Справа № 464/7733/15-к
пр.№ 1-кп/464/43/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.07.2016 року
Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження, внесене 27 липня 2015р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002063 відносно:

Р и б а к о в ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Цибикнур Медведівського району Марійської АССР Російської Федерації, без зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання, громадянин України, не працює, з середньою освітою, неодружений, раніше судимий: 17.06.2002 р. Личаківським районним судом м.Львова за ст.ст.185, ч.2, 15, 185 ч.3, 194 ч.1, 70 КК України до 4 років позбавлення волі, 17.08.2006р. Личаківським районним судом м.Львова за ст.190 ч.2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, 29.10.2008р. Святошинським районним судом м.Києва за ст.186 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі, 30.01.2014р. Сихівським районним судом м.Львова за ст.309 ч.1 КК України до 3 місяців арешту, 27.07.2015р. Сихівським районним судом м.Львова за ст.185 ч.1 КК України до 4 місяців арешту, покарання не відбуте, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_8 27 липня 2015 року о 00.10 год. неподалік магазину «Алко Маркет», що по вулиці Дністерській, 2 у м.Львові, повторно, за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, із застосуванням насильства, яке не було небезпечним для життя і здоров`я, штовхнули потерпілого ОСОБА_7 , внаслідок чого він впав на землю, та схопивши його рукою за шию, відкрито заволоділи його мобільним телефоном марки «HTC Desire 600 dual sim» вартістю 1900грн., сім картою мобільного оператора «Лайф» № НОМЕР_1 вартістю 11,88грн., на рахунку якої було 6 грн., картою пам`яті «Трансенд» на 16 Гб. вартістю 118,75грн., мобільним телефоном марки «Acer V360» вартістю 1163,75грн., сім картою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_2 , вартістю 11,88грн., картою пам`яті «Трансенд» на 16 Гб вартістю 118,75грн., MP3-програвачем марки «Айпод 4 Джі 32 ГБ», вартістю 1472,50грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 4803,51грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винним себе в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав частково та пояснив наступне. Дійсно 27 липня 2015 р. перебуваючи на вул.Дністерській, 2 в м.Львові, познайомився з потерпілим ОСОБА_7 , та разом із ним та іншими особами вони споживали спиртні напої. Дійсно між ним та потерпілим мав місце конфлікт, однак потерпілого він не штовхав та жодного насильства до нього не застосовував. Потерпілий перебував у стані алкогольного сп`яніння, а належні йому речі повипадали у нього та знаходились біля нього на землі, він ж таємно їх викрав. Відтак, вчинив тільки крадіжку згаданих предметів.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами:

-даними в судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_7 про те, що до вчинення кримінального правопорушення з обвинуваченим знайомий не був. Вночі з 26 на 27 липня 2015 р. він із знайомими випивали пиво. Коли він йшов додому та розмовляв по телефону, біля магазину «Алко Маркет», що по вул.Дністерській в м.Львові, до нього підійшов обвинувачений і попросив телефон, щоб подзвонити. Вони поспілкувались і обвинувачений запропонував випити. Згодом в них почалась суперечка, під час якої обвинувачений штовхнув його, від чого він впав, схопив його за шию та з невідомим викрали в нього речі та втекли. Після цього, він подзвонив в міліцію. Під час впізнання, яке проводилося через декілька днів після події, серед чотирьох чоловіків він впізнав обвинуваченого, як особу яка його пограбувала;

-даними в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_10 про те, 27 липня 2016 р. вночі він разом з обвинуваченим і потерпілим випивали спиртні напої. Після того, як алкоголь закінчився, він відлучився, а коли повернувся, то потерпілого вже не було. Обвинувачений же запропонував йому здати в ломбард мобільний, повідомивши, що такий знайшов на землі;

-даними в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_11 про те, що обвинувачений приніс йому мобільний телефон марки «HTC Desire 600 dual sim» на підзарядку, який він через декілька днів добровільно видав працівникам міліції;

-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 31 липня 2015р., складеному в присутності понятих, відповідно до якого потерпілий серед чотирьох осіб, які пред`являлися йому для впізнання, впізнав обвинуваченого по статурі, формі обличчя, носу, короткому волоссю, кольору шкіри як особу, яка 27 липня 2015 р. в ході конфлікту відкрито заволоділа його майном;

а.с.77-79

- даними протоколу огляду речей від 06 серпня 2015 р., згідно з яким оглянуто мобільний телефон марки «HTC Desire 600 dual sim» та MP3-програвач марки «Айпод 4 Джі 32 ГБ»;

