В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.10.2012 Білоцерківський міськрайонний суд в складі:

головуючий суддя Бобкова Н. В. ,

при секретарі Тарасенко А. В.,

за участю прокурора - Прокопенко Л.С.

захисника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Білої Церкви кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, гр. України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, в силу ст. 89 КК України судимості не маючого,-

в скоєнні злочину передбаченого ст.121 ч.1 КК України.-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 скоїв умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_3., тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, за

наступних обставин.

ОСОБА_2 близько 17 год. 26.04.2012 р. ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння прийшов до своєї кв. № 9, розташованої на третьому поверсі буд. № 72 по вул. Дачній в м. Біла Церква, де побачив свого сусіда ОСОБА_3

На грунті раптово виниклих неприязних відносин, причиною яких став виниклий між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 словесний конфлікт, останній, з метою заподіяння ОСОБА_3 тяжких тілесних ушкоджень, почав штовхати потерпілого та наносити йому удари руками в область голови, обличчя та тулубу, хапати потерпілого за волосся, намагався душити його, накинувши на шию потерпілого шкіряний повідок, в результаті чого заподіяв потерпілому ОСОБА_3, згідно висновку СМЕ № 172 /д від 27.06.2012 р. тілесні ушкодження у вигляді синців в області грудей, правого плечового суглоба та на кистях, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Після того, як ОСОБА_3 вдалося звільнитися від ОСОБА_2, він вибіг на сходинковий майданчик 3-го поверху вказаного будинку, де його наздогнав ОСОБА_2 та умисно почав наносити численні удари ногами в область живота та тулубу потерпілого.

В подальшому, тікаючи від ОСОБА_2 ОСОБА_3 зайшов до своєї кв. № 10, де намагався сховатися, однак, ОСОБА_2, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_3 та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій, зайшов у вищевказану квартиру слідом за потерпілим, де продовжив умисно наносити численні удари в область живота та тулубу ОСОБА_3, в результаті чого заподіяв потерпілому ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота з розривом великого сальника та кровотечею в черевну порожнину, що згідно висновку СМЕ №172/д від 27.06.2012 р. відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію - як небезпечні для життя.

У скоєному ОСОБА_2 чистосердечно розкоюється, просить суворо не карати і не позбавляти волі. При цьому зазначив, що дійсно, близько 17 год. 26.04.2012 р. він прийшов до вхідних дверей свого підїзду, де виявив, що не має ключів від домофону. Він подзвонив по домофону до квартири сусіда ОСОБА_3 з проханням відчинити двері підїзду. Останній почав грубо з ним розмовляти. Піднявшись до тамбуру, де розташовані їх квартири, постукав і двері тамбуру відчинив ОСОБА_3, вони почали сваритися, а потім штовхатися, в звязку з тим, що був дуже обурений поведінкою сусіда. Коли він схопив потерпілого за обличчя, його палець випадково потрапив до рота ОСОБА_3, і останній вкусив його за палець та не відпускав. Намагаючись звільнитися, він декілька разів вдарив потерпілого ліктем руки в область голови, а потім, заштовхавши до його ж квартири, повалив потерпілого на підлогу та наніс декілька ударів ногою в область живота, після чого пішов додому.

В подальшому він дізнався, що ОСОБА_3 госпіталізовано до Білоцерківської МЛ№2, де останнього прооперовано.

Визнаючи себе повністю винним у скоєнні вказаного злочину, ОСОБА_2 просив суд в силу ст.299 КПК України не досліджувати докази по справі стосовно фактичних обставин справи, зібрані досудовим слідством, які не оспорює. Заявлений та уточнений потерпілим цивільний позов в сумі 2768 грн. визнав в повному обсязі.

В зв'язку з вищевикладеним, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно

фактичних обставин справи, оскільки вони не оспорюються підсудним. При цьому права та наслідки вказаної відмови підсудному детально роз'яснені.

Дії ОСОБА_2 органами досудового слідства вірно кваліфіковані за ст.121 ч.1 КК України,

оскільки він скоїв умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_3 тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння

Обираючи покарання підсудному, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки

скоєного злочину, особу підсудного, обставини справи.

ОСОБА_2 як особа за місцем проживання характеризується негативно, скоїв злочин в стані алкогольного спяніння.

ОСОБА_2 чистосердечно розкаюється у скоєному злочині, сприяв слідству, частково відшкодував завдані збитки потерпілому, є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи - наведені обставини суд розцінює як помякшуючі відповідальність

Потерпілий просив підсудного суворо не карати і не позбавляти волі..

З врахуванням всіх наведених вище обставин, суд рахує, що виправлення та перевиховання ОСОБА_2 можливе без відбування покарання, з випробуванням.

Речовий доказ по справі: одяг потерпілого ОСОБА_3Ф.( майка, кофта, спортивні штани) які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського МВ - необхідно повернути потерпілому по-приналежності, змиви речовини бурого кольору які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського МВ ( а.с. 84 ) - необхідно знищити.

Судові витрати у справі відсутні.

Заявлений потерпілим цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди підлягає стягненню з підсудного на користь потерпілого з врахуванням відшкодованої суми - 4000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України і призначити покарання - 5(п'ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного судом покарання, якщо він на протязі іспитового строку 3(три) роки не вчинить новий злочин та виконає покладені на нього обов'язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Контроль за поведінкою ОСОБА_2 покласти на відділ виконання покарань Білоцерківського МВВС за місцем проживання засудженого.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування збитків 2768 (дві тисячі сімсот шістдесят вісім) грн.

Речовий доказ по справі: одяг - повернути потерпілому ОСОБА_3, змиви - знищити.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 15 діб після проголошення через Білоцерківський міськрайонний суд.

Суддя: Н. В. Бобкова