АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/790/477/16 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: ст.194 КПК України
(застосування запобіжного заходу)
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 квітня 2016 року м.Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі :
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
з секретарем - ОСОБА_7 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 31 березня 2016 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 31 березня 2016 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 ; до підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою в СІЗО №27 м.Харкова на 60 днів, до 16 травня 2016 року, без визначення застави.
З таким рішенням слідчого судді не погодився захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 та подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді від 31 березня 2016 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити. Захисник вважає необґрунтованою підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.28 ч.4 ст.146, ч.4 ст.28 ч.4 ст.189, ч.1 ст.255 КК України, оскільки в обґрунтування підозри покладено протоколи допитів свідків 2010 та 2011 року, які зібрані в іншому кримінальному провадженні, а інших докази, які підтверджують причетність ОСОБА_8 до інкримінованих злочинів, відсутні. Окрім того, на думку апелянта, стороною обвинувачення не доведені обставини, які свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України. Зокрема, захисник вказує на те, що ОСОБА_8 не переховувався від слідства, а сам звернувся до правоохоронних органів, коли дізнався про оголошення його розшуку; на даний час органом досудового розслідування усі речові докази та документи зібрані, що свідчить про відсутність ризику знищення доказів; немає підстав передбачати незаконний вплив на свідків, які переважно є іноземними громадянами та місце їх перебування невідоме; відсутні підстави вважати, що підозрюваний може іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню; ОСОБА_8 тривалий час не вчинював злочинів, а інкриміновані кримінальні правопорушення не є продовжуваними, тому апелянт вважає недоведеним ризик вчинення підозрюваним інших злочинів. Захисник, посилаючись на практику ЄСПЛ, вказує на недоведеність обставин щодо неможливості застосування до ОСОБА_8 більш м*якого запобіжного заходу та вважає, що за викладених обставин достатнім для підозрюваного є запобіжний захід у вигляді особистого зобов*язання. На думку автора апеляційної скарги, ОСОБА_8 безпідставно утримувався під вартою з 20 березня 2016 року до 31 березня 2016 року, а посилання слідчого судді на постанову від 20 травня 2011 року, захисник вважає помилковим.
Відповідно до порядку перевірки ухвал слідчого судді, передбаченого ст.422 КПК України, та ч.4 ст.401 КПК України, апеляційний суд розглядає апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 за відсутності підозрюваного ОСОБА_8 , який утримується під вартою, оскільки клопотання від підозрюваного про виклик в судове засідання апеляційного суду не надходило, в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища ОСОБА_8 , а участь захисника ОСОБА_6 , яка, відповідно до ч.4 ст.46 КПК України, користується процесуальними правами підозрюваного, захист якого вона здійснює, забезпечує дотримання прав, свобод і законних інтересів підозрюваного при апеляційному розгляді.
Вислухавши доповідь судді, пояснення захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу; думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги та вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника підозрюваного задоволенню не підлягає з таких підстав:
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
В обґрунтування клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочинів, передбачених ч.4 ст.28 ч.4 ст.146, ч.4 ст.28 ч.4 ст.189, ч.1 ст.255 КК України; наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які на переконання слідчого, у сукупності із даними про особу підозрюваного свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_8 більш м*яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою ( а.с.2-6 ).
Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про :
1.наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 ч.4 ст.28 ч.4 ст.146, ч.4 ст.28 ч.4 ст.189, ч.1 ст.255 КК України;
2.наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України.
3.недостатність застосування до ОСОБА_8 більш м*яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст.196 КПК України (а.с.77-76). З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою погоджується і апеляційний суд.
Доводи апелянта щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень є неспроможними.
Що стосується оцінки доводів апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризиків у кримінальному провадженні, колегія суддів дійшла наступних висновків:
Разом з тим колегія суддів вважає, що слідчим суддею в ухвалі про наявність ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України, зазначено безпідставно. У розумінні положень п.4 ч.1 ст.184, п.2 ч.1 ст.194 КПК України доведення обставин, які свідчать про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, покладається на слідчого та прокурора. На наявність ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий у клопотанні взагалі не посилався. А тому встановлення ризику саме слідчим суддею не узгоджується із вимогами КПК України та виходить за межі клопотання слідчого.
Натомість, необґрунтоване зазначення слідчим суддею про наявність ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України на правильність висновку слідчого судді щодо необхідності застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному випадку не вплинуло, а тому не є самостійною підставою для скасування судового рішення.
Доводи апелянта щодо безпідставного утримання ОСОБА_8 під вартою з 20 березня 2016 року до 31 березня 2016 року є необґрунтованими. Слідчим суддею перевірені зазначені обставини та встановлено, що постановою Київського районного суду м.Харкова від 26 травня 2011 року ОСОБА_8 , як особі оголошеній в міжнародний розшук, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з моменту встановлення його місця знаходження та фактичного затримання, а тому немає підстав вважати, що утримання ОСОБА_8 під вартою з моменту затримання (20 березня 2016 року) є незаконним. Більш того, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до п.9 розділу ХІ Перехідні положення КПК України (2012 року), запобіжні заходи, застосовані під час досудового розслідування до набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. Враховуючи, що постанова суду від 26 травня 2011 року є чинною та не скасована в установленому законом порядку, слід вважати, що застосований до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжував свою дію. Проте, враховуючи, що таке судове рішення було постановлено за відсутності підозрюваного, розгляд слідчим суддею питання щодо застосування запобіжного заходу 31 березня 2016 року з дотриманням процедури, передбаченої ст.194 КПК України, в тому числі із забезпеченням безпосередньої участі в судовому засіданні підозрюваного та його захисників, узгоджується із загальними вимогами щодо здійснення ефективного судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів підозрюваного під час досудового розслідування та відповідає задекларованим принципам Європейської конвенції з прав людини.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді від 31 березня 2016 року законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги захисника не вбачає.
Керуючись ст.ст.404,405, ч.3 ст.407,418,419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 31 березня 2016 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення застави залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий :
Судді :