ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0002956 від 10.06.2014р. стосовно

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Високе Черняхівського району Житомирської області, українки, громадянки України, не одруженої, освіта вища, працюючої вчителем ліцею при Житомирському державному технологічному університеті, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

за ч.1 ст.125КК України

з участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

представника потерпілої захисника ОСОБА_10

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_11

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акту, 10 червня 2014року близько 11 години в приміщенні ліцею при Житомирському державному технологічному університеті, що в м.Житомирі по проспекту Миру,26 між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 на ґрунті тривалих неприязних відносин виник словесний конфлікт. В ході даного конфлікту у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 . Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 стисла рукою шию та подряпала обличчя ОСОБА_9 .

В результаті вказаних дій ОСОБА_4 умисно заподіяла ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді синців та садна шиї, обличчя та лівої руки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я.

Органом досудового розслідування вказані в обвинувальному акті дії ОСОБА_4 були кваліфіковані за ч.1 ст.125КК України умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень.

В результаті судового розгляду даного кримінального провадження прокурор відповідно до ст.ст.340,341КПК України відмовилась від підтримання державного обвинувачення у кримінальному провадженні №0002956 від 10.06.2014р. по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.1 ст125КК України у зв`язку з відсутністю в діях останньої складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125КК України.

Потерпілій ОСОБА_9 судом було роз`яснено право підтримувати обвинувачення в суді у зв`язку з відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення та потерпіла підтримала обвинувачення ОСОБА_4 за ч.1 ст.125КК України.

Суд приходить до висновку, що обвинувачення ОСОБА_4 за ч.1 ст.125КК України не знайшло свого підтвердження.
Обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення не визнала, пояснила, що вранці 10.06.2014року знаходилася на роботі у вчительській кімнаті ліцею при Житомирському державному технологічному університеті разом із ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Туди зайшла ОСОБА_9 , запитала хто є ОСОБА_4 і присутні колеги вказали на неї. Підійшовши до столу за яким сиділа, ОСОБА_14 дістала із сумочки фотоапарат та стала її фотографувати, на що стала затулятися листком паперу. Після цього, ОСОБА_14 підійшла до столу, рукою в якій тримала фотоапарат вдарила по її руці, тому вибила з рук останньої фотоапарат і піднялася зі столу. Тоді ОСОБА_14 , взявши її руками за волосся голови, витягнула із-за столу та продовжила наносити удари, дряпати та бити руками по обличчю, повалила на підлогу і намагалася ще бити. В такій ситуації жодних тілесних ушкоджень ОСОБА_9 не наносила, а лише намагалась від неї оборонятись, закривала руками обличчя від ударів. Зазначила, що в момент падіння могла зачепитися рукою за ланцюжок потерпілої, який був у неї на шиї. Працівники ліцею відтягли ОСОБА_15 , викликали медичну сестру та директора. ОСОБА_14 звинувачувала її у тому, що нібито вона зустрічається з її чоловіком, з яким вона ( ОСОБА_16 ) до 2006року проживала у цивільному шлюбі, але після того стосунків не підтримувала. Цивільний позов потерпілої не визнала.

Доказами про те, що обвинувачена ОСОБА_4 умисно заподіла легкі тілесні ушкодження ОСОБА_9 сторона обвинувачення вважає показання потерпілої ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та надані письмові докази, що були досліджені в судовому засіданні.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 пояснила, що 10.06.2014р. прийшла в учительську кімнату ліцею при ЖДТУ по проспекту Миру,26 в м.Житомирі, щоб порозмовляти з ОСОБА_4 , так як остання зустрічалася з її чоловіком. Там на її запитання де ОСОБА_4 присутні вчителі вказали на останню, яка сиділа за столом. Підійшла до столу, де ОСОБА_4 перевіряла зошити, дістала фотоапарат та стала фотографувати останню. Після цього, ОСОБА_16 стала закривати обличчя зошитом, а вона відійшла назад в інший бік, щоб сфотографувати її ще. Тоді ОСОБА_16 вийшла зі столу, підійшла до неї та вдарила зошитом по обличчі, голові, після чого фотоапарат впав на підлогу. Коли нагнулася підняти фотоапарат, ОСОБА_16 схопила її за волосся, потім руками за шию, зірвала з шиї ланцюжок і стала душити, тому стала захищатися та відпихати від себе ОСОБА_16 , але остання подряпала їй рукою обличчя, била кулаками. Потім взяла пустого пластмасового бутля із-під води та кинула на неї. Вона ж ніяких тілесних ушкоджень ОСОБА_16 не наносила.
Показання потерпілої ОСОБА_9 спростовуються показаннями свідків, допитаних в судовому засіданні.
Свідок ОСОБА_12 пояснила, що вранці 10.06.2014р. разом із колегами ОСОБА_4 та ОСОБА_13 знаходилась в учительській кімнаті ліцею. Туди зайшла раніше їй не знайома ОСОБА_14 та поцікавилась чи є тут присутня ОСОБА_16 , на що вказала на останню, яка сиділа за столом. ОСОБА_14 підійшла до столу, де сиділа ОСОБА_16 , витягла із сумки фотоапарат та стала останню фотографувати. ОСОБА_16 піднялася та стала прикривати обличчя зошитом. Тоді ОСОБА_14 вхопила за руку та за волосся ОСОБА_16 та стала її витягувати із-за столу, остання захищалася та відштовхувала від себе ОСОБА_15 . Після цього разом із ОСОБА_20 побігли викликати медсестру та директора ліцею, оскільки її лякала агресія ОСОБА_21 - ОСОБА_22 , яка напала на ОСОБА_16 . Після конфлікту бачила побиту ОСОБА_16 у якої було подряпане обличчя, садно під оком. У ОСОБА_9 тілесних ушкоджень не бачила, остання була задоволена собою, виражалася нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_4 .
Свідок ОСОБА_23 пояснила, що вранці 10.06.2014р. в приймальну директора забігли ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , просили викликати директора, так як у вчительській кімнаті невідома жінка б`є ОСОБА_4 . Вона разом із директором прибігли у вчительську та побачила, як ОСОБА_14 била ОСОБА_4 в кутку кімнати: тримаючи однією рукою за плече останньої, рвала на голові волосся, тягнула її до землі, дряпала обличчя, після чого ОСОБА_4 впала на землю. Стали із директором між жінок, щоб припинити їх суперечку. Але ОСОБА_14 на зауваження директора не реагувала, а продовжувала бити своєю сумкою по голові ОСОБА_16 та виражалася нецензурними словами. По приїзді працівників міліції, бачила на обличчі ОСОБА_4 кров, подряпини. ОСОБА_4 ударів ОСОБА_24 не наносила, лише оборонялася, відштовхуючи останню від себе. У ОСОБА_9 жодних видимих тілесних ушкоджень не було, лише трохи пом`ята зачіска. Крім того, зазначила, що в подальшому була присутня під час проведення слідчого експерименту за участі потерпілої та у неї тілесних ушкоджень не бачила.

Свідок ОСОБА_25 пояснила, що 10.06.2014р. вранці до неї в кабінет медсестри прибігли ОСОБА_12 і ОСОБА_13 та просили надати першу медичну допомогу у вчительській. Взявши необхідні речі побігла у вчительську кімнату. Там побачила ОСОБА_4 , обличчя якої було червоне та подряпане, надала їй першу медичне допомогу, виміряла тиск. У ОСОБА_9 , яка також була у вчительській, ніяких тілесних ушкоджень не було, надати медичну допомогу вона не просила, поводилася зухвало, погрожувала ОСОБА_4 , виражалася словами нецензурної лайки.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що вранці 10.06.2014р. в приміщення учительської кімнати зайшла ОСОБА_14 , яка запитала хто тут ОСОБА_4 і вона разом із ОСОБА_12 показали на ОСОБА_16 , яка сиділа за столом перевіряла зошити. ОСОБА_14 підійшла до ОСОБА_16 та стала знімати її на фотоапарат, на що остання закрила обличчя листком бумаги, яку тримала в руці. Але ОСОБА_14 руку забрала та стала наносити удари ОСОБА_4 , взявши за волосся витягнула ОСОБА_26 із-за столу, потім вдарила останню спиною об стіну, вивела в куток та повалила на підлогу. Коли розпочався конфлікт між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 разом із ОСОБА_12 побігли викликати директора. Бачила, як під час суперечки ОСОБА_14 навіть била ОСОБА_16 і лежачою на підлозі. Бачила у ОСОБА_4 тілесні ушкодження, а саме обличчя в крові, яке було подряпане, синці були на лобі, біля губи. На потерпілій тілесних ушкоджень не бачила.
Свідок ОСОБА_17 пояснив, що влітку 2014року його бувша дружина ОСОБА_9 повідомляла йому про те, що ходила в ліцей, вчинила там скандал та затіяла бійку з ОСОБА_4 із-за ревнощів. Охарактеризував ОСОБА_9 як конфліктну неврівноважену особу, яка неодноразово намагалася затіяти і з ним бійку.
Свідок ОСОБА_18 пояснила, що 10.06.2014року близько 17 години зустріла свою знайому ОСОБА_9 , яка була заплакана, бачила в неї подряпини в області шиї і грудей, в руках тримала розірваний ланцюжок жовтого кольору. На її запитання остання пояснила, що ходила на роботу до колишньої співмешканки її чоловіка, щоб розібратися, і ОСОБА_27 почала її бити. Про подробиці зустрічі з ОСОБА_4 . ОСОБА_9 не повідомляла.
Свідок ОСОБА_19 пояснив, що близько 16-30 10.06.2014року в районі Польової зустрів знайому ОСОБА_9 в якої бачив подряпини на шиї, бороді, синці на зап`ясті лівої руки та остання показала розірваний ланцюжок. При цьому розповіла, що прийшла на роботу до коханки свого чоловіка, щоб поговорити, але та почала її бити. Про подробиці конфлікту з ОСОБА_27 не розповідала.
В судовому засіданні були досліджені надані стороною обвинувачення наступні письмові документи.
Протокол при прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 10.06.2014року відповідно якого слідчим СВ Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_28 від ОСОБА_9 було прийнято заяву про нанесення їй ОСОБА_4 тілесних ушкоджень в приміщенні Житомирського міського ліцею при ЖДТУ по проспекту Миру,26 в м.Житомирі(а.с.98).
Висновок судово-медичного експерта №1364 від 12.06.2014року згідно якого у ОСОБА_9 на підставі даних судово-медичного обстеження було виявлено синці та садна на шиї, обличчі, лівій руці, які утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею та відносяться до легкого тілесного ушкодження без короткочасного розладу здоров`я(а.с.90).
Протокол проведення слідчого експерименту від 20.08.2014року згідно якого ОСОБА_9 в присутності понятих розповіла та показала на статисту про обставини отримання нею тілесних ушкоджень 10.06.2014року близько 11 години в учительській ліцею ЖДТУ, що розташований в м.Житомирі по проспекту Миру, 26 в ході словесного конфлікту з ОСОБА_4 (а.с.91-93).
Вирок Богунського районного суду м.Житомира від 23.09.2014року, згідно якого ОСОБА_9 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125КК України та призначено покарання у виді 120 годин громадських робіт, а саме за спричинення ОСОБА_9 10.06.2014року близько 10 години умисних тілесних ушкоджень ОСОБА_4 в приміщенні учительської ліцею при ЖДТУ, що по проспекту Миру, 26, у м. Житомирі (а.с.28-30).

