Справа № 542/258/16-к
Кримінальне провадження № 1-кп/542/56/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2016 року Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в смт. Нові Санжари, вул. Незалежності, 32, кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта загальна середня, не одруженого, не працюючого, згідно ст. 89 КК України не судимого:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Судом доведено що, 14 січня 2016 року близько 14 години у с. Стовбина Долина Новосанжарського району Полтавської області, поряд з кафе «Чумацький Стан», між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 виникла сварка.
В ході сварки обвинувачений, кулаком правої руки, умисно наніс удар у ліву частину обличчя потерпілого, від чого останній упав на асфальтне покриття, спиною донизу, що спричинило йому тілесні ушкодження у виді закритого черезвертлюгового перелому правої стегнової кістки, гематоми в проєкції правого тазостегнового суглоба по задньо-зовнішній поверхні, які є ушкодженнями середнього ступеня тяжкості.
Враховуючи що, умислом ОСОБА_4 , не охоплювалось заподіяння ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесного ушкодження,суд вважає що, він вчинив необережне заподіяння середньої тяжкості тілесного ушкодження, оскільки, ударяючи потерпілого по обличчю,він хоча й не передбачав, але повинен був і міг передбачити, що той може впасти,вдаритися об асфальтне покриття і,таким чином, отримати травму.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав суду про обставини вчинення злочину стосовно нього обвинуваченим ОСОБА_4 .
Зокрема він показав суду що,в зазначені в обвинувальному акті день та час він,разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 , знаходився біля кафе «Чумацький стан», що в с селі Стовбина Долина Новосанжарського району, де обвинувачений ОСОБА_4 наніс йому удар правою рукою в ліву частину обличчя,від чого він упав на покритий льодом асфальт, спиною донизу,на правий бік тулубу,втративши при цьому свідомість.
Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердив показання потерпілого.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 своєї вини в інкримінованому йому злочині не визнав.

Зокрема він показав суду що,в зазначені в обвинувальному акті день,час та місті, у нього виникла сварка з ОСОБА_6 , через неприязні стосунки з останнім,а коли до них втрутився потерпілий ОСОБА_5 , він відштовхнув його і останній упав на коліна, а потім набік.

При цьому, обвинувачений заперечує нанесення удару потерпілому,заявив що той говорить неправду,однак конкретних причин щодо цього суду не назвав.

Свідок ОСОБА_7 ,батько обвинуваченого,дав дещо інші показання про обставини події, зокрема він показав суду що, обвинуваченний не бив потерпілого а лише злегка штовхнув і той упав спочатку на коліна а потім на бік.

Суд вважає що,метою такої позиції обвинуваченого,є уникнення відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення.

Незважаючи на це, крім показань потерпілого та свідка ОСОБА_6 , вина ОСОБА_4 у вчиненні злочинних дій стосовно потерпілого ОСОБА_5 , підтверджується також сукупністю інших доказів у кримінальному провадженні:

-протоколами слідчих експериментів від 22.02.2016 року,з фототаблицями до них,проведених за участю потерпілого ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_6 ,де останні на місці показали про обставини спричинення тілесних ушкоджень потерпілому підозрюваним ОСОБА_4 ;

-висновком судово-медичної експертизи № 24 від 04.02.2016 року,згідно з яким , в зазначені день та час,за вказаних ним обставин,потерпілому ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження у виді закритого черезвертлюгового перелому правої стегневої кістки, геметоми в проекції правого тазостегнового суглоба по задньо-зовнішній поверхні ,які утворилися одномиттєво в результаті дії тупого предмету,чи удару об такий,можливо в результаті падіння з висоти власного зросту на необмежену контактуючу поверхню, як з раніше наданим прискоренням,так і без такого,і можуть розглядатися лише у сукупності і які, за ступенем тяжкості, відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм довготривалого розладу здоров`я;

-висновком додаткової судово-медичної експертизи № 34 від 24.02.2016 року,згідно якого показання потерпілого ОСОБА_5 та дані протоколу слідчого експерименту,за його участю,не протирічать об`єктивним судово-медичним даним,відносно утворення у нього тілесних ушкоджень в області правого стегна;

-висновком додаткової судово-медичної експертизи № 35 від 24.02.2016 року,відповідно до якого, показання свідка ОСОБА_6 та дані протоколу слідчого експерименту за його участю, щодо локалізації, механізму утворення у потерпілого тілесних ушкоджень,не протирічать об`єктивним судово-медичним даним,відносно утворення в останнього тілесних ушкоджень в області правого стегна;

-висновком додаткової судово-медичної експертизи № 36 від 24.02.2016 року,відповідно до якого, показання свідка ОСОБА_7 ,та дані протоколу слідчого експерименту за його участю,щодо локалізації,механізму утворення у потерпілого тілесних ушкоджень,не відповідають об`єктивним судово-медичним даним,відносно утворення в останнього тілесних ушкоджень в області правого стегна.

Допитаний у судовому засіданні 18.07.2016 року, судово-медичний експерт ОСОБА_8 підтвердив висновки експертиз та надав необхідні роз`яснення стосовно них, зокрема і щодо неспроможності показань обвинуваченого та свідка ОСОБА_7 ,в частині механізму спричинення тілесних ушкоджень потерпілому.

Суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 128 КК України, як необережне тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні обвинуваченому покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує - ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості;

-особу винного, який є здоровий, працездатний, згідно ст. 89 КК України не судимий,не працюючий,позитивно характеризується за місцем проживання;

-обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлені;

-обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Суд враховує також ті факти що, потерпілий ОСОБА_5 є особою пенсійного віку,а обвинувачений ОСОБА_4 раніше вже відбував покарання за вчинений злочин у виді громадських робіт,хоча і вважається несудимим ,згідно з діючим законодавством.

Заявлений 29.04.2015 року потерпілим цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,завданої внаслідок злочину, підлягає залишенню без розгляду, оскільки він поданий ним до суду поза межами строку, визначеного ст. 128 КПК України,так як підготовче судове засідання у справі відбулося 15.04.2015 року, за його участю, що не позбавляє його права на пред`явлення такого позову в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням викладеного, суд погоджується зі стороною обвинувачення що для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, необхідним та достатнім буде призначення йому покарання у виді обмеження волі,з іспитовим строком.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374, 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 128 КК України, та призначити йому покарання у виді двох років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України,звільнити його від відбування покарання ,з випробуванням,встановивши іспитовий строк два роки.

Покласти на засудженого обов`язки, визначені ст.76 КК України, - періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію та повідомляти інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Цивільний позов потерпілого до обвинуваченого, про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок злочину, залишити без розгляду.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Новосанжарський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя (підпис)

З оригіналом вірно:

Суддя Новосанжарського

районного суду Полтавської області ОСОБА_1