Справа № 201/3765/16-к
Провадження № 1-кс/201/2289/2016
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2016 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська
у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до суду з відповідною скаргою, в якій оскаржує бездіяльність прокурора та просить суд зобов`язати прокурора м. Дніпропетровська ОСОБА_4 надіслати на його адресу постанову про розслідування кримінального провадження №0002747 від 15.12.2015. Крім того, ОСОБА_3 просить суд при наявності підстав порушити кримінальне провадження проти начальника СУ ОСОБА_5 , прокурора м. Дніпропетровська ОСОБА_4 , зобов`язати останнього виконати вимоги ст. 56 Конституції України та надати юридичний статус кримінальній справі №149014 від 08.07.1998, включеної до ЄРДР за №0000160 від 29.12.2012.

Скаржник надав до суду заяву, в якій зазначив про відсутність можливості прибути у судове засідання у зв`язку із погіршенням здоров`я та самопочуття, що з урахуванням ч. 6 ст. 9 КПК України, дозволяє суду застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі скаржника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Суд, безпосередньо дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

Згідно ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.

У своїй скарзі ОСОБА_3 просить слідчого суддю зобов`язати прокурора ОСОБА_4 надіслати на його адресу постанову про розслідування кримінального провадження №0002747 від 15.12.2015, а також при наявності підстав порушити кримінальне провадження проти начальника СУ ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_4 , зобов`язати останнього виконати вимоги ст. 56 Конституції України та надати юридичний статус кримінальній справі №149014 від 08.07.1998, включеної до ЄРДР за №0000160 від 29.12.2012.

Відповідно до ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Як вбачається із доводів, викладених у прохальній частині скарги, заявник просить порушити кримінальне провадження щодо прокурора м. Дніпропетровська ОСОБА_4 , начальника СУ ОСОБА_5 .

Системний аналіз ст. 214 КПК України указує на те, що відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань можуть бути внесені у випадках, визначених цією нормою, зокрема після подання відповідної заяви про вчинення кримінального правопорушення до органу досудового розслідування та встановлення відповідним органом підстав для такого внесення відомостей до ЄРДР.

Суд (слідчий суддя) такими повноваженнями не наділений і як встановлено із матеріалів справи скаржником не надано доказів та будь яких посилань на докази попереднього звернення до органу досудового розслідування із заявою про вчинення кримінального правопорушення та допущення органом досудового розслідування бездіяльності, тому доводи скарги в цій частині є необґрунтованими.

Заявником також не надано доказів того, чи звертався він до прокурора для отримання постанови від 15.12.2015 у кримінальному провадженні № 0002747 та взагалі не зазначено, що це за постанова та не конкретизовано, чи підлягає вона наданню заявнику, тому доводи скарги в цій частині також є необґрунтованими.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Кодексу досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Частиною 1 ст. 36 КПК України визначено, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.
При цьому частиною 2 цієї норми передбачено повноваження прокурора при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням.
Зважаючи на указані приписи законодавства слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що вимоги скарги в частині зобов`язання прокурора надати юридичний статус кримінальній справі № 149014 від 08.07.1998, включеної до ЄРДР за № 0000160 від 29.12.2012 і передати її до суду для виконання ст. 127 КПК України, задоволенню не підлягають з тих підстав, що визначення порядку проведення досудового розслідування відноситься до виключної компетенції органу досудового розслідування і прокурор (слідчий) самостійно визначається з урахуванням встановленого обсягу досудового розслідування з наявністю підстав для направлення обвинувального акта до суду.

Згідно з ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

З огляду на встановленні приписи законодавства та встановлені фактичні обставини справи слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 214, 303-307, 318-380 КПК України, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора та зобов`язання винити дії відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1