04.10.16
Провадження № 1-кс/200/9320/16
04 жовтня 2016 року м. Дніпро
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
Досудовим розслідуванням встановлено, що ТОВ «ВПБ Восток», керівником якого є ОСОБА_3 , відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на праві приватної власності належить об`єкт нерухомості за адресою: м. Дніпро, вул. Запорізьке шосе, 52Е, літ. А-2 загальною площею 1121,9 кв.м, А-2 підвал, літ. А - вхід в підвал.
Допитаний під час досудового розслідування як потерпілий ОСОБА_3 пояснив, що за результатами співробітництва ТОВ «ВПБ Восток» та ТОВ «МТ-1» у 2013 році відповідно до договору про пайову участь у будівництві №01/П/3Ш побудовано дві будівлі, яким у подальшому було привласнено адреси: вул. Запорізьке шосе, 52Д та вул. Запорізьке шосе, 52Е в м. Дніпропетровську. Право власності на зазначені будівлі зареєстровано за ТОВ «ВПБ Восток» у встановленому законом порядку. Оригінали документів, які підтверджують право власності підприємства та технічні паспорти на вищевказані будівлі весь час будівництва перебували у фактичного керівника ТОВ «МТ-1» ОСОБА_4 , який здійснював операції щодо узаконення вказаних самовільно збудованих будівель.
У подальшому будівлю, розташовану за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Запорізьке шосе, 52Д, продано ТОВ «МТ-1» на підставі договору купівлі-продажу №01/10-2л. Власником будівлі, розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Запорізьке шосе, 52Е, залишалось ТОВ «ВПБ Восток». З 01 жовтня 2013 року невідомі особи представники охоронного агентства, діючи за вказівкою ОСОБА_4 , перешкоджають ОСОБА_3 у доступі до приміщень будівлі, розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Запорізьке шосе, 52-Е. Станом на 28.07.2016 року невстановленими особами проводяться роботи з переобладнання фасаду будівлі розташованої за вищевказаною адресою.
Під час досудового розслідування до матеріалів кримінального провадження долучено надані потерпілим дві копії технічних паспортів на будівлю, яка належить ТОВ «ВПБ «Восток» (наданий потерпілому ОСОБА_4 та відновлений ТОВ «ВПБ Восток»), які містять протиріччя щодо креслень з показниками літер споруд та підпису.
Допитана як свідок інженер з інвентаризації нерухомого майна фізична особа-підприємець ОСОБА_5 пояснила, що у вересні 2013 року до неї звернувся директор ТОВ «ВПБ Восток» ОСОБА_6 з замовленням на виготовлення технічних паспортів на об`єкти нерухомості за адресою: вул. Запорізьке шосе, 52Д та вул. Запорізьке шосе, 52Е в м. Дніпропетровську. 25 вересня 2013 року вона здійснила виїзд на обидва об`єкти та зробила заміри площ будівель. Після цього вона зробила та на початку жовтня 2013 року видала представникам ТОВ «ВПБ Восток» технічні паспорти на обидві будівлі. Щодо пред`явлених для ознайомлення двох копій технічних паспортів пояснила, що один з них вона не виготовляла, оскільки підпис на ньому суттєво відрізняється від її власного. В оригінальному паспорті всі креслення позначені літ. А, а саме А-2: підвал, 1 поверх, 2 поверх, загальною площею 1121,9 кв.м., а у іншому паспорті позначені літ. Б, а саме Б-2: підвал, 1 поверх, 2 поверх; рік побудови визначений як «не встановлений», а у підробленому визначений рік «2013».
Таким чином, ОСОБА_5 підтвердила той факт, що оригінал технічного паспорту, який перебуває у володінні ТОВ «ВПБ Восток» виготовила саме вона і він є дійсним.
В подальшому зазначене нерухоме майно внесено ТОВ «МТ-1» до уставного фонду ТОВ «Дельмар Крим», засновником якого стало 05.12.2013. У зв`язку з цим 20.12.2013 право власності на будівлю за адресою: м. Дніпро, вул. Запорізьке шосе, 52-Д, площею 1116,5 кв.м. реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції зареєстровано за ТОВ «Дельмар Крим».
12.08.2016 представником потерпілого ОСОБА_3 органу досудового розслідування надано копії договорів купівлі-продажу від 27.04.2016 засвідчені нотаріусом ОСОБА_7 на об`єкти нерухомості, розташовані за адресою: м. Дніпро, вул. Запорізьке шосе, 53Б укладеного між підприємствами ТОВ «Дельмар Крим» (продавець, код 38889247) та ТОВ «Алан Спорт» (покупець, код 37899322) щодо купівлі - продажу комерційних будівель за літ. В-2, літ. Г-2 (зареєстровано у реєстрі за №451) та будівель літ. А-3, літ. Б-2 (зареєстровано у реєстрі за №452).
Відповідно до змісту договору, зареєстрованому у реєстрі за № 451, будівля 53Б за літ. В-2 має загальну площу 1121,9 кв.м., таку саме загальну площу як і будівля за адресою: м. Дніпро, вул. Запорізьке шосе, 52Е, яка належить ТОВ ВПБ Восток». Будівля 53Б за літ. Г-2 має загальну площу 1116,5 кв.м., таку саме загальну площу як і будівля за адресою: м. Дніпро, вул. Запорізьке шосе, 52Д, яка належить ТОВ «Дельмар Крим».
Відповідно до відомостей Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право користування зазначеною земельною ділянкою не зареєстровано. Крім цього встановлено, що будівлям, які перебувають на земельній ділянці, розташованій у районі цвинтаря на вул. Запорізьке шосе у м. Дніпро адреси: вул. Запорізьке шосе, 52Е та вул. Запорізьке шосе, 52Д не надавалися. Дозвільні документи на початок будівельних робіт та про готовність об`єктів будівництва за адресами: м. Дніпро, вул. Запорізьке шосе, 52Е, м. Дніпро, вул. Запорізьке шосе, 52Д та м. Дніпро, вул. Запорізьке шосе, 53Б Департаментом ДАБІ у Дніпропетровській області не видавалися.
Оглядом земельної ділянки, яка розташована у районі цвинтаря на вул. Запорізьке шосе у м. Дніпро, проведеним за участю свідка ОСОБА_5 , встановлено наявність на неї будівель завершеного будівництва, які примикають одне до одного та зі слів охорони мають єдину адресу: м. Дніпро, вул. Запорізьке шосе,53Б. Зі слів ОСОБА_5 , у 2013 році вона здійснювала обміри для виготовлення технічних паспортів на ці об`єкти, але згідно наданих їй документів вони мали адресу: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 .
01 серпня 2016 року та 04 жовтня 2016 року об`єкти нерухомості, які розташовані на земельній ділянці у районі цвинтаря на вул. Запорізьке шосе у м. Дніпро, які згідно з реєстраційними документами мають адреси: м. Дніпро, вул. Запорізьке шосе, 52Е, м. Дніпро, вул. Запорізьке шосе, 52Д та м. Дніпро, вул. Запорізьке шосе, 53Б визнано речовими доказами.
Враховуючи викладене, з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх знищення, перетворення та відчуження прокурор прохає накласти арешт на таке майно.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, прохала задовольнити. Пояснення надала аналогічні тексту клопотання. Пояснила, що звернулась із цим клопотанням в зв`язку із тим, що слідчий не встигає самостійно звернутись із клопотанням до слідчого судді, а існує нагальна потреба у накладенні арешту на майно. Додатково повідомила, що в постанові слідчого від 04 жовтня 2016 року у межах кримінального провадження визнаний речовим доказом об`єкт нерухомості № 52-Б по вул. Запорізькому шосе у м. Дніпрі площею 2238,4 кв.м.
З метою забезпечення арешту майна, відповідно до ч.2 ст.172 КПК України, власник майна в судове засідання не викликався. З цих підстав, клопотання розглянуто за відсутності власника майна та ухвалено рішення.
Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна. У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше. Арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу. Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.
Враховуючи те, що об`єкт нерухомості АДРЕСА_1 , площею 3971,3 кв.м., на який прокурор також прохає накласти арешт, не визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню. У межах цього кримінального провадження жодній особі підозру не пред`явлено, позову ні до кого не заявлено, спеціальної конфіскації бути не може. Таким чином, об`єкт нерухомості АДРЕСА_1 не відповідає жодному із критеріїв, які передбачені у ч. 2 ст. 170 КПК України, на підставі яких допускається можливість накладення арешту. Тому, за відсутності підстав для накладення арешту, у задоволенні клопотання у цій частині слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, -
Клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_2 задовольнити частково.
В задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.
На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб зо дня її винесення.
Слідчій суддя ОСОБА_1