Дата документу Справа № 320/8501/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єд. унікальний № 320/8501/15-к Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
№ пров. 11-кп/778/1248/16 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28 квітня 2016 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополя Запорізької області, громадянина України, неодруженого, що має середню освіту, непрацюючого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 14 травня 1999 року Мелітопольським міським судом Запорізької області за ст.140 ч.2 КК України (I960 р.) до 1 року позбавлення волі. Звільнений 06 вересня 1999 року по амністії;

2) 02 листопада 2001 року Мелітопольським районним судом Запорізької області за ст.ст.185 ч.2. 43 КК України (частково приєднано покарання за вироком Мелітопольського міського суду від 27 грудня 2000 року) до 3 років позбавлення волі. Звільнений 17 вересня 2004 року за відбуттям строку покарання;

3) 08 грудня 2005 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ст.309 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнений 07 грудня 2007 року за відбуттям строку покарання;

4) 19 листопада 2008 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ст.ст.185 ч.2. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки. Постановою Мелітопольського міськрайонного суду від 22 жовтня 2009 року звільнення від покарання з іспитовим строком скасовано, засудженого направлено в місця позбавлення волі. Звільнений 24 липня 2012 року умовно-достроково на 3 місяці 6 днів;

5) 18 березня 2013 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ст.185 ч.2 КК України до 1 року 8 місяців позбавлення волі. Звільнений 05 червня 2014 року за актом амністії 2014 року умовно-достроково на 5 місяців 13 днів;

засуджено за ст.185 ч.2 КК України на 2 роки позбавлення волі;

за ст.185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі;

за ст.ст. 15 ч.3, ст.185 ч.2 КК України на 1 рік позбавлення волі.

Відповідно до ст.70 ч.1 КК України остаточно призначено покарання ОСОБА_8 шляхом часткового складання призначених покарань у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбуття покарання ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 20 січня 2016 року по 28 квітня 2016 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Утримується під вартою з 20 січня 2016 року.

В вироку вирішена доля речових доказів по справі.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за те, що він 08 вересня 2015 року приблизно о 09 годині 30 хвилин, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон марки «Lenovo A 536» IMЕI 1: НОМЕР_1 ; ІMЕІ 2: НОМЕР_2 . в корпусі білого кольору, вартістю 3 000 грн.. в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Київстар» вартістю 20 грн. на рахунку якої були грошові кошти у розмірі 36 грн., з карткою пам`яті на 2 Гб, вартістю 60 грн., а також чохол рожевого кольору, вартістю 150 грн., який належав ОСОБА_10 , чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 3 266 грн.
Крім того, 15 вересня 2015 року приблизно о 13 годині 20 хвилин ОСОБА_8 , знаходячись у приміщенні благодійної організації «Благодійний фонд «Все можливо», розташованого в офісі № 206 в будинку по пр.50 років Перемоги, 28 в м. Мелітополі Запорізької області, діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав ноутбук «Lenovo El0-30 » s/n UB02703036, в корпусі чорного кольору, вартістю 3 499 грн. 17 коп., чим спричинив благодійній організації «Благодійний фонд «Все можливо» матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім того. 17 вересня 2015 року приблизно об 11-00 годині ОСОБА_8 знаходячись в одній із кімнат будинку по АДРЕСА_3 , діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим. що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом відкриття вхідних дверей проник у іншу кімнату вказаного будинку, звідки таємно викрав ноутбук «Lenovo В 590 », серійний номер WB10084304. в корпусі чорного кольору, вартісгю 3567 грн. 00 коп.. що належав ОСОБА_11 чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім того, 21 листопада 2015 року приблизно о 17-00 годині ОСОБА_8 знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , в яку він проник шляхом розбиття вікна на балконі, загубивши ключі, діючи повторно, умисно з корисливих мотивів, таємно викрав ноутбук марки «HP Pavilion 17-el42sp» з серійним номером 5cd4072yjl, із зарядним пристроєм, вартістю 12 000 грн., роутер марки «Медіана», вартістю 400 грн. та безпровідну комп`ютерну мишу, вартістю 450 грн., що належать ОСОБА_10 , чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 12 850 грн.

Крім того, 12 грудня 2015 року приблизно о 13 годині 45 хвилин ОСОБА_12 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, зайшов до під`їзду № 3 в будинку АДРЕСА_4 , де за допомогою принесених із собою кусачок, діючи повторно, перерізавши велосипедний замок, став викочувати з під`їзду велосипед марки «Олімп», вартістю 2 000 грн.. який належить ОСОБА_13 . Однак, виконати всі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця. ОСОБА_8 не встиг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий на місці події ОСОБА_14 .

В апеляції адвокат ОСОБА_7 , діючи в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 вважає вирок суду незаконним та необгрунтованим з підстав неповноти судового розгляду та невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону; неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Просить змінити правову кваліфікацію вчиненого діяння, кваліфікувати злочин за ч.2 ст. 185 КК України, виключивши таку кваліфікуючу ознаку як проникнення у житло. Змінити вирок суду в частині призначеного покарання та призначити остаточне покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_8 по всім епізодам скоєних ним правопорушень, передбачених ст.ст. 185ч.2, ст.185 ч.3, ст.ст. 15ч.3, 185 ч.2 КК України, за епізодами крадіжок майна у потерпілих ОСОБА_15 , благодійної організації «Благодійний фонд «Все можливо», ОСОБА_13 , засновані на доказах досліджених у судовому засіданні, і є обґрунтованими.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні повністю визнав себе винним, у скоєнні кримінальних правопорушень по епізодах у відношенні потерпілих ОСОБА_15 , благодійної організації «Благодійний фонд «Все можливо», ОСОБА_13 , дав показання по суті пред`явленого йому обвинувачення, в зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони учасниками судового розгляду не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та правильно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ст. 185ч.2, ст.185 ч.3, ст.ст. 15ч.3, 185 ч.2 КК України, та призначив покарання відповідно до вимог чт. 65 КК УКраїни.

Що стосується епізода крадіжки особистого майна скоєного обвинуваченим ОСОБА_8 у потерпілого ОСОБА_11 від 17.09.2015 року, то коллегія суддів вважає, що вина обвинуваченого по даному епізоду доведена в повному обсязі, його дії кваліфіковані правильно.

Доводи, викладені в апеляції захисника про недоведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 спростовуються показами потерпілого ОСОБА_11 про те що він знімав квартиру за адресою АДРЕСА_5 . У вересні 2015року власниця дому сказала, що у сусідній кімнаті буде проживати обвинувачений та його дружина. Ніяких стосунків між собою вони не підтримували, тому що у них не було спільних інтересів та різні погляди на життя. Обвинувачений з його жінкою ніде не працювали, пили самогон. 17 вересня він пішов на роботу, обвинуваченого та його жінку попередив, щоб вони до його кімнати не заходили. Двері своєї кімнати він підпер кріслом на яке поставив тумбочку. Коли прийшов з роботи, двері вже не були підперті, у кімнаті був безлад і не було ноутбука.

Ці покази потерпілого підтверджуються іншими доказами по справі показами свідка ОСОБА_16 , який показав, що саме обвинувачений приніс йому на ринок ноутбук, та продав за 1000 або 1200 грн., потім приїхали працівники міліції і сказали, що нотбук крадений та забрали його.

Всебічно, повно та об`єктивно дослідивши усі надані докази, суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, як таємне вирадання чужого майна, вчинене повторно, поєнане з проникненням у житло.

Доводи викладені в апеляції захисника адвоката ОСОБА_7 не є обгрунтованими та задоволенню не підлягають.

Вирок суду першої інстанції є законним обгрунтованим, а тому зміні або скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
Апеляцію адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28 квітня 2016 року відносно ОСОБА_8 , якого засуджено за ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185, ст. ст. 15 ч.3, ст. 185 ч.2 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого Суду України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4