НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
25 листопада 2016 року Справа № 322/992/15

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,, не працює, має середню освіту, не одружений, раніше судимий:

- за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.04.2001 за ч. 2, 3 ст. 140, ч. 1 ст. 222 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку строком на 2 роки. 26.03.2003 Новомиколаївським районним судом Запорізької області вирок було переглянуто і засудженого направлено в місця позбавлення волі (звільнився 12.11.2004 умовно-достроково, не відбутий строк 1 рік 4 місяці 21 день);

- за вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 11.04.2005 за ч. 1 ст. 126 КК України до 1 року 5 місяців позбавлення волі (звільнився 29.09.2006 по відбуттю строку покарання);

- за вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 22.03.2007 за ч. 1 ст. 162 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік;

- за вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 24.10.2007 за ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17.12.2007 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі (звільнився 15.10.2010 по відбуттю строку покарання);

- за вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 24.02.2011 за ч. 2 ст. 185, ст. 395 КК України до арешту строком на 6 місяців (звільнився 07.07.2011 по відбуттю строку покарання);

- за вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 20.12.2011 за ч. 2 ст. 263 КК України до 240 годин громадських робіт;

- за вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 31.10.2012 за ч. 2 ст. 185, ст. 395 КК України до арешту строком на 6 місяців (звільнився 12.03.2014 по відбуттю строку покарання),

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:
08.07.2014, в вечірній час, ОСОБА_4 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи у кухонній кімнаті будинку ОСОБА_6 , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з метою крадіжки чужого майна, з корисливих мотивів, скориставшись тимчасовою відсутністю мешканців, які вийшли з будинку на двір, із столу, діючи таємно, повторно викрав мобільний телефон «Леново А516», залишений без нагляду ОСОБА_7 , тим самим заподіявши останній майнову шкоду в розмірі 1 485,00 грн.

Зазначені дії ОСОБА_4 під час досудового розслідування були кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно

У судовому засіданні ОСОБА_4 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, повністю визнав свою вину в пред`явленому обвинуваченні та обставини, викладені у обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу та підтверджують розмір витрат на залучення експерта. Учасники судового провадження проти зазначеного не заперечили. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановлено добровільність їх позицій, а також роз`яснено, що вони позбавляються права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений, ОСОБА_4 , підтвердив обставини вчиненого ним злочину та пояснив суду, що він дійсно за вищенаведених обставин викрав мобільний телефон «Леново», що належав ОСОБА_7 , скориставшись її тимчасовою відсутністю, а в подальшому продав цей телефон.

Дослідивши та оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та правильність кваліфікації дій обвинуваченого під час досудового розслідування.

При обранні виду та розміру покарання судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є його щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до пунктів 1, 13 ч. 1 ст. 67 КК України, є рецидив злочинів та вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищезазначене, данні про особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним злочину суд дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді арешту.

Також на підставі п.п. «б», «в» ч. 5 ст. 72 КК України суд визнає за необхідне зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання, призначеного за цим вироком, строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні арешту.

Підстав для зміни чи скасування обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням його особи, суд, виходячи з приписів ч. 3 ст. 377 КПК України не вбачає. Відтак, строк тримання обвинуваченого під вартою має бути продовжено до набрання цим вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся, речові докази в справі відсутні.

Відповідно до ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Довідкою Запорізького НДЕКЦ МВС України підтверджується розмір витрат на проведення експертизи у сумі 147,42 грн., отже відповідна сума підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 72, ч. 2 ст. 185 КК України, ст.ст. 124, 349, 373 376, 393, 395, 532, КПК України, суд

ухвалив:
1. ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк 5 (п`ять) місяців.

2. Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання з 21 жовтня 2016 року.

При цьому, на підставі пунктів «б», «в» ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання, призначеного за цим вироком, строк попереднього ув`язнення з 21 жовтня 2016 року по 25 листопада 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні арешту.

3. Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання цим вироком законної сили.

4. Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави суму витрат на залучення експерта в розмірі 147,42 грн. (сто сорок сім гривень 42 коп.).

5. Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1