УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2016 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_2 про арешт майна,

в с т а н о в и в:

28 вересня 2016 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_2 про арешт майна квартири АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтовується тим, що невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи квартирою АДРЕСА_1 .

Так, 06.07.2016 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 до ДРРП на нерухоме майно внесено відомості про зміну власника кв. АДРЕСА_1 на підставі рішення Апеляційного суду Київської обл., від 17 лютого 2016 року у цивільній справі №357/9458/15-ц, згідно якого право власності на вище вказану квартиру визнано за ОСОБА_4 .

У подальшому 11.07.2016 року на підставі підроблених документів із внесеними до них неправдивими відомостями, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 посвідчив договір купівлі-продажу, згідно з яким право власності на квартиру АДРЕСА_1 перейшло від ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про що внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до листа Апеляційного суду Київської області від 22.07.2016 року цивільні справи стороною у яких є ОСОБА_4 до суду не надходили та згідно даних ЄРСР цивільна справа № 357/9458/15-ц у Апеляційному суді Київської області не розглядалась

Таким чином у період часу з 06.07.2016 року по 11.07.2016 року невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи квартирою АДРЕСА_1 , яка на праві власності належала ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в рівних частинах, на підстав договору дарування від 21.03.2016 року.

У судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з зазначених у ньому підстав. Пояснив, що на даний час квартира вже повернута у власність ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , про що внесені відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, проте розслідування шахрайських дій триває.

Заслухавши думку учасників судового розгляду дослідивши матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частинами 2, 3 цієї статті визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У ч. 2 ст. 172 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

На обґрунтування необхідності арешту квартири слідчий посилається на те, що з приводу цієї квартири були вчинені шахрайські дії, розслідування яких триває.

Разом з тим, з матеріалів доданих до клопотання вбачається, що на даний час квартира повернута у власність ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та за ними зареєстровано право власності на неї.

За таких обставин, накладення арешту на квартиру не є необхідним, оскільки відсутня необхідність забезпечення вимог передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України.

З огляду на наведене, клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 131, 132, 167, 170-173, 324, 236 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_2 про арешт майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: