Справа № 761/9714/16-к
Провадження № 1-кс/761/6031/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2016 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: особи, відносно якої розглядається клопотання,-підозрюваної ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві клопотання слідчого СУ ГУ Національної поліції в м.Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , внесене по кримінальному провадженню №0000212 від 15.01.2015р. за ч.2 ст.302, ч.2 ст.303 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваної

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Києва, українки, громадянки України, незаміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -
В С Т А Н О В И В :
14.03.2016р. до Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання слідчого, погоджене прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з 22год. вечора до 6.00год. ранку наступного дня з покладенням ряду процесуальних обов`язків до підозрюваної ОСОБА_3 .

Повноваження прокурора, захисника, які присутні при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, слідчим суддею перевірені.

Клопотання обґрунтоване тим, що в слідчим управління ГУ НП у м.Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000212 від 15.01.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що на території міста Києва в період січня 2015 по 05.11.2015, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_10 з метою отримання прибутків, забезпечували надання особами жіночої статі сексуальних послуг чоловікам за грошову винагороду.
З метою вчинення даних злочинів, ОСОБА_7 в різний період часу вступила в злочинну змову з ОСОБА_9 , 1986 року народження. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (колишня проститутка даного салону з псевдонімом « ОСОБА_11 »), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (колишня проститутка даного салону з псевдонімом « ОСОБА_12 ») та ОСОБА_10 (колишня проститутка « ОСОБА_13 »), ІНФОРМАЦІЯ_3 , залучивши останніх як адміністраторів салону еротичного масажу « ІНФОРМАЦІЯ_4 », які мали подібний до її злочинний досвід та оголосивши їм намір разом з ними зайнятись діяльністю з забезпечення надання особами жіночої статі сексуальних послуг чоловікам за грошову винагороду та утримання місць розпусти, звідництва для розпусти з метою наживи, і, отримавши добровільну згоду останніх розробила з ними спільний план злочинних дій.
Діючи відповідно до розробленого плану, ОСОБА_7 12.12.2012 з метою прикриття незаконної діяльності зареєструвалась як фізична особа підприємець і орендувала нежилі приміщення за адресами: АДРЕСА_2 , та АДРЕСА_3 , які обладнала під салон еротичного масажу назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та, які в подальшому використовувала для забезпечення зайняття, особами жіночої статі, проституцією.
В подальшому, досягнувши згоди, з особами жіночої статі, щодо умов надання послуг сексуального характеру, а саме задоволення статевої пристрасті клієнтів неприроднім способом, тобто доведення їх до оргазму шляхом дотиків до статевих органів руками та іншими оголеними частинами тіла (животом, грудьми, сідницями), мастурбації у вказаних вище приміщеннях, ОСОБА_7 діючи разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_14 залучили до зайняття проституцією ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб жіночої статі.
У період з 14.01.2015 по 05.11.2015, ОСОБА_36 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , з метою отримання прибутків вчинили дії, спрямовані на забезпечення заняття проституцією іншими особами, а саме: в різний час, в приміщеннях салону еротичного масажу « ІНФОРМАЦІЯ_4 » які знаходяться за адресами: АДРЕСА_2 , та АДРЕСА_3 , забезпечили надання, залученими ними до зайняття проституцією особами жіночої статі сексуальних послуг у вигляді доведення до оргазму шляхом дотиків до статевих органів руками та іншими оголеними частинами тіла «животом, грудьми, сідницями), мастурбації, за грошову винагороду наступним чоловікам: ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48
04.03.2016р. в рамках кримінального провадження №0000212 від 15.01.2015р. ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні умисних злочинів, спрямованих на створення та утримання місць розпусти, а також звідництва для розпусти, вчинені з метою наживи, за що передбачена кримінальна відповідальність за ч.2 ст.302 КК України, а також сутенерства, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, за що передбачена кримінальна відповідальність за ч.2 ст.303 КК України.

Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_3 підозри у вчиненні кримінальних на даний час підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: -матеріалами проведення негласних слідчих (розшукових) дій у виді контролю за вчиненням злочину, аудіо,- відеоконтроль особи, зняття інформації транспортних телекомунікаційних мереж проведеними відносно ОСОБА_36 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 та ОСОБА_10 ; - висновком експерта судово-медичної експертизи № 239-2015/о; - показаннями свідків ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 ; - протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками свідкам ОСОБА_38 , ОСОБА_42 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 ; - матеріалами кримінального провадження в сукупності.
Щодо наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий у клопотанні вказує на те, що підозрюваній ОСОБА_7 інкримінується вчинення умисного тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на від 4 до 7 років, у зв`язку з чим вона може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для кримінального правопорушення, незаконно вплинути на свідків та інших підозрюваних, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Наведене свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування до підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримала і просила задовольнити.

Вказуючи на те, що ОСОБА_3 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду поінформувала, що інша особа, яка причетна до даного кримінального провадження ,за даними органу досудового розслідування на цей час покинута територію України.

Підозрювана ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечили.

Підозрювана вказала, що по даному кримінальному провадженню її викликали фактично 1 раз 04.03.2016р., цього дня повідомили про підозру, а потім ще викликали в суд і на даний час це втретє вона викликана слідчим, тобто на всі виклики слідчого вона з`являється.

