Справа № 308/4678/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2016 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника скаржника ПАТ «ВіЕс Банк» ОСОБА_3 , розглянувши матеріали скарги Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк», в особі представника ОСОБА_3 , на бездіяльність першого заступника начальника ГУ НП України в Закарпатській області начальника слідчого відділу ГУ НП України в Закарпатській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінальних правопорушень від 21.04.2016 року, -

В С Т А Н О В И В :
ПАТ «ВіЕс Банк», в особі представника ОСОБА_3 , звернулось до Ужгородського міськрайонного суду з зазначеною скаргою мотивуючи її тим, що 21.04.2016 року ПАТ «ВіЕс Банк» начальнику ГУНП України в Закарпатській області було поштою скеровано заяву про вчинення фізичною особою ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190, 388 КК України, в якій описано факт вчинення останньою кримінальних правопорушень з метою уникнення боргових зобов`язань перед Банком.

Вказана заява отримана працівником ГУНП України в Закарпатській області 25.04.2016 року, про що свідчить відмітка на рекомендованому поштовому повідомлені, однак відомості про кримінальне провадження до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесено, що суперечить вимогам ст..214 КПК України та, на думку заявника, є незаконним.

В судовому засіданні представник скаржника ПАТ «ВіЕс Банк» ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив суд зобов`язати службових осіб ГУНП України в Закарпатській області в особі першого заступника начальника ГУНП України в Закарпатській області - начальника слідчого відділу ГУ НП України в Закарпатській області внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінальних правопорушень від 24.04.2016 року і розпочати досудове розслідування.

Прокурор у судове засідання не з`явився повторно, хоча про час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, але його неявка у відповідності до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступних висновків:

З матеріалів скарги вбачається, що 21 квітня 2016 року ПАТ «ВіЕс Банк», в особі представника ОСОБА_5 , на адресу ГУНП України в Закарпатській області було надіслано заяву про кримінальне правопорушення, в якій зазначило, що 11 липня 2008 року між ПАТ «ВіЕс Банк» (правонаступник ПАТ «ФОЛЬКСБАНК» та правонаступник ВАТ «Електрон Банк») та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № КF50773, за умовами якого останній надано кошти в розмірі 184000,00 доларів США з кінцевим строком погашення не пізніше 10 липня 2028 року. 23 липня 2008 року між сторонами було укладено додаток №3 до кредитного договору № КF50773, згідно якого ОСОБА_6 . Банком надано другу частину кредиту в сумі 46000 дол.США. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором з ОСОБА_6 укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір від 11.07.2008 року, зареєстрований в реєстрі за №2787, відповідно до умов якого в іпотеку банку передано: житлову квартиру за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 106,15 кв.м. та житловою площею 71 кв.м. Окрім того, 23.11.2008 року між з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 було укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір від 23.07.2008 року, зареєстрований в реєстрі за № 2939, відповідно до умов якого остання передала в іпотеку банку: житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 58,6 кв.м. та житловою площею 34,7 кв.м. При укладенні іпотечних договорів відповідні записи внесено до Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

27 лютого 2009 року у зв`язку з невиконанням ОСОБА_6 зобов`язань за кредитним договором №КF 50773, банком було розпочато претензійно-позовну роботу по стягненню боргу за кредитом. 27 лютого 2009 року приватним нотаріусом Мукачівського РНО вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №261 про: звернути стягнення на нерухоме майно, а саме - квартиру загальною площею 106,15 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 для задоволення вимог Банку у розмірі 250389,83 дол. США. 09 червня 2009 року приватним нотаріусом Мукачівського РНО вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №752 про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме: квартиру, загальною площею 58,6 м.кв., житловою площею 34,7 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_4 , для задоволення вимог Банку у розмірі 250389,83 дол. США. 16.06.2009 року державним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №13322911 з примусового виконання виконавчого напису зареєстрованого в реєстрі за №752.

7.03.2012 року на адресу Банку надійшла постанова ВП №13322911 від 29.02.2012 року про закінчення виконавчого провадження на підставі п.4 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з тим, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду по справі №712/791/2012 (2/712//188/2012) від 06.02.2012 року виконавчий напис №752 від 09.06.2009 року визнано таким, що не підлягає виконанню. 24.05.2012 року Банком від суду поштою отримано заочне рішення від 26.12.2011 року, яким позов ОСОБА_4 було задоволено, визнано недійсним договір іпотеки та зобов`язано нотаріуса ОСОБА_7 зняти заборони, стягнуто судові витрати. Дане рішення було скасовано ухвалою Ужгородського міськрайонного суду 23 серпня 2012 року, позовна заява ОСОБА_4 була залишена без розгляду 18.03.2013 року.

28.03.2016 року Банком було виявлено, шляхом отримання інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №56139827, що Майновий поручитель ОСОБА_4 через укладення договору купівлі-продажу №126 від 03.03.2012 року реалізовано квартиру в АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 .

За таких обставин, Банк вважає, що обтяження на предмет іпотеки було припинено незаконно, з метою подальшого відчуження заставної нерухомості для уникнення відповідальності по сплаті боргу. В даній злочинній схемі приймала участь майновий поручитель ОСОБА_4 , яка усвідомлюючи те, що майно обтяжене, борг перед Банком не погашено, у незаконний спосіб здійснила відчуження заставного майна шляхом укладення договору купівлі-продажу заставної квартири ОСОБА_8 . Вказані обставини, на думку заявника, свідчать про наявність у діях ОСОБА_4 ознак складу кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190, 388 КК України.

Вказану заяву представник ГУНП України в Закарпатській області отримав 25.04.2016 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Положеннями ст.214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Статтею 25 КПК України передбачено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

В судовому засіданні встановлено, що всупереч зазначеним нормам, слідчим ГУНП України в Закарпатській області (керівником досудового розслідування) не було вжито заходів щодо внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В заяві про вчинення кримінального правопорушення представник ПАТ «ВіЕс Банк» повідомляє про вчинення фізичною особою ОСОБА_4 кримінальних правопорушень з метою уникнення боргових зобов`язань перед Банком. Дані обставини потребують всебічного, повного, неупередженого дослідження та належній оцінці з метою встановлення наявності чи відсутності фактів, які свідчать про вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190, 388 КК України.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що бездіяльність слідчого ГУНП України в Закарпатській області (керівника органу досудового розслідування) щодо невнесення відповідних відомостей за заявою представника ПАТ «ВіЕс Банк» від 21.04.2016 року про кримінальне правопорушення до ЄРДР є неприпустимим, оскільки ст.214 КПК України вказана процесуальна дія має бути виконана слідчим не пізніше 24 годин після надходження заяви, а тому скарга ПАТ «ВіЕс Банк» підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.25, 214, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Скаргу ПАТ «ВіЕс Банк», в особі представника ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого ГУНП України в Закарпатській області внести відомості за заявою Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» від 21 квітня 2016 року про кримінальне правопорушення - до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

У відповідності до ст.309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1