Справа № 1-кп/593/95/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"06" жовтня 2016 р. Бережанський районний суд
Тернопільської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Бережанах кримінальне провадження, внесене у Єдиний реєстр досудових розслідувань від 17 травня 2016 року щодо обвинуваченої:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та зареєстрованої АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 , громадянки України, освіта базова вища, розлученої, не працюючої, раніше не судимої,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин 16 травня 2016 року в обідню пору доби, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_3 , яка перебувала в квартирі АДРЕСА_3 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону, який належить ОСОБА_5 .
Реалізовуючи свій злочинний намір, переслідуючи корисливу мету наживи, 16 травня 2016 року в обідню пору доби, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрала із кімнати вищевказаної квартири, мобільний телефон марки «Samsung» модель «GT - 5250», рожевого кольору, залишкова вартість якого становить 325 гривень.
Викрадений мобільний телефон ОСОБА_3 винесла із квартири та з місця вчинення кримінального правопорушення зникла. В подальшому, ОСОБА_3 , здала викрадений мобільний телефон в ломбард, отримавши за нього грошові кошти, таким чином розпорядилась викраденим майном на власний розсуд чим спричинила потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі 325 гривень.

Такі дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

14 червня 2016 року згідно вимог ст.471 КПК України укладено угоду про примирення між підозрюваною ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 , відповідно до якої дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинна нести ОСОБА_3 у виді 240 годин громадських робіт.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийняті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, яке згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла в судовому засіданні укладену угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним від 14 червня 2016 року підтримує, просить її затвердити, також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що за умовами угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним міра покарання визначена у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, і обставину, що пом`якшує покарання, а саме: щире каяття.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою та підозрюваною, і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 14 червня 2016 року про примирення між потерпілою та підозрюваною.

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, призначивши узгоджене сторонами покарання у виді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

На вирок можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копії вироку суду.

Суддя: