Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
В И Р О К
Іменем України
20 вересня 2016 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:
судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря ОСОБА_4 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 000000 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого вироком Рівненського міського судом Рівненської області від 08 жовтня 2015 року за ч.1 ст.190 КК України та призначено покарання у вигляді 200 годин громадських робіт, обвинуваченого за ч.2 ст.389 КК України,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
за апеляційною скаргою прокурора на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 06 квітня 2016 року відносно ОСОБА_5 , -
В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_5 , 08 жовтня 2015 року був засуджений Рівненським міським судом Рівненської області за ч.1 ст. 190 КК України та призначено йому покарання у вигляді 200 годин громадських робіт. Рівненським міським відділом кримінально-виконавчої інспекції Управління державної пенітенціарної служби України в Рівненської області, 30 листопада 2015 року ОСОБА_5 роз`яснено зміст і умови відбування покарання. Також попереджено про наслідки від ухилення відбування покарання та направлено останнього у ЖКП «Західне» в м. Рівне для відбування призначеного покарання.
Однак, за період з 30 листопада 2015 року по даний час ОСОБА_5 відбував покарання лише 07 та 08 грудня 2015 року, в подальшому для проходження громадських робіт в ЖКП «Західне» в м. Рівне не з`являвся.
Вироком Рівненського міського суду від 06 квітня 2016 року ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за ч.2 ст.389 КК України на 1 рік обмеження волі.
Відповідно до ст. 71, 72 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком і остаточно призначив покарання 1 рік 24 дні обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік та покладено обов`язки передбачені п.п.2- 4 ч.1 ст. 76 КК України.
Прокурор, в поданій апеляційній скарзі, не оспорюючи вирок в частині фактичних обставин кримінального провадження, кваліфікацію дій обвинуваченого та доведеності його вини, вважає, що вирок в частині призначення покарання підлягає скасуванню через неправильне застосування кримінального закону.
Доводить, що суд безпідставно застосував до ОСОБА_5 ст. 75 КК України, тим самим звільнив його від відбування призначеного покарання призначеного вироком Рівненського міського суду від 08 жовтня 2015 року.

Просить вирок в частині призначеного покарання скасувати та постановити новий вирок, яким ОСОБА_5 призначити покарання за ч.2 ст.389 КК України у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст.71, 72 КК України до покарання за сукупністю вироків остаточно призначити покарання шляхом приєднання невідбутого покарання за вироком Рівненського міського суду від 08 жовтня 2015 року у виді обмеження волі строком 1 рік 24 дні.

Вирок Рівненського міського судом від 06 квітня 2016 року, щодо ОСОБА_5 підлягає скасуванню в зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність та неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України.
Згідно вимог ст.370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Проте, зазначених вимог закону суд першої інстанції, належним чином не дотримався.
Судом вірно встановлено фактичні обставини справи та зроблено обґрунтований висновок про наявність в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України. Такий висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та перевірених судом доказах і не заперечується учасниками кримінального провадження при розгляді справи судом апеляційної інстанції.
У відповідності до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
Дії ОСОБА_5 за ч.2 ст. 389 КК України судом кваліфіковані правильно.
В той же час, вирок суду підлягає скасуванню частково - в частині призначення покарання, оскільки є незаконним через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність а саме, застосування закону, який не підлягав застосуванню при призначенні покарання.
Відповідно до абз.2 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» в разі, коли особа засуджується до покарання, що належить відбувати реально, а за іншим вироком звільняється від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення часткового чи повного складання призначених покарань не допускається.
В порушення зазначених вимог закону після визначення остаточного покарання за сукупністю вироків та застосувавши положення ст. 75 КК України, суд своїм рішення про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, фактично змінив судове рішення за попереднім вироком суду, відповідно до якого засуджений мав відбути реальну міру покарання у вигляді громадських робіт, тоді як відповідно до ст. 533 КПК України вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб і підлягають виконанню на всій території України.
Враховуючи наведене, суд істотно порушив вимоги кримінального закону, що в свою чергу перешкодило йому ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.
Виходячи з положень ст. 65 КК України, ст. 413 КПК України колегія суддів вважає за необхідне вирок в частині призначення покарання скасувати з постановленням нового вироку.
При цьому колегія суддів враховує наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме те, що обвинувачений вину свою визнав, щиро розкаявся у вчиненому злочині, а також враховує і обтяжуючу обставину - рецидив злочину. Відтак за наявності кількох обставин та враховуючи особу обвинуваченого, колегія суддів вважає за можливе при визначенні покарання застосувати положення ст.71 КК України та до покарання призначеного за даним вироком приєднати не відбуте покарання за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 08.10.2015 року та із врахуванням ст..72 КК України за сукупністю вироків призначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді обмеження волі.
Відповідно до ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі скасування неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.
У зв`язку з зазначеним, апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а вирок суду в частині призначеного ОСОБА_5 покарання - скасуванню з постановленням нового вироку.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 06 квітня 2016 року щодо ОСОБА_5 скасувати.
ОСОБА_5 визнати винним за ч.2 ст.389 КК України та призначити покарання у виді одного року обмеження волі.
На підставі ст.ст.71,72 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 08 жовтня 2015 року та за сукупністю вироків остаточно призначити покарання 1 рік 24 дні обмеження волі.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирати.
Строк покарання ОСОБА_5 обчислювати з часу приведення вироку до виконання.
В решті вирок залишити без зміни.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.
Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.
С У Д Д І :
(підпис) (підпис) (підпис)
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
З оригіналом згідно
Суддя ОСОБА_1