені неповнолітньому у віці від 16 до 18 років на строк від тридцяти до ста двадцяти годин.

Нормами ст.56 КК України передбачено, що громадські роботи встановлюються на строк від шестидесяти до двохсот сорока годин, а санкцією ч.1 ст.190 КК України передбачено покарання у вигляді громадських робіт строком до двохсот сорока годин.

Таким чином, ОСОБА_8 суд призначає покарання за ст.190 ч.1 КК України у вигляді 30 годин громадських робіт, оскільки мінімальне покарання у вигляді громадських робіт, передбачене нормами ст.56 КК України, перевищує мінімальний розмір такого виду покарання, передбаченого для неповнолітніх статтею 100 КК України.

Норми КК України, що регламентують призначення покарання неповнолітнім, є переважними над нормами КК України в частині призначення покарання для повнолітніх осіб.

У таких випадках додаткового застосування ст.69 КК України для призначення покарання неповнолітньому закон не вимагає.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ст.190 ч.1 КК України, та призначити її покарання у вигляді 30 годин громадських робіт.

На підставі ст.105 КК України звільнити ОСОБА_8 від призначеного покарання, застосувати до ОСОБА_8 примусові заходи виховного характеру та передати ОСОБА_8 на поруки її діду ОСОБА_9 строком на 1/один/ рік/, попередивши ОСОБА_9 про характер суспільно-небезпечного діяння, вчиненого ОСОБА_8 , та про відповідальність в разі порушення взятого на себе зобов`язання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя