УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №295/3301/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 81 КК УКраїни Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
засудженого: ОСОБА_7 ,
представника КВІ: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 14 червня 2016 року,-
в с т а н о в и л а:
Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 14 червня 2016 року відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від подальшого відбуття додаткового покарання. Рішення суду обґрунтовано тим, що ОСОБА_7 не дотримані вимоги ст.81 КК України.
В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу суду скасувати, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання та звільнити його умовно-достроково від додаткового покарання. Посилається на те, що ухвала суду є незаконною і підлягає скасуванню, оскільки вона суперечить ст.ст. 81, 82 КК України, які були до нього застосовані, однак питання про звільнення від відбування додаткового покарання не розглядалось. Зазначає, що вказані статті не встановлюють будь-яких умов та строків для можливості звільнення нього від відбування додаткового покарання.
В судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги засуджений підтримав доводи, викладені в ній. Додатково пояснив, що після звільнення від відбування покарання у виді обмеження волі він відбув приблизно 10 місяців додаткового покарання позбавлення права обіймати посади в органах внутрішніх справ. При цьому таке відбування покарання чинить йому ряд незручностей, оскільки необхідно періодично з`являтися до КВІ за місцем проживання для реєстрації, приносити характеристики з місця проживання, що позбавляє його можливості працевлаштуватися в м.Києві та порушує його права.
Представник КВІ в судовому засіданні проти апеляційної скарги не заперечувала, просила її задовольнити, а також задовольнити і клопотання ОСОБА_7 про звільнення його від додаткового покарання, оскільки він на її думку має на це право.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого, представника КВІ та думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню.
Згідно ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і відбув не менше 2/3 строку покарання, призначеного йому судом. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався.
Як вбачається з матеріалів провадження, вироком Богунського районного суду м. Житомира від 24 червня 2010 року ОСОБА_7 був засуджений за ст.ст. 127 ч.2, 28 ч.1, 365 ч.1, 28 ч.1, 366 ч.2, 70 ч.1 КК України на 7 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах внутрішніх справ на 3 роки.
Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 11 серпня 2015 року він був умовно - достроково звільнений від подальшого відбування покарання у вигляді обмеження волі, на не відбутий строк покарання 1 рік 6 місяців 25 днів. Питання про умовно-дострокове звільнення від додаткового покарання засудженого ОСОБА_7 не ставилось і не розглядалось.
З огляду на викладене суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що саме з дати винесення ухвали Менського районного суду Чернігівської області тобто з 11 серпня 2015 року, слід обчислювати строк відбування засудженим призначеного йому додаткового покарання.
На даний момент ОСОБА_9 відбув менше двох третіх строку додаткового покарання, тому питання про звільнення його від додаткового покарання наразі є передчасним.
Посилання засудженого ОСОБА_9 в своїй апеляційній скарзі на те, що вимоги статтей 81, 82 КК України не встановлюють будь-яких умов та строків для можливості звільнення його від відбування додаткового покарання є надуманими та не відповідає змісту та суті вказаних норм.
Посилання апелянта на те, що у зв`язку з відбуванням додаткового покарання він вимушений періодично раз на місяць з`являтися до КВІ за місцем проживання для реєстрації, приносити періодично характеристики з місця роботи, що чинить йому перешкоду у працевлаштуванні в м. Києві, та докладає йому інші незручності у повсякденному житті, що є порушенням його конституційних прав, не може бути визнано колегією суддів обґрунтованими, оскільки виконання особою призначеного судом покарання та наявність відповідних у зв`язку з цим обмежень щодо його прав як громадянина та людини, само по собі не може розцінюватися як порушення таких прав та особистих інтересів, та не може бути безумовною підставою для задоволення клопотання про звільнення такої особи від відбування покарання, в тому числі і умовно-достроково.
Крім того ст.. 81 КК України визначає, що особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання, проте це є правом суду, а не обов`язком. Менський районний суд Чернігівської області 11 серпня 2015 року під час розгляду клопотання ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення не знайшов підстав для звільнення його від додаткового покарання, а сам засуджений ОСОБА_9 в своєму клопотанні таких вимог перед судом не ставив.
З огляду на викладене, підстав для скасування ухвали суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 14 червня 2016 року про відмову в задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення від додаткового покарання, - без зміни.
Ухвала апеляційного набирає чинності негайно після оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: