Справа № 183/5253/15
№ 1-кп/183/111/16
В И Р О К
іменем України
24 червня 2016 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000346 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколо-Гулак Казанківського району Миколаївської області, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, маючого на утриманні малолітню дитину, не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 404 КК України,
в с т а н о в и в:
24 серпня 2014 року наказом №112 командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 сержанта ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини та призначено на посаду водія групи інженерного забезпечення військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 6 грудня 1991 року № 1932-XII зі змінами, визначено, що особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

За наведених обставин, сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, відповідно до ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України був зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку, свято і непорушно додержуватися Конституції України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

11 травня 2015 року відповідно до розпорядження начальника гарнізону черговий підрозділ у складі військовослужбовців військової частини польова пошта НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_5 , солдата ОСОБА_6 та молодшого сержанта військової частини польова пошта НОМЕР_2 ОСОБА_7 був направлений для несення патрулювання території військового містечка дислокованого на території АДРЕСА_2 , та виконання завдань Військової служби правопорядку у Збройних Силах України щодо підтримання правопорядку у гарнізоні.
11 травня 2015 року приблизно о 19.00 годині сержант ОСОБА_4 разом з сержантом ОСОБА_8 розпивали алкогольні напої біля офіцерської їдальні військової частини польова пошта НОМЕР_1 , розташованої в АДРЕСА_2 . В цей час у зв`язку із порушенням військової дисципліни останнім було зроблено зауваження начальником патруля молодшим сержантом ОСОБА_7 .
Начальник патруля молодший сержант ОСОБА_7 повідомив сержантів ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , що вони мають бути доставлені до відділення ВСП у смт. Черкаське, Новомосковського району, Дніпропетровської області для складання протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до норм чинного законодавства. У свою чергу, сержант ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, відмовився виконувати законні вимоги начальника патруля молодшого сержанта ОСОБА_7 , та з метою перешкодити військовослужбовцям патруля виконувати покладені на них обов`язки з військової служби щодо підтримання правопорядку у гарнізоні, застосував до них фізичне насильство, а саме: сержант ОСОБА_4 спробував нанести удар молодшому сержанту ОСОБА_7 та старшому солдату ОСОБА_5 , чим вчинив опір військовослужбовцям, що виконували обов`язки з військової служби. Після цього сержант ОСОБА_4 був затриманий патрулем та доставлений до правоохоронного органу відділу Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 показав, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю їх підтверджує. У скоєному щиро кається.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд провадження за його відсутності, в якій зазначив, що шкода йому відшкодована, претензій до обвинуваченого не має, просив покарати останнього не суворо.
В судовому засіданні учасники судового розгляду не оспорювали обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, тому суд вважає не доцільним досліджувати докази.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину передбаченого ч. 3 ст. 404 КК України опір іншій особі, яка виконує покладені на неї обов`язки з військової служби, вчинений в умовах особливого періоду.
Обставиною, яка обтяжує покарання суд визнає скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

При цьому, суд вважає, що щире каяття обвинуваченого, в даній ситуації, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, бажанням виправити ситуацію, а також готовністю нести кримінальну відповідальність.
Крім того, суд враховує те, що ОСОБА_4 вину визнав повністю, за місцем мешкання та служби характеризується позитивно, раніше не судимий, приймав участь в проведенні антитерористичної операції на сході країни, думку потерпілого, якому збитки відшкодовано та який просив покарати ОСОБА_4 не суворо, має на утриманні малолітню дитину 2008 року народження, та вагітну дружину з патологією плоду, що дає суду підстави для призначення ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 404 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком 1 рік.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1