а.с.90

- даними довідки повного товариства «ЛОМБАРД «АВЕРС» (ПП «ВОЛЬТА» І КОМПАНІЯ) №107/15 від 30 липня 2015 р. з додатками, згідно з якою ОСОБА_10 27 липня 2016 р. здано в ломбард плеєр «Айпод»;

а.с.85-87

-даними висновку судової товарознавчої експертизи №1632, складеної 10 травня 2016 р. Льівським науково-дослідним інститутом судових експертиз про те, що вартість викраденого на момент вчинення злочину становить: мобільного телефону марки «Acer V360» (з урахуванням зносу) - 1163,75грн.; мобільного телефону марки «HTC Desire 600 dual sim» (з урахуванням зносу) - 1900 грн.; MP3-програвачем марки «Айпод 4 Джі 32 ГБ» - 1472,50 грн.; середня ціни на карту - пам`яті «Трансенд» на 16 Гб - 118,75грн, сім-карту мобільного оператора «Лайф», сім-карту мобільного оператора «Київстар» по 11,88грн. відповідно;

а.с.158-160

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Згідно з ч.2 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Відповідно до ч.4 цієї ж статті усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, покладається на прокурора.

У процесі розгляду справи суд при всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу та в їх сукупності з точки зору достатності і взаємозв`язку, прийшов до переконання про наявність в діянні обвинуваченого ОСОБА_8 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а саме відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб. Суд не бере до уваги показань обвинуваченого щодо вчинення ним таємного викрадення майна і сприймає їх як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення та уникнення кримінальної відповідальності за вчинене.

Так, винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується показаннями у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_7 , який детально та послідовно розповів про вчинене відносно нього правопорушення та чітко вказав на обвинуваченого, як особу яка його вчинила, разом з іншою не встановленою слідством особою. Ствердив, що обвинувачений штовхнув його, схопив за шию, тобто шляхом застосування насильства, яке не було небезпечним життя і здоров`я, відкрито викрав його майно. При цьому, суд не має підстав не вірити показанням потерпілого, оскільки такий до дня вчинення кримінального правопорушення з обвинуваченим знайомий не був, судом не здобуто доказів чи підстав з яких він може оговорювати обвинуваченого, а тим більше після попередження про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань у відповідності до вимог ст.384 КК України.

Відтак, доводи ОСОБА_8 щодо невинуватості у вказаній частині обвинувачення жодним чином не підтверджені, є голослівними та спростовуються доказами, наданими стороною обвинувачення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_8 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК України, так як він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, повторно, за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 на підставі ст.ст.65, 66-68 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, вчинення обвинуваченим злочину, який згідно із ст.12 КК України, є тяжким, особу обвинуваченого, який не працює, неодружений, на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, не має зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання, має судимість та неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні умисні корисливі злочини, однак на шлях виправлення не став та вчинив злочин передбачений ч.2 ст.186 КК України.

Таким чином, враховуючи суспільну небезпечність вчиненого, характер і ступінь тяжкості злочину, рецидив злочинів, особу обвинуваченого, який вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України визнав частково, його соціальний статус, характеристику та те, що він не займається суспільно-корисною діяльністю, шкода потерпілому відшкодована частково (повернуто вилучене), відповідно до принципу індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку про призначення йому покарання в межах санкції ч.2 ст.186 КК України, пов`язаного з ізоляцією від суспільства та поміщення до кримінально-виконавчої установи закритого типу, у виді позбавлення волі.

Однак, з огляду на те, що дане кримінальне правопорушення вчинено до постановлення вироку Сихівським районним судом м.Львова від 27 липня 2015р. покарання обвинуваченому слід призначити за сукупністю злочинів вчинених ним за даним вироком на підставі ч.1 та ч.4 ст.70 КК України, застосувавши принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим, та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі за даним вироком.
При цьому, за умовами ч.5 ст.72 КПК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається, зокрема, строк тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.

Так, ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 31серпня 2015р. до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, який продовжувався відповідними ухвалами суду.

Таким чином, початок строку відбування покарання слід рахувати з 31 серпня 2015 р., зарахувавши в строк відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 31 серпня 2015 р. по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У відповідності до ст.124 КПК України з обвинуваченого в користь держави підлягають стягненню судові витрати за проведення експертизи в розмірі 2202грн.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, с у д , -

з а с у д и в :
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі.

На підставі ч.1 та ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів за вироком Сихівського районного суду м.Львова від 27 липня 2015р., шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 31 серпня 2015р., зарахувавши в строк відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 31 серпня 2015р. по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 2202 грн. судових витрат за проведення експертизи.
Речові докази повернуті потерпілому ОСОБА_7 , - залишити останньому.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_8 залишити без змін взяття під варту.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий
Оригінал виготовлено в одному екземплярі.