Номер провадження: 11-кп/785/1218/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.09.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого: адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження заапеляційною скаргою прокурора прокуратури Одеської області ОСОБА_6 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеса від 19.07.2016 року, якою у підготовчому судовому засіданні відмовлено в затвердженні угоди про визнання винуватості між прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 та обвинуваченим

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Кишинів Республіки Молдова, громадянином України, з середньою спеціальною освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимим,
та матеріали кримінального провадження №0000073 від 31.05.2016 рокуповернуто прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468 475 КПК України,-

встановив:
Відповідно до матеріалів кримінального провадження, органами досудового слідства ОСОБА_8 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України, а саме у тому, що він, не маючи наміру займатись підприємницькою діяльністю, переслідуючи корисливу мету на отримання грошової винагороди в розмірі 500 (п`ятсот) гривень, надав згоду невстановленій слідством особі зареєструвати на своє ім`я підприємства: ТОВ «Євротехноком плюс», ТОВ «Агровелес», ТОВ «Тавріка Агро», тобто стати засновником та директором вказаних підприємств без мети фактичного здійснення фінансово-господарської діяльності.

На виконання свого злочинного наміру та з метою реєстрації зазначених підприємств, а саме ТОВ «Євротехноком плюс», ТОВ «Агровелес», ТОВ «Тавріка Агро», в період з 24.11.2014 року по 30.03.2015 року ОСОБА_8 , підписав заздалегідь підготовлені щодо діяльності цих підприємств протоколи загальних зборів учасників, засвідчив своїм підписом статути зазначених підприємств та підписав документи щодо відкриття рахунків.

Після вчинення усіх необхідних дій, які пов`язані зі створенням підприємств, усі документи щодо їх реєстрації, обвинувачений передав невстановленій слідством особі, тим самим був пособником у вчиненому злочині.

Відмовляючи в затвердженні угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, суд мотивував своє рішення тим, що виходячи із формування підозри, яку викладено в угоді, неможливо зробити висновок щодо наявності чи відсутності іншої кваліфікуючої ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України, а саме розміру шкоди, яку було заподіяно фіктивним підприємництвом державі, банкові, кредитним установам, іншим юридичним особам або громадянам.

Крім того, з урахуванням викладених прокурором фактичних обставин справи, а саме пособництва ОСОБА_8 у фіктивному підприємстві, створенні і придбанні протягом 2014-2015 років трьох суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) ТОВ «Євротехноком плюс», ТОВ «Агровелес» та ТОВ «Тавріка Агро» з метою прикриття незаконної діяльності, районний суд послався на наявність в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205 КК України, за кваліфікуючою ознакою повторності, що у відповідності до положень п.1 ч.7 ст.474 КПК України вказує на неможливість затвердження зазначеної угоди.

Не погоджуючись з прийнятим суддею рішенням, прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Одеської області ОСОБА_6 була подана апеляційна скарга, в якій він посилаючись на необґрунтованість, незаконність ухвали суду першої інстанції, просить скасувати ухвалу та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

В обгрунтування своїх доводів прокурор вказує, що зміст спрямованої до суду угоди про визнання винуватості у повній мірі відповідає вимогам ст. 474 КПК України, оскільки вказана угода містить усі необхідні реквізити та посилання на ст. 473 КПК України щодо наслідків її укладання та затвердження.

Крім того прокурор зазначає, що на його думку, у підготовчому судовому засіданні, приймаючи рішення про відмову в затвердженні угоди, суд першої інстанції вийшов за межі судового розгляду та у порушення ст. 337 КПК України, під час його проведення проаналізував обставини кримінального провадження, вдався до оцінки доказів та зробив необґрунтований висновок щодо кваліфікації дій обвинуваченого за іншою статтею кримінального закону. При цьому прокурор також послався на допущені районним судом порушення порядку судового розгляду, ненадання можливості оголошення обвинувального акту та безпідставне повернення обвинувального акту прокурору.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції; захисника обвинуваченого, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, а ухвала районного суду скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційних скарг.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею 474 КПК України регламентований загальний порядок судового провадження на підставі угоди.

Частиною 7 ст.474 КПК України передбачено обов`язок суду щодо перевірки угоди на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону і зазначені підстави, у разі встановлення яких суд відмовляє в затвердженні угоди, а саме якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Зазначеною нормою також передбачено, що у разі відмови в затвердженні угоди, досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Оскільки рішення районного суду щодо не затвердження угоди про визнання винуватості не може бути переглянуто в апеляційному порядку, про що судом було прийнято відповідне рішення в порядку вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження, апеляційний суд позбавлений можливості переглянути ухвалу районного суду в частині відмови у затвердженні угоди і надати правову оцінку прийнятому рішенню.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги прокурора про безпідставне повернення обвинувального акту апеляційний суд вважає необгрунтованими, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи.

Частиною 3 ст.314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти відповідні рішення, в тому числі положеннями п.1 ч.3 зазначеної статті визначено, що суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу;

З матеріалів судового провадження видно, після надходження до суду угоди про визнання винуватості та обвинувального акту, районний суд призначив підготовче судове засідання на 24.06.2016 року (а.с.25).

У підготовчому судовому засіданні, у відповідності до вимог закону, районний суд розглянув питання щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим та прийшов до висновку про необхідність відмови у її затвердженні.

Разом з тим, згідно до положень п.1 ч.3 ст.314 КПК України, прийнявши рішення про відмову у затвердженні цієї угоди, районний суд був зобов`язаний був повернути матеріали кримінального провадження для продовження досудового розслідування і не вправі був розглядати обвинувальний акт, оскільки це суперечило би вимогам ст.314 КПК України.

Саме це рішення районний суд прийняв в оскаржуваній ухвалі та у відповідності до вимог п.1 ч.3 ст.314 КПК України повернув прокурору кримінальне провадження для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 КПК України.

Доводи прокурора про порушення районним судом порядку проведення судового засідання та неприйняття заходів щодо оголошення прокурором обвинувального акту не грунтуються на законі, оскільки його оголошення, у відповідності до положень параграфу 3 глави 28, а саме ч.2 ст.347 КПК України, передбачено саме під час проведення судового розгляду, а не під час підготовчого судового засідання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та підтверджено прокурором у суді апеляційної інстанції, укладена між прокурором та обвинуваченим угода про визнання винуватості була укладена на стадії досудового розслідування, в зв`язку з чим районний суд правильно прийшов до висновку про необхідність повернення матеріалів кримінального провадження для продовження досудового розслідування.

За наведених вище обставин, апеляційний суд не вбачає жодних порушень вимог закону під час проведення підготовчого судового засідання, та не вбачає жодних підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали районного суду.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд Одеської області,-

постановив:
Апеляційну скарга прокурора прокуратури Одеської області ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеса від 19.07.2016 року, якою відмовлено в затвердженні угоди про визнання винуватості між прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000073 від 31.05.2016 рокуповернуто прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468 - 475 КПК України, - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4