Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/832/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.11.2016 м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження

№0006625 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 липня 2016 року, яким
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця,

громадянина України, освіта середня-спеціальна, працює дорожній робітник ТОВ «Гідроєлектроцентраль», не одружений,проживає АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 25.03.2016 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

засуджений за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ст.71 КК України приєднано частково не відбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.03.2016 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць.

Доля речових доказів вирішена відповідно до ст.100 КПК України.

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 .

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним та засуджений за те, що він 16.04.2016 року о 13 год. 05 хв. перебуваючи в магазині «Ятрань» №8, що по вул. 50 років Жовтня, 3 в м. Кіровограді, користуючись неуважністю працівників магазину, таємно, повторно, з прилавку викрав 2 палки ковбаси «Московська» вагою 0,316 кг за 70 грн. та салямі «Віденська», вагою 0,518 кг. за 78 грн. 93 коп, які сховав під одяг та пройшов повз касову зону не розрахувавшись з викраденим з місця пригоди зник, чим спричинив ТДВ «М`ясокомбінат Ятрань» на 148 грн. 93 коп.

Крім того, 16.05.2016 року о 10 год. 30 хв. Обвинувачений, перебуваючи в згаданому вище магазині, користуючись неуважністю працівників магазину, таємно, повторно, з прилавку викрав коньяк «Старий Кахеті» 5 років, вартістю 199 грн. 90 коп. та «Старий Кахеті» 4 роки, вартістю 176 грн. 85 коп., які сховав під одяг та пройшов повз касову зону не розрахувавшись. Викраденим з місця пригоди зник, чим спричинив матеріальну шкоду «М`ясокомбінат Ятрань» на 376 грн. 75 коп.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок районного суду щодо нього змінити в частині призначення покарання, призначивши йому покарання у виді обмеження волі. Свої вимоги мотивує тим, що районний суд при призначені покарання не в повній мірі дослідив особу обвинуваченого, зокрема взагалі не врахував факт відшкодування потерпілій стороні завданої шкоди, не прийнято до уваги щиросердне розкаяння у вчиненні злочину, активне сприяння розкриттю правопорушення, повне визнання своєї вини. Обтяжуючих обставин по справі у судовому засіданні не встановлено. Крім того зазначив, що він за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно працевлаштований, тобто має стійкі соціальні зв`язки, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є досить молодою особою, щоб здобувати життєвий досвід в установі відбування покарання закритого типу.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, про залишення вироку районного суду без зміни, а апеляцій без задоволення, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні вимоги і просили їх задовольнити, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Розглянувши справу в межах поданої апеляції, в якій не оспорюються фактичні обставини кримінального правопорушення та правова кваліфікація дій обвинуваченого, встановлено що викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за що його засуджено, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які є взаємоузгодженими між собою, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних на законних підставах і досліджених у судовому засіданні в порядку ст.349 ч.3 КПК України доказах.

При цьому, районний суд дотримався вимог змісту ч.3 ст.349 КПК України, допитав обвинуваченого, який повністю визнав свою вину у інкримінованому кримінальному правопорушенні, роз`яснив учасникам процесу правові наслідки визнання фактичних обставин справи і неможливість в подальшому оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку і за згодою всіх учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорювалися, у тому числі і тих фактичних обставин, які зазначені в обвинувальному акті.

Суд першої інстанції, об`єктивно встановивши фактичні обставини справи, обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_6 та правильно кваліфікував його дії за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою безумовне скасування судового рішення, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції врахував вимоги статей 50, 65 КК України, щодо яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а при його призначенні суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з вироку, призначаючи ОСОБА_6 покарання, місцевий суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який є злочином середньої тяжкості; дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, працює, раніше судимий, не одружений, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття та повне визнання вини.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачений вчинив дане кримінальне правопорушення під час іспитового строку, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.03.2016 року. Тому врахувавши положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №8 «Про внесення змін та доповнень до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність виправлення та перевиховання ОСОБА_6 лише за умови його ізоляції від суспільства, призначивши покарання в межах санкції статті інкримінованого кримінального правопорушення.

Вказане покарання, на думку колегії суддів, є виваженим, підстави для застосування іншого покарання не має.

Доводи обвинуваченого щодо невідповідності призначеного покарання особі винного, а саме не дослідження особи обвинуваченого, зокрема взагалі не врахування відшкодування потерпілій стороні завданої шкоди, щиросердне розкаяння у вчиненні злочину, активне сприяння розкриттю правопорушення та повне визнання своєї вини, а також позитивної характеристики та наявність стійких соціальних зв`язків, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки зазначені вище обставини повною мірою враховані судом першої інстанції при призначенні покарання, та їм надано належної юридичної оцінки.

За таких обставин, підстав для задоволення скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та зміни вироку Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 липня 2016 року щодо нього, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 липня 2016 року, щодо ОСОБА_6 , засудженого за ч.2 ст.185 КК України - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4