Справа №578/1210/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/501/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження за апеляційною скаргою представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 на вирок Краснопільського районного суду Сумської області від 21 березня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , не судимий,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1122 грн. 00 коп.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 судові витрати у сумі 184, 14 грн. за проведення експертизи.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Відповідно до вироку суду ОСОБА_7 визнано винним і засуджено за те, що він 10.12.2015 року близько 1 години 45 хвилин, передбуваючи біля території господарства ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_2 відкрито викрав з автомобіля ВАЗ 21070 державний номер НОМЕР_1 , що знаходився на подвір`ї за вказаною адресою, автомагнітолу Panasonic, належну потерпілому, завдавши тим самим матеріальні збитки останньому на суму 459 грн., був помічений потерпілим, але не звертаючи на це залишив місце пригоди.

У поданій апеляційній скарзі представник потерпілого адвокат ОСОБА_9 , не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, порушує питання про його скасування в зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Свої вимоги адвокат мотивує тим, що суд невірно кваліфікував дії ОСОБА_7 та наголошує на перекваліфікації дії останнього на ч.2 ст.186 КК України, оскільки інкримінований злочин останній вчиняв за попередньою змовою з особами на прізвище ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , про що, зі злів представника потерпілого, вказав сам обвинувачений, та дав з цього приводу відповідні показання свідок ОСОБА_12 , окрім того зауважує на наявності в діях ОСОБА_7 ознак і іншого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.350 КК України, та вказує, що стороною обвинувачення та судом були відхилені заявлені ним клопотання, що є фактом неповноти судового розгляду справи, та у сукупності свідчить про прийняття судом незаконного судового рішення.

У запереченні на апеляційну скаргу прокурор не погоджується з вимогами представника потерпілого, вважає їх надуманими та такими, що спростовуються матеріалами кримінального провадження, а ухвалений відносно ОСОБА_7 вирок суду вважає обґрунтованим, належно вмотивованим та законним.

У запереченні на апеляційну скаргу обвинувачений не погоджується з вимогами представника потерпілого та вважає, що доводи побудовані виключно на припущеннях, при цьому ухвалений відносно нього вирок суду вважає обґрунтованим, належно вмотивованим та законним.

Заслухавши суддю-доповідача про обставини кримінального провадження та зміст поданої апеляційної скарги, думку потерпілого ОСОБА_8 та представника потерпілого ОСОБА_9 на підтримку поданої апеляційної скарги, міркування прокурора ОСОБА_6 з приводу законності та обґрунтованості вироку, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги представника потерпілого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

За змістом ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами, які є достовірними, допустимими і достатніми.

Так, дані висновки суду підтверджуються крім особистих показань самого обвинуваченого ОСОБА_7 про відкрите викрадення автомагнітоли, показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який суду пояснив, що 10 грудня 2015 року близько 01 години ночі він виявив, що до його автомобіля, припаркованого поряд з господарським подвір`ям, йшли 3 невідомі особи, він почав кричати, ці особи втекли, а з салону його автомобіля, вискочив чоловік та почав тікати; показаннями свідка ОСОБА_13 , який суду пояснив, що цього дня, за проханням потерпілого ОСОБА_8 , перекриваючи дорогу власним автомобілем з метою затримання злочинців що вчинили крадіжку, бачив, що за кермом автомобіля, який зіткнувся з його автомобілем, був ОСОБА_7 ; протоколом огляду місця події від 10.12.2015 року - автомобіля ОСОБА_8 , звідки викрадено автомагнітолу (а.с.99), ксерокопією свідоцтва про реєстрацію автомобіля потерпілого (а.с.100), що підтверджує належність останньому вказаного транспортного засобу, протоколом впізнання (а.с.102-105), зі змісту якого вбачається, що свідок ОСОБА_13 впізнав обвинуваченого ОСОБА_7 , який керував вищевказаним транспортним засобом, протоколом огляду місця події (а.с.106-116), за змістом якого підтверджується вилучення викраденої магнітоли; протоколом пред`явлення для впізнання (а.с.119-122), з якого вбачається впізнання потерпілим магнітоли, викраденої в нього, висновком судово-товарознавчої експертизи №559 від 23.12.2015 року (а.с.125-127), яким підтверджується вартість викраденого майна.

Всі обставини кримінального провадження досить повно були досліджені судом при розгляді справи.

Що стосується доводів апеляційної скарги адвоката з приводу невірної кваліфікації судом першої інстанції дій обвинуваченого ОСОБА_14 за ч.1 ст.186 КК України та тверджень щодо перекваліфікації дій останнього на ч.2 ст.186 КК України, а також наявності в діях ОСОБА_7 ознак і іншого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.350 КК України, то колегія суддів вважає необґрунтованими виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, органом досудового розслідування і судом кваліфіковано дії ОСОБА_7 щодо відкритого викрадення чужого майна (грабіж) за ч.1 ст. 186 КК України, з чим погоджується і колегія суддів. Окрім того, обвинувачення за ч.2 ст. 186 КК України з кваліфікуючою ознакою «за попередньою змовою групою осіб» та за ч.2 ст.350 КК України ОСОБА_7 в межах даного провадження не пред`являлось, а тому суд першої інстанції відповідно до вимог ч.1 ст. 337 КПК України розглянув кримінальне провадження в межах висунутого ОСОБА_7 обвинувачення відповідно до обвинувального акта та, в свою чергу, суд апеляційної інстанції згідно вимог ч.4 ст. 404 КПК України не має права розглядати обвинувачення, що не було висунуте в суді першої інстанції, окрім того, досудове розслідування за фактом спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 350 КК України проводиться в межах кримінального провадження № 0000429, що стверджується листом прокуратури від 04.03.2016 року (а.с.92).

Не заслуговують на увагу колегії суддів і твердження адвоката ОСОБА_9 з приводу визнавальних показів обвинуваченого ОСОБА_7 щодо вчинення вказаного злочину разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та надання з приводу наведених обставин показань свідком ОСОБА_12 , оскільки під час досудового розслідування та у ході судового розгляду, обвинувачений зазначив, що злочин ним вчинено самостійно, окрім того показання ОСОБА_12 що на час зіткнення автомобілів в автомобілі з обвинуваченим була ще одна особа не доводять факту вчинення ОСОБА_7 відкритого викрадення чужого майна (грабежу) за попередньою змовою групою осіб.

Колегія суддів вважає необґрунтованими і доводи апеляційної скарги про неповноту судового розгляду в зв`язку з відхиленням клопотання про проведення слідчих дій, оскільки судом першої інстанції рішення щодо відмови у задоволенні клопотання представника потерпілого належним чином мотивоване, окрім того клопотання було заявлено після виконання вимог ст.. 363 КПК України, після з`ясування обставин та перевірки їх доказами.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції, додержуючись вимог ст. 65 КК України, урахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості, особи обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, в якості пом`якшуючих обставин врахував, що останній вперше притягується до кримінальної відповідальності, має молодий вік, добровільно відшкодував завдані ним збитки, при цьому взяв до уваги відсутність обставин, що обтяжують покарання, крім того зауважив на ступеню суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, і вмотивовано призначив обвинуваченому покарання в межах санкції ч.1 ст. 186 КК України у виді штрафу, що є необхідним та достатнім для перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Порушень кримінального процесуального закону, які б тягли скасування чи зміну вироку колегією суддів встановлено не було.

Враховуючи викладене, та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Краснопільського районного суду Сумської області від 21 березня 2016 року, щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст.186 КК України залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника потерпілого - адвоката ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.