Справа № 201/1096/16-к
Провадження № - 1кп/201/102/2016
УХВАЛА
10 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000126 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Павлоград, Дніпропетровської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченій у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачена ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України.

12.03.2016 р. закінчується строк тримання під вартою обвинуваченої, а тому судом поставлено питання доцільності продовження цього строку.

Прокурор просив продовжити строк тримання обвинуваченої під вартою, так як остання не має постійного місця проживання на території м. Дніпропетровська і існує ризик ухилення обвинуваченої від явки до суду, а також вона може намагатись вплинути на недопитаних свідків у даному кримінальному провадженні.

Захисник просив відмовити в продовженні запобіжного заходу посилаючись на те, що у обвинуваченої не має наміру переховуватись від суду, прокурором не доведено наявність ризиків та запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зможе забезпечити виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків.

Обвинувачена також просила не продовжувати їй запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як вона має місце проживання в м Дніпропетровську і ухилятись від суду наміру не має.

Суд, вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченої під вартою, заслухавши учасників процесу, враховує відсутність соціальних зв`язків та постійного місця проживання обвинуваченої в м. Дніпропетровську, її вік, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій у разі визнання її винною у злочині передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України, яке являється тяжкими, те що остання будучи притягнутою до відповідальності за ч. 2 ст. 190 КК України в Донецькій області, знову обвинувачується у вчиненні двох злочинів проти власності, а тому суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченій строк її тримання під вартою, так як на сьогоднішній день наявний ризик визначений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачена, розуміючи тяжкість можливого покарання та маючи можливість виїхати за межі України, може спробувати ухилитись від суду.

В той же час суд вважає за необхідне на підставі ч. 3 ст. 183 КПК України визначити розмір застави за умови внесення якого обвинувачена підлягає звільненню з-під варти.

Визначаючи розмір застави, суд враховує вищеперелічені обставини та особи обвинуваченої та вважає за необхідне визначити розмір застави в сумі 110 240 гривень, оскільки саме такий розмір застави здатен забезпечити виконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 331 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 до 31 квітня 2016 року.

Встановити, що у разі внесення обвинуваченою ОСОБА_3 або іншою фізичною чи юридичною особою на депозитний рахунок № 0001, отримувач Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, ГУК у м. Києві/м.Київ/22030200, , МФО 820019, застави у розмірі 110 240 гривень, ОСОБА_3 підлягає звільненню з-під варти.
У разі внесення застави та звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 з-під варти зобов`язати її прибувати за кожною вимогою, не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_3 , що у разі порушення обов`язків, покладених на неї у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Головуючий суддя ОСОБА_1