Справа № 710/653/16-к Провадження №1-кп/694/97/16
В и р о к
Іменем України
08.07.2016 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області
в складі:головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю:прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця та жителя
АДРЕСА_1 ,громадянина України, українця,
освіта середня-спеціальна,працюючого в СТОВ «ЛНЗ-Агро» на
посаді тракториста-машиніста сільськогосподарського
виробництва,одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не
маючого,не військовозобов`язаного, раніше не судимого,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 191 КК України, -
в с т а н о в и в :
Обвинувачена ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 191 КК України - закінчений замах на привласнення чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало у його віданні.
Так, він 14 квітня 2016 року перебуваючи на посаді тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва СТОВ «ЛНЗ-Агро», являючись матеріально-відповідальною особою, близько 21.00 години перебуваючи на вул. Шевченка в с. Сердегівка, Шполянського району, Черкаської області працюючи на тракторі «NEW HOLLAND ТВ 410» який належить СТОВ «ЛНЗ- Агро», скориставшись відсутністю охорони, шляхом вільного доступу, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном намагався привласнити 40 літрів дизельного пального, вартістю 13 гривень 96 копійок за 1 л. на загальну суму 558 гривня 40 копійок, яке належить СТОВ «ЛНЗ- Агро», але свій злочинний умисел не довів до кінця, з причин, що не залежали від його волі так, як був затриманий працівниками охорони СТОВ «ЛНЗ-Агро».
Під час досудового розслідування досягнуто згоди між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 щодо укладання угоди про примирення.
Ця угода укладена з дотриманням вимог ст..ст.468,469,471 КПК України та містить наступні положення:
1.Слідчим СВ Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором 29.04.2016 року висунута підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.15 ч.2,ст.191 ч.1 КК України.
2.Підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
3.Представник за дорученням потерпілої сторони ОСОБА_5 не має до підозрюваного ОСОБА_4 претензій матеріального та морального характеру.
4.Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 ОСОБА_7 за ст.15 ч.2,ст..191 ч.1 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян,що становить 850 грн.
Із запропонованим видом та мірою покарання підозрюваний ОСОБА_4 та представник потерпілого ОСОБА_5 згодні.
5.Підозрюваний ОСОБА_4 та представник потерпілого ОСОБА_5 розуміють, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для сторін є:
а)для підозрюваної чи обвинуваченої-обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статтей 394 і 424 цього Кодексу та відмова від здійснення прав,передбачених п.1 ч.4 ст.474 цього Кодексу;
б)для потерпілого-обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статтей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
6.Підозрюваний ОСОБА_4 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди.
У разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст.476 КПК України потерпіла має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
7.Підозрюваний ОСОБА_4 розуміє,що умисне не виконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст..389 КК України.
Угода про примирення підписана сторонами та разом із обвинувальним актом надійшла до суду.
Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд приходить до такого висновку.
Згідно до ст.314 ч.3 п.1 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст..468,469 ч.3 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено,що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.2,ст..191 ч.1 КК України. Відповідно до ст..12 КК України кримінальне правопорушення ,передбачене ст.191 ч.1 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Також судом встановлено,що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє права визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди,передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, які у підготовчому судовому засіданні йому додатково роз`яснені, визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, предбаченого ст.15 ч.2,ст..191 ч.1 КК України, підтвердив обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні та надав згоду на призначення узгодженої сторонами угоди про примирення.
Прокурор вважає за доцільне затвердити угоду про примирення між представником потерпілого ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , як таку, що відповідає вимогам закону.
Відповідно до вимог ст..475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що умови угоди про примирення між представником потерпілого та підозрюваним, відповідають вимогам КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає вимогам ст..65 КК України. Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
На підставі вищевикладеного,суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення із призначенням підозрюваному ОСОБА_4 узгодженої в угоді міри покарання.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речові докази по справі дві каністри об`ємом 20 літрів кожна з рідиною всередині, а саме дизельне паливо,повернуто СТОВ «ЛНЗ Агро» під розписку, яка зберігається в матерілах кримінального провадження.(а.м.д.р.15).
Цивільний позов по справі не завлений.
Судових витрат по справі не має.
Керуючись ст.314 ч.3 п.1,ст.374,475 ч.1 КПК України,суд,-
з а с у д и в :
затвердити угоду про примирення між представником потерпілого ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 ,укладену 30 травня 2016 року.
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ст.15 ч.2,ст.191 ч.1 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речові докази по справі дві каністри об`ємом 20 літрів кожна з рідиною всередині, а саме дизельне паливо, повернуто СТОВ «ЛНЗ Агро» під розписку, яка зберігається в матерілах кримінального провадження.(а.м.д.р.15).
Цивільний позов по справі не завлений.
Судових витрат по справі не має.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Черкаської області на протязі 30 діб з дня його проголошення.

Суддя
Звенигородського районного суду ОСОБА_1