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 27.11.2014року вирок Богунського районного суду м.Житомира від 23.09.2014року щодо ОСОБА_9 залишений без зміни(а.с.31-34).

Твердження потерпілої ОСОБА_9 про те, що обвинувачена ОСОБА_4 10.06.2014року близько 11 години в приміщенні ліцею при Житомирському державному технологічному університеті, що в м.Житомирі по проспекту Миру,26 умисно спричинила їй легкі тілесні ушкодження не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Згідно статті 36КК України, необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

В судовому засіданні встановлено, що конфлікт та бійку було розпочато потерпілою ОСОБА_9 . Обвинувачена ОСОБА_4 останній умисно тілесні ушкодження не наносила, а лише захищалася та оборонялася від дій ОСОБА_9 , яка умисно наносила їй тілесні ушкодження, що ствердили свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_23 , ОСОБА_13 , які були безпосередніми очевидцями конфлікту між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 .

Суд не приймає до уваги показання свідків ОСОБА_29 , ОСОБА_19 , оскільки такі не були безпосередніми очевидцями конфлікту між обвинуваченою та потерпілою та про такий їм стало відомо лише зі слів ОСОБА_9 .
Відповідно до ст.90 КПК України рішення національного суду, яке набрало законної сили і ним встановлено порушення прав людини і основоположних свобод, гарантованих Конституцією України і міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, має преюдиціальне значення для суду, який вирішує питання про допустимість доказів.

Вироком Богунського районного суду м.Житомира від 23.09.2014 року, залишеного без зміни ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 27.11.2014року, була надана оцінка поведінці та діям ОСОБА_9 , встановлено, що саме ОСОБА_9 10.06.2014року в приміщенні учительської ліцею при ЖДТУ, що по проспекту Миру, 26 у м.Житомирі затіяла словесний конфлікт з ОСОБА_4 в ході якого умисно спричинила останній тілесні ушкодження.

В результаті оцінки фактів станом на день постановлення вироку від 23.09.2014 року, судом не встановлено жодного порушення ОСОБА_4 прав та свобод ОСОБА_9 під час конфлікту між ними 10.06.2014року в приміщенні учительської ліцею при ЖДТУ.

Згідно вимог п.п.1,2 ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 23 КК України передбачено, що виною є психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності, передбаченої цим Кодексом, та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.

Згідно ст.24КК України, умислом є усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру свого діяння (дії або бездіяльності), передбачення його суспільно небезпечних наслідків та бажання, або свідоме припускання їх настання.

За результатами розгляду кримінального провадження, згідно п.2 ч.1 ст.368 КПК України підлягає вирішенню також питання щодо наявності в діянні, у якому обвинувачується особа, складу кримінального правопорушення та статтю Кримінального кодексу України, якою його передбачено.

Частина 1 статті 125 КК України передбачає умисне спричинення легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні дослідженими доказами судом не було встановлено та потерпілою не надано доказів, які б підтверджували умисел ОСОБА_4 на спричинення умисних легких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , які були встановлені у висновку судово-медичного експерта №1364 від 12.06.2014року.
Дані, які містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 20.08.2014року за участі потерпілої ОСОБА_9 також не підтверджують наявність у ОСОБА_4 умислу на спричинення потерпілій легких тілесних ушкоджень.
Відповідно до вимог ст.62Конституції України та ч.3 ст.373КПК України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відсутність в діях обвинуваченої ОСОБА_4 ознак складу злочину, передбаченого ч.1 ст.125КК України.

Заявлений потерпілою ОСОБА_9 цивільний позов про стягнення із ОСОБА_4 15000грн на відшкодування моральної шкоди слід залишити без розгляду.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 371,373,374КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 за ч.1 ст.125КК України виправдати за відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_9 про стягнення із ОСОБА_4 15000грн на відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1