НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/6087/14-к
Провадження № 1-кп/0182/127/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.03.2016 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі кримінальне провадження №0000933 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нікополя, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта вища, одруженого, має доньку 2015 року народження, не працює, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за правовою кваліфікацією ст.286 ч.2 КК України,

з участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника

потерпілих ОСОБА_8 , суд -

ВСТАНОВИВ:

07 березня 2014 року близько 18 години 30 хвилин, водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем "Форд Скорпіо", державний номерний знак НОМЕР_1 який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить гр. ОСОБА_9 , рухався по автодорозі «Н-23 Кіровоград-Запоріжжя», зі сторони м.Марганця у напрямку смт.Червоногригорівка, Нікопольського району, Дніпропетровської області, де на 272 км +850м, водій ОСОБА_3 , не прийнявши відповідних заходів та не проявивши належної уваги, обережності, не вживши заходів до своєчасного зниження швидкості, не маючи ніяких перешкод технічного характеру над керуванням транспортним засобом, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем марки ЗАЗ ТФ699Р номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався у зустрічному напрямку.

При цьому, водій ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 12.1,10.1 Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 1.3: «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»

п. 12.1: « під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»

п.10.1: « перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Саме порушення п.12.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 знаходиться в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньотранспортної пригоди. При цьому будь-яких перешкод технічного характеру для водія ОСОБА_3 не було.

Невиконання вищезгаданих пунктів Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди, у результаті якої водію автомобіля марки ЗАЗ ТФ699Р номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_6 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: відкритих переломів правої великогомілкової та малогомілкової кісток у верхній третині, забитих ран правої гомілки у верхній третині та правого колінного суглобу, закритого перелому лівого стегна у середній третині, ссадна лобу, забою грудної клітини, травматичного шоку, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя. Пасажиру цього ж автомобіля ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, гематоми волосяної частини голови, закритого перелому 5-ї пясної кістки правої кісті, гематоми верхніх та нижніх кінцівок, лівобічного плече-лопаткового періартриту, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Обвинувачений визнав свою провину частково та пояснив, що 07 березня 2014 року він повертався з м.Запоріжжя в м.Нікополь, керуючи автомобілем "Форд Скорпіо", право керування та розпорядження яким на підставі генерального доручення належить його батькові. В той день він був на СТО в м. Запоріжжі і майстер йому рекомендував змінити люфти, але їх не було в наявності і він поїхав в м.Нікополь. Рухався приблизно зі швидкістю 100-120 км/год., перешкод у русі не було, але раптом він відчув стукіт, у автомобіля заклинило ліве колесо і автомобіль понесло в кювет. Він почав гальмувати, але втратив контроль над автомобілем і відчув, що передня частина автомобіля тягла вправо, а задню частину заносило вліво, тобто його розвернуло на дорозі коли він об`їзджав бугри та латки на дорозі. При цьому він їхав ближче до центру дороги, коли автомобіль розвернуло в протилежному напрямку та занесло на зустрічну смугу руху. В той момент він відчув удар в задню праву частину. Стверджує, що перед ударом бачив лише світло фар і лише в той момент, коли після розвороту озирнувся назад і одразу ж автомобіль потерпілих вдарив його автомобіль ззаду. Стверджував, що в момент удару його автомобіль лівими колесами знаходився на своїй смузі руху, а права частина автомобіля перебувала на зустрічній смузі руху. Після зіткнення його автомобіль зупинився по центру вдовж дороги. Лише в судових дебатах ОСОБА_3 частково визнав позовні вимоги потерпілих в частині відшкодування моральної шкоди у зв`язку з чим просив не позбавляти його свободи та не застосовувати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, оскільки він працює водієм без офіційного працевлаштування та має на своєму утриманні дружину та малолітню доньку. А також в подальшому має намір відшкодувати моральну шкоду потерпілим.

Потерпілий ОСОБА_6 , який незважаючи на тяжкий стан здоров`я і відсутність можливості самостійно пересуватися, був доставлений до зали судового засідання, пояснив наступне.

07.03.2014 року приблизно о 18 годині він разом з дружиною їхали на автомобілі ДЕУ Ланос в м. Марганець зі швидкістю приблизно 90км/год. Дорожнє покриття було майже ідеальне, без будь-яких бугрів та ямок. Він керував автомобілем та їхав ближче до узбіччя. В районі с.Максимівка, попереду побачив фари автомобіля, які змінювали траєкторію руху і зрозумів, що з тим автомобілем відбувається щось у зв`язку з чим він почав гальмувати. Автомобіль під керуванням ОСОБА_10 знаходився по середині дороги і почав перетинати розподільчу смугу. Він своїм автомобілем зіткнувся з його автомобілем і удар прийшовся в задню праву частину автомобіля ОСОБА_10 і його автомобіль від цього розвернуло. Автомобіль ДЕУ Ланос відкинуло назад, але напрямок руху він не змінив. Стверджує що на тій ділянці руху не має жодної балки, а є тривалий спуск до с. Тимошовки. Тому його автомобіль рухався в сторону підйому, а автомобіль ОСОБА_3 їхав зі спуску. При цьому він використовував паски безпеки. Після удару він не міг самостійно вибратися з автомобіля. У нього були виявлені відкриті переломи правої великогомілкової та малогомілкової кісток, забиті рани правої гомілки та правого колінного суглобу, закритий перелом лівого стегна, ссадна лобу, забій грудної клітини. Тривалий час він лікувався, йому проведено безліч хірургічних операцій та встановлено інвалідність у зв`язку з чим він не має можливості працевлаштуватися, заробляти гроші для себе та своєї родини. Просив стягнути з обвинуваченого та страхової компанії «Аска» на його користь 100 тис. гривень в якості компенсації моральної шкоди.

Потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що вона перебувала на пасажирському передньому сидінні. Вона бачила, що їде зустрічний автомобіль. Миттєво побачила перед їх автівкою задні двері і бензобак. Як автомобіль цей рухався та як його розвернуло вона не бачила. Їх автомобіль в`їхав в атомобіль під керуванням ОСОБА_11 .ФІ.. Після ДТП вона бачила, що пальне з автомобіля ОСОБА_10 витекло і пляма була під їх автомобілем. Особисто у неї був перелом кісток рук, гематома грудної клітини, голови та інш. Вони з чоловіком потрапили до лікарні в м. Нікополі, де тривалий час лікувалися, чоловіка неодноразово оперували, він залишився без роботи, без права на пільгову пенсію, їх автомобіль не підлягає відновленню. Тому їй доводиться працювати на кількох роботах, щоб сплачувати витрати на лікування чоловіка та утримувати родину. Вважає, що моральні страждання, які вона пережила у зв`язку ДТП і переживає, дивлячись на страждання хворого чоловіка неможливо компенсувати грошима, але просила стягнути з обвинуваченого та страхової компанії на її користь 100 тис. гривень моральної шкоди.

Представник страхової компанії ПАТ « Українська акціонерна страхова компанія АСКА» в судове засідання не з`явився, але надав письмові заперечення ( а.п.86,104, 128) проти позовних вимог потерпілих з яких вбачається, що позивачі: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до страхової компанії не надавали заяву про страхове відшкодування протягом строку, встановленого чинним законодавством. До того ж, в своїх позовних вимогах вони не зазначили суму моральної шкоди, яка підлягає стягненню безпосередньо зі страхової компанії, оскільки солідарна відповідальність страхової компанії та обвинуваченого законом не передбачена. У зв`язку з чим просили відмовити в задоволенні позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди страховою компанією.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження, які за клопотанням прокурора та за згодою сторін провадження досліджені під час судового розгляду. Так, згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 07.03.2014 року, проведеного з участю ОСОБА_3 (а.п.8-17т.2) було встановлено, що місцем ДТП є горизонтальна ділянка дороги «Н-23 Кіровоград-Запоріжжя» 272 км +850м. Будь-яких перешкод для водія на цій ділянці руху не виявлено. Також виявлені механічні пошкодження автомобіля "Форд Скорпіо" державний номерний знак НОМЕР_1 , який після ДТП розташований на проїзній частині дороги передом в напрямку м. Марганця,а саме: деформація задньої частини, деформація заднього правого крила, відсутнє заднє скло, відсутнє заднє скло пасажирських дверей, правих задніх пасажирських дверей, часткова деформація даху. Автомобіль марки ЗАЗ ТФ699Р номерний знак НОМЕР_2 , який розташований на проїздній частині дороги в напрямку м. Марганця мав наступні ушкодження: повна деформація передньої частини, передніх дверей, лобового скла, торпеди салону автомобіля. Під час проведення слідчого експерименту з участю потерпілих і їх представника, обвинуваченого і його захисника, експерта (а.п.181-188,191-194,197-206т.1) учасники події ДТП зазначили обставини ДТП, момент виникнення небезпеки для кожного з водіїв, були проведені відповідні заміри. Згідно висновку автотехнічної експертизи №70/27-667 від 14.12.2015 року (а.п.216-220 т.1) в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Форд Скорпіо» ОСОБА_3 повинен був діяти згідно вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху. В даній дорожній обстановці водій автомобіля «ДЕУ-Ланос» ОСОБА_6 повинен був діяти згідно вимог п.п. 12.2 та 12.3 Правил дорожнього руху.При заданому механізмові пригоди дії водія автомобіля «Форд Скорпіо» ОСОБА_3 які не відповідали вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку з настанням даної ДТП. При заданому механізмові події, в діях водія автомобіля «ДЕУ-Ланос» ОСОБА_6 невідповностей вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху не вбачається. На даному етапі дослідження визначити чи є з технічної точки зору причинний зв`язок між діями водія автомобіля «ДЕУ-Ланос» за вимогами п. 12.2 ПДР з настанням даної пригоди неможливо, оскільки неможливо оцінити його дії згідно вимог п. 12.2 ПДР. Швидкість руху автомобіля «Форд Скорпіо» дорівнювала не менш ніж 70,3 км/год. А мінімальна швидкість руху автомобіля «ДЕУ-Ланос» дорівнювала не менш ніж 50,4 км/год. Дані значення швидкостей руху автомобілів «Форд Скорпіо» та «ДЕУ-Ланос» є мінімальними, оскільки в розрахунках не враховані витрати кінетичної енергії, яка витрачалась на деформацію деталей, при зіткненні. Врахувати останнє не надається можливим через відсутність науково-обгрунтованої і достатньо апробованої методики подібних досліджень. Також не враховані кут між повздовжніми осями автомобілів в момент зіткнення та кути відкидання автомобілів після зіткнення, а також відстані, на які автомобілі перемістилися після зіткнення до зупинки. Технічна можливість запобігти зіткнення в даній дорожній обстановці для водія автомобіля «Форд Скорпіо» ОСОБА_3 визначалася виконанням ним вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху і в нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які не дозволили б йому їх виконати. Водій автомобіля «ДЕУ-Ланос» ОСОБА_6 не мав технічної можливості уникнути зіткнення при своєчасному гальмуванні в даних дорожніх умовах. Покази водія ОСОБА_3 в частині того, що занос автомобіля стався внаслідок «заклинення» заднього лівого колеса автомобіля «Форд Скорпіо», яким він керував, з технічної точки зору не спроможні. З технічної точки зору небезпека для руху водію автомобіля «ДЕУ-Ланос» ОСОБА_6 в даній дорожній обстановці виникла в момент, коли він об`єктивно здатний був виявити, що зустрічний автомобіль «Форд Скорпіо» рухається в некерованому стані, або з моменту зміни напрямку руху вказаним автомобілем «Форд Скорпіо» в напрямку зустрічної смуги. Водій автомобіля «ДЕУ-Ланос» ОСОБА_6 при своєчасному застосуванні екстреного гальмування не мав технічної можливості уникнути зіткнення в даних дорожніх умовах.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_12 підтвердив свої висновки, посилаючись на те, що саме водій ОСОБА_3 , втративши контроль над автомобілем, неважливо з яких причин, виїхав на смугу зустрічного руху, створивши перешкоду у русі автомобілю під керуванням ОСОБА_6 , що потягло настання події ДТП. При цьому доводи обвинуваченого в тій частині, що він не мав можливості контролювати і відповідно керувати автомобілем внаслідок «заклинення» колеса є не спроможними, оскільки відповідно до обставин викладених у висновках автотехнічної експертизи №70/27-288, 70/28-288а від 24.06.2014 року (а.п.59-65т.2) була перевірена робоча гальмова система та рульове керування автомобіля «ФОРД СКОРПІО». Так, при візуальному дослідженні робочої гальмівної системи автомобіля «ФОРД СКОРПІО» встановлено. Гальмівна рідина в ємності головного робочого циліндру знаходиться в положенні між «МАХ» «МIN». Оскільки не надалося можливим провести ходові випробування, то колеса по черзі вивішувалися (окрім заднього правого колеса, оскільки останнє було затиснуто в колісній арці) і після додатку до них моменту, що крутить, загальмовувалися, шляхом дії на педаль гальма. Дана обставина свідчить про те, що гальмівний привід і гальмівні механізми знаходяться в працездатному стані. З проведеного вище дослідження слід зробити висновок, що робоча гальмова система автомобіля «ФОРД СКОРПІО» знаходяться в працездатному стані. При огляді елементів рульового керування встановлено, що деталі, вузли та агрегати знаходяться на своїх конструктивних місцях, конструктивних змін та зовнішніх пошкоджень не виявлено. Рідина в ємності гідропідсилювача відсутня. На двигуні є сліди витікання технічних рідин. Ємність гідропідсилювача має наступне пошкодження - мається мінус матеріла ємності. Виходячи з вищевикладеного, витікає, що гідропідсилювач рульового приводу знаходиться в несправному стані, проте перевірити його працездатність унаслідок неможливості запуску двигуна і відсутності рідини в ємності гідропідсилювача - не надалося можливим. При обертанні рульового колеса спостерігається кінематичний зв`язок між рульовим колесом та керованими колесами (кермо - рульова колонка - рульові тяги - передні керовані колеса). Керовані колеса при обертанні рульового колеса реагують і повертаються на максимальний кут. Рульове колесо повертається з правого крайнього до лівого крайнього положення без надлишкового зусилля, стуки та затримки при обертанні відсутні, що свідчить про нормальну роботу рульового механізму автомобіля. Величину сумарного люфта в рульовому управлінні встановити не надалося можливим зважаючи на неможливість запуску двигуна і розгерметизацією системи гідропідсилювача рульового приводу. Враховуючи все вищезазначене, можливо зробити висновок, що на момент огляду рульове керування автомобіля «ФОРД СКОРПІО» знаходилось у працездатному стані. Згідно висновку судово-медичної експертизи №269 від 14.06.2014 року (а.п.67,68т.2) у потерпілої ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, гематоми волосяної частини голови, закритого перелому 5-ї п`ясної кістки правої кісті, гематоми верхніх та нижніх кінцівок, лівобічного плече-лопаткового періартриту, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я (строк зростання кісткової тканини більше 21 доби). Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів або від ударів о такі предмети. Дані тілесні ушкодження могли бути спричинені в умовах ДТП. Згідно висновку судово-медичної експертизи №391 від 24.07.2014 року (а.п.70,72т.2) у потерпілого ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: відкритих переломів правої великогомілкової та малогомілкової кісток у верхній третині, забитих ран правої гомілки у верхній третині та правого колінного суглобу, закритого перелому лівого стегна у середній третині, ссадна лобу, забою грудної клітини, травматичного шоку, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. ). Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів або від ударів о такі предмети можливо об виступаючи частини в середині салону автомобіля. Дані тілесні ушкодження могли бути спричинені в умовах ДТП.

За таких обставин у суду немає сумнівів, щодо доведеності вини водія ОСОБА_3 , оскільки він створив аварійну ситуацію, а саме недотримання ним вимог п.12.1 ПДР України перебуває у причинному зв`язку з настанням події ДТП внаслідок якої були завдані тяжкі тілесні ушкодження та середнього ступеню потерпілим.
Відповідно до вимог п.1.4 ПДР України водій ОСОБА_6 , який не допустив порушень ПДР мав право розраховувати на те, що і інші учасники дорожнього руху дотримуються цих ПДР. В судовому засіданні водій ОСОБА_6 пояснив, що виявивши небезпеку у русі для себе, він негайно застосував гальмування, але відповідно до висновків автотехнічної експертизи, які підтвердив експерт в судовому засіданні, він не мав технічної можливості уникнути зіткнення.
Оцінюючи зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного правопорушення доведена, саме за правовою кваліфікацією за ч.2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 а потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, враховує його наслідки, а саме завдання тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , який втратив можливість працювати, оскільки став інвалідом і не має можливості самостійно пересуватися. Крім цього потерпілій ОСОБА_7 були завдані тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Автомоібль, яким керував потерпілий відновленню не підлягає. Суд враховую також ту обставину, що правопорушення вчинене ОСОБА_3 з необережності. Він вперше притягається до відповідальності, позитивно характеризується за місцем постійного проживання, керував транспортним засобом у тверезому стані, має на своєму утриманні малолітню дитину, але своєї провини він не визнав, на протязі тривалого часу добровільно не відшкодував завдану шкоду потерпілим а ні матеріальну, а ні моральну. Враховуючи думку потерпілих, їх представника, сторони обвинувачення, які наполягали на позбавленні волі ОСОБА_3 , вважаю, що з огляду на те, що ОСОБА_3 допущені грубі порушення ПДР України, протягом тривалого часу він навіть не вибачився перед потерпілими, не вжив жодних заходів щодо відшкодування завданої його діями шкоди, вважаю, що покарання обране стосовно нього має бути пов`язанним з позбавленням волі. Враховуючи те, що обвинувачений одержав у передбачений законом спосіб, право керування транспортним засобом, та керування транспортним засобом не є джерелом його постійного доходу, з урахуванням наслідків правопорушення, що призвело до тяжких наслідків, в результаті чого потерпілий ОСОБА_6 залишився інвалідом вважаю за необхідне застосувати до нього додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом. Цивільний позов заявлений потерпілими про відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню але в частині стягнення з ОСОБА_3 . Оскільки відповідно до п.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберіганні або утримання якого створює підвищену небезпеку. А також, відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно ст.22 п22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.26 цього ж Закону страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Але, потерпілі не заявили вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди. Тому, позовні вимоги заявлені потерпілими в частині відшкодування моральної шкоди до страхової компанії задоволенню не підлягають. Крім того відповідно до вимог ч.2 ст.122 КПК України залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України. Тому витрати, пов`язані з залученням експертів та проведенням експертиз у зазначеному кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не можуть бути стягнуті з обвинуваченого
Керуючись ст.ст.122,370,371,374,376 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки, з позбавленням права керування транспортним засобом строком на два роки.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався. Заходи забезпечення провадження не застосовувалися.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_13 50 тис. гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, потерпілого ОСОБА_6 100 тис. гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в частині відшкодування моральної шкоди яка підлягає стягненню зі страхової компанії ПАТ « Українська акціонерна страхова компанія АСКА» залишити без задоволення.

Речові докази: "Форд Скорпіо", реєстраційний номер НОМЕР_1 - залишити в користуванні власника.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів, з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий :