ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К Справа № 636/2328/16-к
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ Провадження № 1-кп/636/320/16
03 серпня 2016 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
В С Т А Н О В И В:
02.10.2014 наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 56 (по стройовій частині) військовослужбовця, призваного на час проведення мобілізації, солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини та призначено на посаду старшого навідника вогневого розрахунку 1 мінометного взводу 3 батальйону оперативного призначення. Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст.ст. 9, 12, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України.
08.01.2015 солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , під час мобілізації на особливий період, самовільно залишив розташування польового табору військової частини НОМЕР_1 , який дислокувався поряд з селищем АДРЕСА_2 , свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, про своє місце знаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв, не приймаючи мір для повернення до військової частини. 24.06.2016 солдат ОСОБА_4 самостійно прибув до військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону та заявив про себе.
Таким чином, у період з 08.01.2015 до 24.06.2016, в умовах особливого періоду солдат ОСОБА_4 самовільно залишив польовий табір військової частини НОМЕР_1 та без поважних причин ухилявся від проходження військової служби тривалістю понад один місяць.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому і визнав фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснив, що дійсно з 08.01.2015 до 24.06.2016 самовільно залишив польовий табір військової частини НОМЕР_1 за сімейних обставин, поїхав до дому в АДРЕСА_1 , для надання допомоги батькам, так як мати хворіла.
Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, суд вважає доведеною та підтвердженою сукупністю зібраних по кримінальному провадженню доказів, які ніким із учасників судового розгляду не оспорюються і на підставі вимог ч. 3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні не досліджувались.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), без поважних причин, тривалістю понад один місяць.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає - щире каяття.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, учасника бойових дій у зоні проведення антитерористичної операції, не судимого, за місцем проходження військової служби та проживання характеризуючого задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуваючого, наявності на його утриманні малолітньої дитини, 2012 року народження, обставини, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд приходить до висновку про виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, тобто про призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч. 3 ст. 407 КК України, із застосуванням ст. 75 КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням, що вважає необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, військовослужбовця ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один)) рік, з покладенням відповідно до пунктів 2, 3 ст. 76 КК України, обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу командира військової частини за місцем проходження військової служби, повідомляти командира військової частини про зміну місця проживання, служби.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 76 КК України, контроль за поведінкою засудженого військовослужбовця покласти на командира військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ).
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1