Провадження № 11-кп/779/31/2016
Категорія ч. 3 ст. 185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі суддів : ОСОБА_2

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 002851 щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Мединя Галицького району Івано-Франківської області за ч. 3 ст. 185 КК України за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Івано-франківської області ОСОБА_7 на вирок Івано-Франківського міського суду від 23 листопада 2015 року, з участю прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_6 , -

в с т а н о в и л а :
Оскарженим вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він вчинив таємне викрадення чужого майна з проникненням у приміщення, повторно. Його дії кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України з призначенням йому покарання у виді трьох років позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки з покладенням на нього відповідно до вимог ст. 76 КК України певних обов`язків.

Суд першої інстанції встановив, що 10 липня 2015 року близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, пошкодивши вікно, проник у підвальне приміщення громадянина ОСОБА_10 , яке знаходиться на АДРЕСА_1 . Перебуваючи в ньому він шляхом обману, не повідомляючи про свої злочинні дії покликав на допомогу ОСОБА_11 . Звідти ОСОБА_6 таємно викрав металеві каналізаційні труби, вартість яких згідно довідки ТОВ «Івано-Франківський ВТОРЧОРМЕТ « становила 377, 06 грн., які потім за 50 грн. продав ОСОБА_12 . Повернувшись назад в це приміщення знову намагався викрасти майно потерпілого, став через вікно передавати такі ж труби перехожому ОСОБА_11 і був затриманий громадянином ОСОБА_13 .

Прокурор в апеляційній скарзі просить вирок скасувати і ухвалити новий вирок, за яким призначити ОСОБА_6 більш суворе покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Свою позицію він мотивує тим, що призначене покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Згідно ч. 2 ст. 65 КК України має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення особи та попередження нових злочинів. Однак судом, у порушення цього та п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року не дано належної оцінки обставині вчинення тяжкого злочину особою яка раніше вже вчиняла такі злочини і на шлях виправлення не стала. Застосовуючи ст. 75 КК України суд не врахував ступеню тяжкості скоєного діяння, те, що обвинувачений вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, а також його стійку направленість на скоєння протиправних діянь.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 396 КПК України просив дослідити письмові документи, що характеризують особу ОСОБА_6 .

Під час апеляційного розгляду :

- прокурор ОСОБА_8 підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

- обвинувачений ОСОБА_6 заперечив подану прокурором апеляційну скаргу , просив залишити її без задоволення;

Заслухавши думку учасників апеляційного розгляду, з`ясувавши обставини кримінального провадження, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Зазначених вимог кримінального процесуального закону судом першої інстанції не було дотримано.

Згідноч.2 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження його розгляд здійснювався судом першої інстанції згідно вимог ст. 349 КПК України.

Відповідно до положень ч.3 вказаної статті суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд першої інстанції встановив, що 10 липня 2015 року близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний намір діючи умисно, пошкодивши вікно, проник у підвальне приміщення громадянина ОСОБА_10 , яке знаходиться на АДРЕСА_1 , звідки вчинив крадіжку вищевказаних залізних труб.

Як у судах першої так і апеляційної інстанцій ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнавав частково, оскільки пояснював, що тоді він проник в дане підвальне приміщення з метою справити свої природні потреби, а побачивши там залізні каналізаційні труби, вирішив їх викрасти. Це не узгоджується із заявою ОСОБА_6 щодо розгляду цього кримінального провадження в порядку ст.349 КПК України. ( а. с. 34)

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при виконанні вимог статті 349 КПК України у обвинуваченого ОСОБА_6 належним чином не було з`ясовано, чи правильно він розуміє зміст пред`явленого йому обинувачення, чи немає сумнівів у добровільності його позиції і що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Наведені обставини свідчать про грубе порушення вимог ст.. 349 КПК України, у зв`язку з чим судове рішення слід скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, у ході якого слід усунути вказані недоліки, перевірити доводи обвинуваченого і в залежності від встановленого прийняти законне й обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Івано-Франківського міського суду від 23 листопада 2015 року відносно ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4