Справа № 447/852/16-к

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.05.2016 року

Миколаївський районний суд Львівської області, у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві Львівської області матеріали кримінального провадження, внесеного в ЄРДР під №0001200 від 05.11.2015 року про обвинувачення :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грімно, Городоцького району, Львівської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого на посаді сільського голови Колодрубівської сільської ради Миколаївського району Львівської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 05.11.2015 року о 15:00 годині, перебуваючи на вул.І.Франка, у с. Колодруби, Миколаївського району, Львівської області, виконуючи господарські роботи по ремонту дороги, під час конфлікту з ОСОБА_4 , умисно наніс потерпілому один удар дерев`яним штилем від совкової лопати в ліву ділянку обличчя, чим завдав йому тілесні ушкодження у вигляді рубця на слизовій оболонці лівої щоки, садна на верхній губі зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Такими діями, вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, підтвердив викладені у обвинувальному акті обставини та пояснив, що потерпілий зробив йому зауваження щодо неналежного виконання роботи, обвинувачений не стримався і наніс потерпілому один удар держаком лопати.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 , пояснив, що він їхав дорогою, і побачив, що працює ремонтна бригада. Однак, була дощова погода, тож асфальтувати догору у таку погоду немає сенсу, оскільки за короткий час знову утвориться яма. Тож потерпілий під`їхав до них і зробив зауваження. Після цього обвинувачений наніс потерпілому один удар ручкою лопати в обличчя. У машині разом з потерпілим був ОСОБА_7 , який може підтвердити його покази.

Згідно довідки від 05.11.2015 року ОСОБА_4 о 16:35 годині звернувся за наданням медичної допомоги з приводу ссадинних ран верхньої губи.

Відповідно до висновку експерта від 05.11.2015 року №173/15 у ОСОБА_4 виявлено ушкодження: рубець - слід загоєної рани на слизовій оболонці лівої щоки; садна на верхній губі зліва. Вказані ушкодження утворилися від дії тупих предметів (предмета), по давності спричинення відповідають 05.11.2015 року і відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні були досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченого: паспорт; вимогу про відсутність судимостей; довідку про неперебування на обліку у нарколога; довідку про неперебування на обліку у лікаря-психіатра; постанову про обрання сільским головою; характеристику з місця праці обвинуваченого.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства злочині та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, а саме: допит свідка ОСОБА_7 та протокол слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого та дослідивши матеріали судового провадження, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні ОСОБА_5 покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем праці характеризується з позитивної сторони, його похилий вік, сімейний стан, обставину, яка пом`якшує покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_5 слід визнати винним у вчиненні інкримінованого йому злочину та призначити йому покарання у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1