АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 214/8523/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/202/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 07 квітня 2016 року апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні №0002858 на вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 січня 2016 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186, ч.2 ст.186 КК України, якого визнано винним та засуджено:

- за ч.1 ст.186 КК України до покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі;
- за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого покарання, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 3 (три) роки.
Відповідно до п.п.2, 3, 4 ст.76 КК України покладено на ОСОБА_6 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Питання з речовими доказами вирішено.
Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7
обвинувачений ОСОБА_6
захисник ОСОБА_8 .
В апеляційній скарзі прокурор, не оскаржуючи фактичних обставин справи та кваліфікації дій обвинуваченого за ст.ст.186 ч.1, 186 ч.2, КК України просить вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 січня 2016 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_6 за ч.1 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки, за ч.2 ст.186 КК України, - у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого покарання, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
Вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 січня 2016 року ОСОБА_6 був визнаний винним та засуджений за обвинуваченням в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186, ч.2 ст.186 КК України за наступних обставин.

ОСОБА_6 , 29.09.2015 року, в ранковий час доби, приблизно о 10:00 годині, знаходячись біля тиру «Тайга», що по вул. Корнійчука, 27а в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, побачив раніше незнайому йому потерпілу ОСОБА_9 , котра йшла повз вказаний вище тир у напрямку гіпермаркету «Епіцентр» та реалізуючі раптово виниклий умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на власну користь, діючи з корисливих мотивів, підбіг до ОСОБА_9 , та усвідомлюючи те, що його дії носять відкритий для потерпілої характер, схопив своєю рукою за сережку вагою 1,175 грами, вартістю 920 гривень 58 копійок, яка знаходилася у правому вусі ОСОБА_9 , після чого, розстебнувши сережку, шляхом ривка відкрито викрав її у потерпілої. З місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном зник, розпорядився з ним на власний розсуд.

Внаслідок злочинних умисних дій ОСОБА_6 потерпілій гр. ОСОБА_9 була спричинена майнова шкода у розмірі 920 гривень 58 копійок.

Крім того, він же, повторно, 08.10.2015 року, в ранковий час доби, приблизно о 10:20 годині, знаходячись біля останнього під`їзду будинку АДРЕСА_2 , побачив раніше незнайому йому потерпілу ОСОБА_10 , котра йшла повз вказаний вище будинок та реалізуючі раптово виниклий умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на власну користь, діючи з корисливих мотивів, підбіг до ОСОБА_10 та усвідомлюючи те, що його дії носять відкритий для потерпілої характер, схопив своєю рукою за сережку вагою 2 грами, вартістю 1604 гривні, яка знаходилася у лівому вусі ОСОБА_10 після чого, розстебнувши сережку, шляхом ривка відкрито викрав її у потерпілої. З місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном зник, розпорядився з ним на власний розсуд.

Внаслідок злочинних умисних дій ОСОБА_6 потерпілій гр. ОСОБА_10 була спричинена майнова шкода у розмірі 1604 гривні.

Крім того, він же, повторно, 13.10.2015 року, в ранковий час доби, приблизно о 10:00 годині, знаходячись на алеї між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , побачив раніше не знайому йому потерпілу ОСОБА_11 , котра йшла по алеї між вказаними вище будинками та реалізуючі раптово виниклий умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на власну користь, діючи з корисливих мотивів, підбіг до ОСОБА_11 та усвідомлюючи те, що його дії носять відкритий для потерпілої характер, схопив своєю рукою за сережку вагою 3 грами, вартістю 2511 гривень, яка знаходилася у правому вусі ОСОБА_11 , після чого, розстебнувши сережку, шляхом ривка відкрито викрав її у потерпілої. З місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном зник, розпорядився ним на власний розсуд.

Внаслідок злочинних умисних дій ОСОБА_6 потерпілій гр. ОСОБА_11 була спричинена майнова шкода у розмірі 2511 гривень.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор, посилається на ті обставини, що при призначенні покарання суд не врахував в повній мірі тяжкість вчинених злочинів та призначив покарання із застосуванням ст.75 КК України, яке не відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, в результаті чого не реалізована мета покарання, яка полягає у попередженні вчинення злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами. Крім того, суд недостатньо врахував ступінь суспільної небезпеки вчинених обвинуваченим злочинів, належним чином н вмотивував, які саме обставини справи та дані про особу обвинуваченого дають підстави для висновку про можливість його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства. Згідно встановлених обставин, ОСОБА_6 з серпня 2010 року перебуває на обліку у лікаря-нарколога з приводу психічних поведінкових розладів, внаслідок вживання декількох психоактивних речовин, ніде не працює, не одружений, дітей не має, не має постійного законного джерела доходів, веде соціально девіантний спосіб життя, що є причиною вчинення ним злочинів проти власності.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор просив колегію суддів апеляційну скаргу прокурора задовольнити, вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому більш суворе покарання.
В судовому засіданні при апеляційному розгляді обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просив вирок суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_8 , також заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора.
Відповідно до ст.402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу сторонами судового провадження подані не були.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Як видно з вироку суду, судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 було здійснено на підставі положень ч.3 ст.349 КПК України.
При цьому, суд першої інстанції дотримався вимог норм ч.3 ст.349 КПК України, допитав обвинуваченого і за згодою всіх учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оскаржувались, у тому числі і тих фактичних обставин, які зазначені в обвинувальному акті.
На підставі викладеного, колегія суддів, відповідно до ст. 404 ч.1 КПК України, не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, які не оскаржувалися і стосовно яких, відповідно до вимог ст.349 ч.1 КПК України докази не досліджувались.
Кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.1 ст.186, ч.2 ст.186 КК України в апеляційній скарзі також не оскаржується.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Пунктом 4 частини 2 ст.412 КПК України передбачено, що судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою.
Відповідно п.3 ч.1 ст.415 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.52 КПК України, обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні щодо осіб, які внаслідок психічних чи фізичних вад (німі, глухі, сліпі тощо) не здатні повною мірою реалізувати свої права, з моменту встановлення цих вад.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2013 року № 8 «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві» під особами, які через свої психічні вади не можуть самі реалізувати право на захист, необхідно розуміти, зокрема осіб, які хоч і визнані осудними, але мають психічні вади, що перешкоджають самостійно захищатися від обвинувачення.
Обставини, які впливають на здатність особи здійснювати право на захист, можуть бути з`ясовані з документально підтверджених відомостей: що особа є інвалідом певної групи, встановленої щодо психічного захворювання, особа перебуває на обліку в психоневрологічному диспансері або навчається в школі для розумово відсталих дітей,визнана медичною установою такою, що страждає хронічним алкоголізмом, наркоманією, а тому має певні розлади поведінки та психіки.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції були суттєво порушені вимоги кримінального процесуального закону.

З матеріалів кримінального провадження видно, що судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_12 в суді першої інстанції 20 січня 2016 року було здійснено без участі захисника. Але з матеріалів кримінального провадження, а саме довідки КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР», ОСОБА_12 перебуває під диспансерним наглядом з серпня 2010 року з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання декількох психоактивних речовин. Синдром залежності (а.кп.119 том 2).

Обвинувачується ОСОБА_12 за ч.1 ст.186 КК України та ч.2 ст.186 КК України.
Колегія суддів вважає, що вказані обставини перешкодили обвинуваченому самостійно здійснювати своє право на захист і мати ефективний і дієвий захист в даному кримінальному провадженні, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини., вказуючи, що право на захист є фундаментальним правом особи, що гарантується ст.59 Конституції України та п.3 ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод. Порушення цього права є несумісним з гарантіями, передбаченими даною статтею Конвенції.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, положення ст.52 КПК України, яка передбачає обов`язкову участь захисника у кримінальному провадженні, колегія суддів приходить до висновку, що в даному кримінальному провадженні було допущено порушення права обвинуваченого на захист, що могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

У зв`язку з тим, що вирок суду скасовується через істотні порушення норм кримінального процесуального закону, колегія суддів не входить в обговорення інших доводів апеляційної скарги. В ході нового судового розгляду в суді першої інстанції, суду необхідно виконати всі вимоги чинного законодавства, перевірити усі доводи апеляційної скарги та постановити законне та обґрунтоване судове рішення.
Керуючись ст.ст.404, 405 , 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 січня 2016 рокувідносно ОСОБА_6 , обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.1, ст.186 ч.2 КК України скасувати та призначити новий судовий розгляд в суду першої інстанції, в іншому складі суду.

Ухвала підлягає до негайного виконання і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4