Справа № 153/2005/15-к
Провадження №11-кп/772/392/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження №0000516 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_8 на вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 21 січня 2016 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Глухів Сумської області, жителька АДРЕСА_1 , українка, громадянка України, з середньою освітою, неодружена, на утриманні має малолітню доньку: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацююча, раніше судима: вироком Ямпільського районного суду Вінницької області від 23.07.2010 року за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, покарання відбуте повністю, судимість не знята та не погашена,
визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України, з призначенням покарання у виді двох років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком в один рік та покладенням обов`язків, передбачених п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.
ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.
Будучи попередженою про кримінальну відповідальність згідно зі ст. 383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (злочину), ОСОБА_7 22.12.2015 року повідомила слідчому ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_10 про те, що 21.12.2015 року, біля 08 години 00 хвилин, ОСОБА_11 шляхом вільного доступу проник в кімнату житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , звідки умисно, таємно, з корисливих спонукань викрав із жіночої сумочки 700 гривень та мобільний телефон «Сіменс».
Про прийняття вказаного повідомлення слідчим ОСОБА_10 складено протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22.12.2015 року, який підписано ОСОБА_7 .
На підставі вказаного повідомлення про кримінальне правопорушення 22.12.2015 року слідчим внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000515 за ч. 3 ст. 185 КК України та розпочато розслідування.
Будучи допитаною в якості потерпілої у кримінальному провадженні №0000515 ОСОБА_7 показала, що дане повідомлення про крадіжку в повному обсязі не відповідає дійсності та є надуманим з метою притягнення її бувшого співмешканця ОСОБА_11 до кримінальної відповідальності.
Перший заступник прокурора Вінницької області ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок суду скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватою за ч. 2 ст. 383 КК України на 2 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком в один рік та покладенням обов`язків, передбачених п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України. В решті вирок залишити без змін. Вказує, що суд не взяв до уваги, що обвинуваченій не може бути призначено покарання у виді обмеження волі, оскільки вона має дитину віком до 14 років.
Заслухавши доповідача, виступ прокурора ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, думку обвинуваченої ОСОБА_7 , яка не заперечила проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який її засуджено, відповідає фактичним обставинам справи, обґрунтований та не заперечується в апеляційній скарзі.
Кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_7 також ніким не оспорюється.
Кримінальне провадження розглянуто в суді першої інстанції відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Разом з тим, слушними є доводи прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону, який не підлягав застосуванню, що потягло за собою невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості.
Суд першої інстанції не дотримався вимог ст. 65 КК України, згідно з якою обвинуваченому має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів з урахуванням його особи, ступеня тяжкості вчиненого злочину та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Крім того, ухвалюючи вирок відносно ОСОБА_7 та призначаючи їй покарання у виді 2 років обмеження волі, суд не взяв до уваги той факт, що згідно вимог ч. 3 ст. 61 КК України покарання у виді обмеження волі не застосовується до жінок, що мають дітей віком до 14 років.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_9 , 2007 року народження.
За таких обставин, єдиним допустимим видом покарання, яке могло бути призначене ОСОБА_7 за вчинене нею кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 383 КК України, відповідно до санкції даної частини ст. 383 КК України може бути лише позбавлення волі.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.
Враховуючи ряд пом`якшуючих обставин, відповідно до ст. 66 КК України, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, та відсутність обтяжуючих обставин, відповідно до ст. 67 КК України, колегія суддів дійшла висновку про доцільність призначення ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 383 КК України у виді позбавлення волі на мінімально допустимий строк відповідно до санкції вказаної статті.
Керуючись ст. 405, 407, 420 КПК України, суд,
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 21 січня 2016 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.
Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 383 КК України у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком в один рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтись для реєстрації до органів кримінально-виконавчої інспекції.
В решті вирок залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підписи) ОСОБА_3
ОСОБА_4
Згідно оригіналу.
Суддя: