Справа №: 671/999/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 вересня 2016 року Волочиський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Волочиськ кримінальне провадження №0000268 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, із вищою освітою, провідного спеціаліста управління Державної казначейської служби у Волочиському районі, працездатної, розлученої, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, раніше не судимої,
в злочині за ч.1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В :
03.06.2016 року близько 08.50 години поблизу готелю «Дружба» по вул.Незалежності в м.Волочиськ, між потерпілою ОСОБА_8 та обвинуваченою ОСОБА_6 через малозначний привід, на грунті неприязних відносин виник конфлікт, під час якого обвинувачена умисно, гаманцем, який знаходився в її правій руці, нанесла один удар потерпілій в ліву щічну ділянку, заподіявши потерпілій тілесні ушкодження у вигляді припухлості м`яких тканин лівої щічної ділянки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні обвинувачена свою вину визнала частково, позов не визнала повністю, пояснивши, що потерпіла живе з її колишнім чоловіком, конфлікт 03.06.2016 року виник через дії потерпілої, яка його сама спровокувала, оскільки зустрівшись біля готелю потерпіла почала її обзивати, висловлюватися нецензурно, почала на неї наступати, тому вона хотіла її відштовхнути, що і зробила рукою, в якій був гаманець, в щоку, однак не била.
Вина обвинуваченої повністю підтверджується поясненнями потерпілої, свідка, дослідженими доказами.
Так потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що особисто з обвинуваченою раніше знайома не була, її теперішній чоловік раніше був одружений на обвинуваченій, тому вона їх переслідувала, одного разу в 2012 році навіть вдарила її на ринку під час вагітності, однак вона з цього приводу до правоохоронних органів не зверталася. 03.06.2016 року вона була на базарі з дочкою, побачивши обвинувачену вони перейшли на іншу сторону вулицю, що біля готелю «Дружба». Потім вона знову побачила обвинувачену, яка йшла їм назустріч, а проходячи біля них прошепотіла в її адресу нецензурні слова, на що вона сказала своїй дочці, що тій потрібно лікуватися, а потім обвинувачена вдарила її правою рукою з гаманцем в ліву щоку. Свій позов підтримує повністю, просить покарати обвинувачену.

Свідок ОСОБА_10 підтвердила, що бачила як обвинувачена замахнулася і мабуть нанесла рукою удар потерпілій.

Крім того, вина обвинуваченої також повністю підтверджується дослідженими матеріалами кримінального провадження, а саме:

даними протоколу від 03.06.2016 року прийняття заяви від потерпілої про вчинене щодо неї обвинуваченою кримінального правопорушення (а.с.61);

висновком експерта №148 від 03-10.06.2016 року, згідно якого у потерпілої виявлено тілесні ушкодження у вигляді припухлості м`яких тканин на лівій щічній ділянці, які могли виникнути від дії тупого твердого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею, не виключено в строки та за обставин, що викладені в постанові про призначення судово-медичної експертизи. Тілесні ушкодження за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Виявлене тілесне ушкодження могло утворитися як внаслідок одного так і більшої кількості прикладень травмуючої дії в ділянку лівої щоки. Характер і локалізація тілесного ушкодження у потерпілої не є специфічними чи характерними для утворення їх при падінні людини з висоти власного зросту (а.с.63);

даними протоколів проведення слідчих експериментів від 25.07.2016 року з таблицями ілюстрацій до них, з участю обвинуваченої та потерпілої, згідно яких вони підтверджували наявність між ними неприязних відносин та факт нанесення 03.06.2016 року удару обвинуваченою потерпілій, які співпадають з поясненнями потерпілої в суді (а.с.64-67).

Таким чином, тілесне ушкодження у потерпілої за своїм механізмом спричинення, локалізацією, часом виникнення, збігаються з часом нанесення їй тілесного ушкодження обвинуваченою і повністю узгоджуються із встановленими у судовому засіданні доказами, показами потерпілої, свідка та частково показами самої обвинуваченої, перебувають у прямому причинному зв `язку із умисними злочинними діями обвинуваченої та настанням тілесних ушкоджень у потерпілої та спростовують пояснення обвинуваченої, що вона потерпілу не вдарила, а лише відштовхнула.

Органом досудового слідства дії обвинуваченої вірно кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень, а оцінивши наявні докази, суд приходить до висновку про доведення вини обвинуваченої у вчиненні нею цього кримінального правопорушення, за що вона повинна нести кримінальну відповідальність.

При призначенні обвинуваченій покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Пом`якшуючими покарання обвинуваченої обставинами є наявність на її утриманні двох неповнолітніх дітей.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої не встановлено.
Крім того, суд враховує, що обвинувачена до кримінальної відповідальності притягується вперше, скоїла умисний злочин невеликої тяжкості, збитки від якого не відшкодовані через небажання потерпілої, працює, по місцю роботи та проживання характеризується позитивно, тому з врахуванням цього та думки потерпілої, суд вважає за можливе призначити їй покарання у виді мінімального штрафу згідно санкції ч.1 ст.125 КК України, що буде достатнім покаранням за скоєний нею злочин та попередженням вчинення нею нових злочинів.
Підстав для застосування ст.ст.11, 48, 69, 74 КК України суд не знаходить.

Потерпілою заявлено цивільний позов про стягнення 7000 грн. моральної шкоди та 3000 грн. витрат на правову допомогу.
На підставі ст.118 КПК України з обвинуваченої підлягають стягненню процесуальні витрати на правову допомогу потерпілій в сумі 3000 грн., що підтверджується долученою квитанцією та договором (а.с.47-48).

Що стосується моральної шкоди, то враховуючи, що потерпіла отримавши легкі тілесні ушкодження, безумовно зазнала моральних страждань від злочину, однак враховуючи невідповідність фактично заподіяної моральної шкоди сумі заявлених вимог, суд вважає, що заявлений розмір 7000 грн. є явно надмірним, а надана довідка про її звернення в лікарню 29.06.2016 року з приводу гіпертонічного кризу ніяким чином не може свідчити про причинно- наслідковий зв`язок із цим діагнозом та діями обвинуваченої, враховуючи пройдений час, тому позовні вимоги в цій частині слід задовольнити частково на суму 3000 грн., що буде розумним і справедливим розміром відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, призначивши їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Цивільний позов потерпілої задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 3000 грн. у відшкодування моральної шкоди та 3000 грн. процесуальних витрат на правову допомогу.

Міру забезпечення кримінального провадження обвинуваченій до вступу вироку в законну силу не обирати.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області через Волочиський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційних скарг, якщо їх не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після постановлення ухвали судом апеляційної інстанції.

Суддя