Семенівський районний суд Полтавської області
Справа № 547/429/16-к
Номер провадження 1-кп/547/57/16
У Х В А Л А
12 травня 2016 рокусмт. Семенівка

Семенівський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 Семенівського районного суду Полтавської області, у відповідності із ч. 3 ст. 331 КПК України, у кримінальному провадженні № 0000040, питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шенгури Кобеляцького району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянин України, із середньою освітою, не працюючого, неодружений, раніше не судимого,
тримається під вартою у Полтавській установі виконання покарань УДПтС України в Полтавській області (№ 23) за ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 12 квітня 2016 року, строк дії ухвали закінчується 13 травня 2016 року.
який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст.187, п.п. 6,13 ч.2 ст. 115 Кримінального кодексу України,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_6 тримається під вартою у Полтавській установі виконання покарань УДПтС України в Полтавській області (№ 23) за ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 12 квітня 2016 року, строк дії ухвали закінчується 13 травня 2016 року.
Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
В судовому засіданні прокурор в обґрунтування доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 вказав, що останньому пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 187, п.6 та п.13 ст. 115 КК України, що ризики, які стали підставою для обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачені, у т.ч. ст. 177 КПК України, не зникли: він може переховуватися від суду, не має постійного місця роботи, не має міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, може впливати на свідків тощо.
Обвинувачений ОСОБА_6 , що приймав участь у підготовчому судовому засіданні в режимі відео конференції покладається на розсуд суду.
Захисник просив врахувати думку обвинуваченого, покладався на розсуд суду.
Вирішуючи у порядку ч. 3 ст. 331 КПК України питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , суд виходить з такого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України (ч. 2 ст. 331 КПК України).
ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні трьох особливо тяжких злочинів, за два з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі від семи років, а за третє від десяти років позбавлення років.
ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він 13 лютого 2016 року увечері під час розпиття спиртних напоїв з ОСОБА_9 в ході сварки, що виникла між ними, наніс останньому умисно 30 ударів кухонним ножем у різні частини тіла, спричинивши тілесні ушкодження, що потягли смерть останнього.
Він же обвинувачується у тому, що в ніч на 14 лютого 2016 року з метою заволодіння майном ОСОБА_10 здійснив на неї розбійний напад наніс їй не менше 6 ударів ножем в область грудної клітини та голови, не менше 19 ударів ногами у взутті у різні частини тіла, спричинивши останній смерть та заволодівши після цього 20 пляшками горілки після проникнення в жилий будинок потерпілої.
За змістом ст. 131 КПК України запобіжні заходи є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. Частиною третьою статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
У відповідності до ч. 4 ст. 176, ст. 177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження судом за клопотанням прокурора з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зі змісту ст. 178 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчинені злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , суд зазначає, що відповідно до приписів ст.ст. 132, 177, 178, 194 КПК України з матеріалів кримінального провадження вбачається і прокурором доведено існування обґрунтованої підозри (обвинувачення) про вчинення обвинуваченим особливо тяжких злочинів; потреби судового провадження щодо забезпечення участі обвинуваченого у судових засіданнях виправдовують відповідний ступінь втручання у його права і свободи; у обвинуваченого є процесуальний обов`язок брати участь у судовому засіданні; тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у цьому кримінальному провадженні, може обумовити його переховування від суду; можливий допит у судовому засіданні свідків, вказаних у реєстрі матеріалів досудового розслідування, та потерпілих обґрунтовано дозволяє зробити висновок про необхідність запобігти спробам незаконного впливу обвинуваченого на свідків, потерпілих; у обвинуваченого до його затримання було відсутнє місце роботи, у нього немає реєстрації місця проживання; застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не може запобігти можливим ризикам щодо діянь обвинуваченого.
З урахуванням положень ст.ст. 132, 176-179, 193, 194, 196 КПК України, сукупності зазначених обставин кримінального провадження, колегія суддів робить висновок про необхідність та доцільність продовження строку тримання під вартою на 60 днів обвинуваченому ОСОБА_6 .
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України колегія суддів не визначає розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки останнє є провадженням щодо злочинів, вчинених із застосуванням насильства.
Керуючись ст.ст. 9, 131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 331, 333, 371, 372, 392, 532 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Продовжити тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст.187, п.п. 6 та 13 ч.2 ст. 115 КК України, на строк шістдесят днів.
Визначити 10 липня 2016 року датою закінчення дії ухвали про тримання під вартою ОСОБА_6 .
Контроль за виконанням ухвали здійснює прокурор старший прокурор групи прокурорів, які здійснюють повноваження прокурорів у кримінальному провадженні № 0000040.
Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому ОСОБА_6 і присутньому у судовому засіданні прокурору.
Копію ухвали невідкладно надіслати до Полтавської установи виконання покарань УДПтС України в Полтавській області (№ 23).
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала не може бути оскаржена і набирає законної сили з моменту її проголошення. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення у цьому кримінальному провадженні.
Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3