Захисник ОСОБА_5 наголосила на тому, що ОСОБА_3 проживає за місцем реєстрації, раніше до кримінальної відповідальності не притягалась.

Крім того, адвокат акцентував увагу на тому, що ідентичне клопотання слідчого про застосування до підозрюваної ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту вже було предметом розгляду слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва, який ухвалою від 09.03.2016р. відмовив у його задоволенні, в тому числі через недоведеність ризиків, передбачених ст.177КПК України.

Прокурор ОСОБА_4 щодо посилань адвоката ОСОБА_5 на попередню ухвалу слідчого судді, вказала, що минулого разу до суду було внесено клопотання із зазначенням іншого номеру кримінального провадження.

Адвокат ОСОБА_5 просила звернути увагу на те, що фактично слідчим суддею по аналогічному за змістом клопотанню про застосування запобіжного заходу винесено ухвалу, а те, що там було вказано інший номер провадження, то по суті це не змінює обставин, зазначених у повідомленні про підозру, оскільки те клопотання вносилось саме після оголошення підозри від 04.03.2016р. по кримінальному провадженню №0000212, копія якої долучена до даного клопотання. Постанови про об`єднання чи роз`єднання матеріалів кримінальних проваджень прокурор не надала.

Вислухавши осіб, які з`явились до розгляду клопотання, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, а також копії документів, які надані захисником, прокурором, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Виходячи з положень ст.176КПК України домашній арешт є другим по тяжкості запобіжним заходом, який полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби (ч. 1 ст.181 КПК України).

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, 1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При цьому, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, має врахувати обставини, визначені ст.178КПК України, в тому числі щодо міцності соціальних зв`язків, віку та стану здоров`я, наявності роботи, родини, місця проживання та інше.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального провадження слідчий суддя вважає, що він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно неї запобіжного заходу.

За результатами досліджених та оцінених документів, які долучені до клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що на даний час наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_3 кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.2 ст.302КК України, ч.2 ст.303КК України. Однак, слідчий суддя звертає увагу на зміст клопотання, зокрема аркуш №4, в якому двічі вказано, що ОСОБА_3 інкримінується вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.303КК України, а про злочин, передбачений ч.2 ст.302КК України у клопотанні не вказано. Крім того, з аркуша № НОМЕР_1 копії повідомлення про підозру від 04.03.2016р. вбачається, що ОСОБА_3 повідомлено про те, що вона підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.302 та ч.2 ст.303КК України, проте вже на аркуші №11 вказано: «Таким чином, своїми умисними діями, які направлені створення та утримання місць розпусти, звідництво для розпусти, вчинене з метою наживи, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.302 КК України». Ймовірно, що вказане речення свідчить про наявність описки, проте з даного питання прокурором жодних пояснень не надано.

Поряд з цим на питання слідчого судді щодо наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, якими обґрунтовується необхідність застосування до підозрюваної запобіжного заходу прокурор вказувала лише фактично на припущення, що остання під загрозою тяжкості можливого покарання може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також може вплинути на свідків та знищити докази, які ще не вилучені в ході досудового розслідування, проте яким саме чином прокурор так і не повідомила, як і не обґрунтувала можливість переховування ОСОБА_3 від органу досудового розслідування, тоді як остання раніше не судима, з`являється до слідчого, зареєстрована та проживає в м.Києві з родиною. Посилання прокурора на те, що інша особа залишила межі території України саме по собі не свідчить про те, що ОСОБА_3 також вчинить такі дії.

Крім того, слідчий суддя враховує ту обставину, що фактично питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту після повідомлення про підозру саме 04.03.2016р. вже було предметом розгляду слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва, який, як встановлено в судовому засіданні з пояснень сторін, ухвалою від 09.03.2016р. відмовив у його задоволенні.

Таким чином прокурором також жодним чином не мотивовано неможливість вжиття інших заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених ст.131КПК України.

Прокурором також необґрунтовано неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів з урахуванням обставин, передбачених ст.178КПК України, щодо її статусу, соціальних зв`язків, місця проживання, які слідчим суддею враховуються в сукупності з документами, наданими як стороною обвинувачення, так і стороною захисту.

З урахуванням наведеного слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором на даний час не доведено те, що підозрювана порушує покладені на нього процесуальні обов`язки, як і не доведено наявність у підозрюваної ризиків, зазначених у клопотанні, та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, що виключає застосування до підозрюваної запобіжного заходу.

Виходячи з положень ч.3 ст.194КПК України слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Таким чином, на даний час слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати підозрювану ОСОБА_3 прибувати протягом всього часу досудового розслідування за кожною вимогою до слідчого та прокурора по кримінальному провадженню №0000212.

При цьому підозрювана ОСОБА_3 має виконувати обов`язки, передбачені ст.42КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 205, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СУ ГУ Національної поліції в м.Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, залишити без задоволення.

Зобов`язати підозрювану ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати протягом всього часу досудового розслідування за кожною вимогою до слідчого СУ ГУ Національної поліції в м.Києві ОСОБА_6 , прокурора відділу прокуратури м.Києва ОСОБА_4 чи інших слідчих і прокурорів, які будуть здійснювати виклик в межах кримінального провадженння №0000212 від 15.01.2015р. за ч.2 ст.302, ч.2 ст.303 КК України.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва прокурором, підозрюваним, його захисником, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя: