Справа № 127/3275/16-к
Провадження № 1-кп/127/588/16

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2016 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря - ОСОБА_2 ,
сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 ,
сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 13 в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Липовецьким РСУ ДМС України у Вінницькій області, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , раніше судимого:
- 09.12.2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,
- у вчиненні злочину передбаченому ч.1 ст. 186 КК України, відомості про який внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0006719 від 06.10.2015 року, -
В С Т А Н О В И В :

06.10.2015 року, біля 15.00 години, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні гастроному «Вінниця», що в м. Вінниці, по вул. А.Ющенка,8, помітив на шиї у незнайомої йому ОСОБА_6 золотий ланцюжок. З метою, відкритого заволодіння майном, ОСОБА_4 прослідував за ОСОБА_6 в напрямку будинку №117а по вул. Пирогова в м. Вінниці, зайшовши в під`їзд вищезгаданого будинку, біля ліфта на першому поверсі, умисно, з корисливих мотивів, відкрито, шляхом ривка зірвав із шиї ОСОБА_6 золотий ланцюжок загальною вагою 18.98 грам (583 проби), а також золоту іконку із зображенням Божої Матері, вагою 4,67 грам (585 проби), яка знаходилась на ланцюжку. Після чого з місця злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, своїми діями завдавши потерпілій ОСОБА_6 , згідно довідки Управління Національного банку України у Вінницькій області №90-02/50-004/6195 від 25.01.2016 року матеріальної шкоди на загальну суму 10 512 гривень 90 копійок.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та суду пояснив, що він дійсно вчинив злочин за обставин, викладених в обвинувальному акті, а саме: що йому були потрібні кошти, щоб оплатити комунальні послуги. В супермаркеті він побачив жінку з золотим ланцюжком на шиї, та вирішив йти за нею. Наздогнав останню в під`їзді, підбіг до неї та зірвавши ланцюжок втік, викрадений ланцюжок здав в ломбард «Скарбниця».
Цивільний позов визнав частково.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні суду пояснила, що вона 06.10.2015 року була в магазині біля будинку своїх знайомих. Коли зайшла в під`їзд, то за нею забіг обвинувачений ОСОБА_4 . Біля ліфта він привітався з нею, та вони вдвох чекали на прибуття ліфта, в той час як відкрилися двері ліфта ,він зірвав з неї ланцюжок та втік.
Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого та потерпілої, витягу з кримінального провадження №0006719 ( а.с.46), суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого у скоєнні злочину.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані стороною обвинувачення докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.
Так, судом враховано особу ОСОБА_4 , який являється особою раніше судимою (т.1 а.с. 49), однак даний злочин вчинив до постановлення попереднього вироку, на обліку лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.с. 61), перебуває на обліку у лікаря-нарколога (а.с.62).
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, який вину у вчиненні злочину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, враховуючи молодий вік обвинуваченого та те, що в нього на утриманні знаходиться малолітня дитина, суд приходить до висновку, що виправлення останнього можливе без його ізоляції від суспільства, а тому покарання необхідне та достатнє для його перевиховання та виправлення, а також для запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити, у виді позбавлення волі, звільнивши його на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 2, 3 ,4 ч.1 ст. 76 КК України та відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК України.
Обговорюючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 в порядку ст.127-129 КПК України в частині стягнення з обвинуваченого завданої злочином матеріальної шкоди в розмірі 33 110 гривень та моральної шкоди в розмірі 15 000 грн., суд приймає до уваги положення ст. 128 КПК України, ст. 1177 ЦК України, відповідно до яких особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого та шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Дослідивши надані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що в судовому засіданні позовні вимоги про стягнення завданої злочином матеріальної шкоди знайшли своє підтвердження, а тому позов в цій частині підлягає до задоволення повністю.
Приймаючи до уваги позицію викладену у постанові пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)». Розмір моральної шкоди ґрунтуються на душевних стражданнях та фізичному болі, які потерпіла зазнала внаслідок неправомірних дій обвинуваченого, а також втрати сну, спокою, душевної рівноваги внаслідок вимушених змін звичайного життєвого укладу. Суд, виходячи з принципів виваженості, розумності й справедливості, враховуючи особу обвинуваченого та його майновий стан, вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають зменшенню до 3000 гривень.
Щодо наявності витрат на правову допомогу та їх розмір, суд зазначає наступне.
Статтею 33 Правил адвокатської етики, схвалених Вищою кваліфікаційною комісією адвокатури при Кабінеті Міністрів України 01.10.1999 року, єдиною допустимою формою отримання адвокатом за надання правової допомоги клієнту є гонорар. Гонорар, отримуваний адвокатом за надання правової допомоги повинен бути законним за формою і порядком внесення і розумно обґрунтованим за розміром. При визначенні обґрунтованого розміру гонорару, беруться до уваги обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання доручення. Розмір гонорару і порядок його внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання правової допомоги.
Згідно із положенням ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акт прийому-передачі виконаних робіт та ін.), а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам закону.
Потерпілою ОСОБА_6 було надано квитанції №169 від 31.03.2016 та №170 від 28.03.2016 року про оплату правової допомоги на суму 470 гривень (т.1 а.с.35-36) А тому, суд, вважає, що витрати на правову допомогу потерпілою ОСОБА_6 обґрунтовані та підтверджуються належними доказами, та приходить до переконання, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349 ч.3, 368, 370, 373, 374 КПК України суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст. 186 КК України призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.
У відповідності до п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання призначеного за цим вироком та покарання призначеного вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 09.12.2015 року призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.
У відповідності до п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 33 110 гривень у відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 3 000 гривень у відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 470 гривень у відшкодування витрат на правову допомогу.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: