Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
28 березня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який представляє інтереси ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 23 лютого 2016 року про відмову в знятті арешту на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 23 лютого 2016 року відмовлено в задоволенні заяв ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про зняття арешту на нерухоме майно.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що у відповідності до ст.539 КПК України, заявники ОСОБА_9 та ОСОБА_8 не є особами, які мають право відповідно до норм кримінального процесуального законодавства України звертатися до суду з клопотаннями, а мають звертатися в порядку визначеному правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

В поданій на вирок суду апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 вважає, що рішення суду прийнято з порушенням норм процесуального права. Просить ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 23 лютого 2016 року скасувати та постановити нову, якою зняти арешт з виробничого приміщення по АДРЕСА_1 , загальною площею 559,1 кв. м. власник ОСОБА_7 та приміщення магазину по АДРЕСА_2 , загальною площею 334,9 кв.м. власник ОСОБА_8 , яке протиправно арештоване постановою слідчого СВ Рівненського МВВС УМВС України в Рівненській області ОСОБА_10 від 21.09.2011 у кримінальній справі №1/911-11.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи адвоката та прокурора, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Рівненського міського суду від 25.06.2013 року ОСОБА_11 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з конфіскацією майно. Цивільний позов ОСОБА_12 до ОСОБА_11 про стягнення шкоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_12 матеріальну шкоду в сумі 892 723 гривні та 50 000 гривень моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено за недоведеністю.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 20.12.2013 року та ухвалою колегії суддів судової палати Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.10.2014 року вирок Рівненського міського суду від 25.06.2013 року залишено без зміни.

Постановою слідчого СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області майора міліції ОСОБА_10 від 21.09.2011 року накладено арешт на нерухоме майно, зокрема: виробниче приміщення загальною площею 559,1 кв. м. за адресою АДРЕСА_1 , офісне приміщення за адресою АДРЕСА_2 , офісне приміщення з земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_3 , приміщення магазину за адресою АДРЕСА_4 .

У відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області перебуває зведене провадження №48187844 від 07.12.2014 року про стягнення боргу з ОСОБА_11 в сумі 5 546 660,80 грн на користь стягувачів.

Згідно ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Згідно постанови Верховного Суду України від 15 травня 2013 року №6-26цс13 у справі про звільнення майна з-під арешту, вбачається, що вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. В порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі, розглядаються заяви боржників на правильність арешту майна.

Відповідно до ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , не є учасниками кримінальної справи, які мають право відповідно до норм чинного законодавства звертатися до суду з заявами про зняття арешту, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно прийняв рішення, оскільки вони не є особами, що мають право відповідно до норм саме кримінально процесуального законодавства України звертатися до суду з вказаними клопотаннями.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.174, 537, 539 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 23 лютого 2016 року щодо відмови в задоволенні заяв ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про зняття арешту на нерухоме майно залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який представляє інтереси ОСОБА_7 та ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: ______________ ОСОБА_1

Судді:________________С.В.Гладкий_________________ ОСОБА_3