Справа №295/5874/16-к

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомир у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження № 0007384 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хочино Олевського району Житомирської області, громадянин України, не працюючого, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
27.12.2014 близько 03 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебував біля квартири АДРЕСА_2 , де помітив, що двері до вказаної квартири незачинені. В цей час, місці та за вказаних обставин у останнього виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, поєднане із проникненням у житло.

3 метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_8 проник у квартиру АДРЕСА_2 , двері якої були незачиненими та, в подальшому, зайшов до однієї із кімнат зазначеної квартири, в якій спала потерпіла ОСОБА_6 , від чого остання прокинулась та почала кричати.

Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , знаходячись у вищевказаній кімнаті квартири АДРЕСА_2 , помітив на тумбочці мобільний телефон марки «НТС» (А 320 е) Desire С UKR IMEI НОМЕР_1 , вартістю 2922 грн. 82 коп. та мобільний телефон марки «НТС» Desire А9191 IMEI НОМЕР_2 , вартістю 3107 грн. 85 коп., які належать ОСОБА_6 , якими відкрито заволодів, при цьому усвідомлюючи присутність їх власника та те, що ОСОБА_6 бачить їх викрадення.

В подальшому, ОСОБА_8 , утримуючи при собі вищевказане викрадене майно, належне ОСОБА_6 , залишив приміщення квартири АДРЕСА_2 та намагаючись його покинути, був затриманий сином потерпілої на виході з будинку.

Своїми умисними діями, які виразилися у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному з проникненням у житло, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 за пред`явленим обвинуваченням винним себе визнав повністю, суду пояснив, що 27.12.2014 року близько 03 години 30 хвилин він перебував біля квартири АДРЕСА_2 . Помітивши, що двері до вказаної квартири незачинені, зайшов до однієї із кімнат зазначеної квартири, в якій була ОСОБА_6 , взяв на тумбочці мобільний телефон марки «НТС» Desire та мобільний телефон марки «НТС» Desire, заволодів ними та пішов з квартири, але був затриманий на виході з будинку. У вчиненому розкаявся, просив суворо не карати.

Судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, їх позиція є добровільною та істинною, їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Тому, враховуючи, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчинені інкримінованого йому злочину, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження ухвалив визнати недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини справи підтверджені наявними у справі доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду справи, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, також визнає дані фактичні обставини справи.

Таким чином судом встановлено, що своїми умисними діями, які виразилися у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у житло, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо. Суд враховує, що вчинено незакінчений злочин.

Згідно ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Суд виходить з того, що призначене покарання повинно бути необхідним та достатнім для виправлення та попередження нових злочинів, а тому призначає ОСОБА_4 покарання в виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції статті.

З врахуванням викладеного, а також предмета посягання, характеру діянь, способу, місця, часу та тяжкості злочину; обставин, що характеризують поведінку винного до здійснення злочину; обставин, безпосередньо пов`язаних зі здійсненням злочину; обставин, що характеризують поведінку винного після вчинення злочину; індивідуальних особливостей особи: вік, сімейний стан, спосіб життя; його ставлення до вчиненого ним діяння; загальних засад призначення покарання, що призначене покарання повинно бути необхідним та достатнім для виправлення та попередження нових злочинів, суд приходить до твердого переконання, що виправлення і перевиховання ОСОБА_4 можливо без відбування покарання, а тому застосовує ст. 75 КК України

Процесуальні витрати на проведення експертиз в сумі 934 грн. 56 коп. стягнути з обвинуваченого.

Речові докази по справі, що передані потерпілій залишити в неї; шапку чорного кольору, вилучену в ході огляду місця події 27.12.2014 року знищити.

Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає обов`язки відповідно до ст. 76 ч. 1 п. 3, 4 КК України, а саме: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід в виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 змінити на особисте зобов`язання. З під варти звільнити.

В порядку ч.5 ст. 194 КПК України зобов`язати ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили за кожною вимогою прибувати до суду, не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, повідомляти суд про зміну місця проживання.

Зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 22.03.2016 року по 12.05.2016 року, відповідно до вимог ч. 5 ст.72 КК України - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на проведення експертиз у сумі 934 грн. 56 коп.

Речові докази:

-мобільний телефон марки «НТС» (А 320 е) Desire С UKR IMEI НОМЕР_1 , та мобільний телефон марки «НТС» Desire А9191 IMEI НОМЕР_2 , що належать ОСОБА_6 і зберігається у неї залишити власнику,

-шапку чорного кольору, вилучену в ході огляду місця події 27.12.2014 року знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1