04.10.2016 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/874/16-к
Провадження № 1-кп/533/81/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2016 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Козельщина Полтавської області кримінальне провадження, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000265 від 10.09.2016 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Пашківка, Козельщинського району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, на утриманні дітей не має, освіта професійно-технічна, офіційно не працюючого, раніше судимого:
1)02.12.2003 року Козельщинським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 3, ст. 190 ч. 2, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на3 роки;

2)14.06.2004 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 3, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

3)27.10.2009 року Деснянським районним судом м. Києва за ст. 15 ч. 3, ст. 289 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі.

4)22.03.2010 року Деснянським районним судом м. Києва за ст. 15 ч. 3 ст. 289 ч. 2, ст. 69, ст. 185 ч. 2, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

5)26.07.2013 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст. 190 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі.

6)22.10.2013 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст. 185 ч. 3, ст. 70 ч. 4 КК України до 3 років позбавлення волі.

7)26.11.2013 року Козельщинським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 3, ст. 70 ч. 4 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.395 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у порушенні правил адміністративного нагляду, що виразилось у самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Так, 13.04.2016 року ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука, Полтавської області, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено адміністративний нагляд як за особою, що звільняється з місць позбавлення волі, терміном на 1 рік.

Згідно ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука, Полтавської області обвинуваченому ОСОБА_3 застосували наступні обмеження: заборонено виходити з будинку (квартири) з 22-00 год. до 06-00 год; заборона виїзду в особистих справах за межі населеного пункту місця проживання без дозволу контролюючих органів про, що останньому було оголошено в судому засіданні.

25.04.2016 року обвинувачений ОСОБА_3 був поставлений на облік до Козельщинського ВП ГУ НП в Полтавській області та роз`яснено порядок відбування адміністративного нагляду, про що останній надав розписку про ознайомлення із встановленими обмеженнями і правилами адміністративного нагляду.

Незважаючи на встановлені обмеження обвинувачений ОСОБА_3 з метою ухилення від адміністративного нагляду, самовільно, без дозволу Козельщинського ВП ГУ НП в Полтавській області, 11.06.2016 року залишив постійне місце проживання в с. Булахи, Козельщинського району Полтавської області та поїхав до міста Києва в особистих справах, тим самим порушивши встановленні правила адміністративного нагляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , органом досудового слідства кваліфіковані за ст.395 КК України, оскільки він порушив правила адміністративного нагляду, що виразилось у самовільному залишенні останнього місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

20.09.2016 року між обвинуваченим та прокурором укладена угода про визнання винуватості у вищезазначеному кримінальному провадженні, яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000265 від 10.09.2016 року.

Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, зобов`язався: сприяти розслідуванню кримінального провадження у з`ясуванні всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений узгодили міру покарання останньому за вчинене ним злочин, передбачений ст. 395 КК України у виді 1 (одного) місяця арешту.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України вбачається, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Далі судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ст. 395 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості.

Зміст наданої суду угоди про визнання винуватості від 20.09.2016 року відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ст. 395 КК України, вину у вчиненні вищезазначеного злочину визнає повністю, погоджується на призначення узгодженого покарання. Цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, які були роз`ясненні судом. Усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, які передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, які передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні прохав затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки остання відповідає вимогам норм КПК України та КК України.

Захисник в судовому засіданні угоду про визнання винуватості підтримав та прохав її затвердити, оскільки вона відповідає інтересам обвинуваченого.

Далі, судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України вбачається, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд переконався, що наявні всі підстави для затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та державним обвинувачем.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого: є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого - не встановлено.

Також, з метою забезпечення виконання вироку суду та інших процесуальних рішень по справі і до вступу вироку в законну силу, суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, оскільки під час досудового слідства та судового розгляду відносно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 395, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 20.09.2016 року між прокурором прокуратури Козельщинського району Полтавської області ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000265 від 10.09.2016 року.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.

Обрати засудженому ОСОБА_3 запобіжний захід до набрання вироком законної сили у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього наступних обов`язків: прибувати за кожною вимогою судді до суду; не відлучатися з населеного пункту за адресою проживання АДРЕСА_1 ;повідомляти суд про зміну місця проживання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України зокрема:

1) обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок надрукований суддею в нарадчій кімнаті і є оригіналом.

Суддя