У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання за участю прокурора захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження № 0010878 за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 07 вересня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 21 грудня 2015 року щодо ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 07 вересня 2015 року
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянина України,
такого, що не має судимості,
засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21 грудня 2015 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_7 залишено без зміни.
Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнано винним і засуджено за те, що він за обставин, викладених у вироку, приблизно о 23 год. 04 грудня 2014 року в квартирі АДРЕСА_1 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, на грунті раптово виниклих неприязних відносин наніс один удар рукою в голову ОСОБА_8 , від чого той упав. Після цього ОСОБА_7 , реалізуючи свій умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, наніс потерпілому дерев`яною качалкою, обмотаною рушником, численні удари по голові, тулубу та верхніх кінцівках, внаслідок чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер.
У касаційній скарзі захисник, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, порушує питання про скасування судових рішень та закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 через відсутність достатніх доказів його винуватості. Зазначає, що в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення, місцевим судом безпідставно було взято до уваги одні докази і відкинуті інші, а апеляційний суд своєї ухвали належним чином не мотивував.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримання касаційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.
Відповідно до ст. 419 КПК України в своїй ухвалі суд апеляційної інстанції зобов`язаний навести докладні мотиви прийнятого рішення і, якщо апеляція залишається без задоволення, зазначити підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.
Мотивувальна частина ухвали апеляційного суду має містити аналіз доказів і докладні мотиви прийнятого рішення. При цьому необхідно проаналізувати і співставити з наявними у кримінальному провадженні і додатково поданими матеріалами всі доводи апеляційних скарг і на кожен із них дати вичерпну відповідь. Висновки суду повинні мати посилання на відповідний матеріальний або процесуальний закон. Ухвалу, що не містить вмотивованих висновків на доводи апеляційної скарги з питань про доведеність або недоведеність обвинувачення, кваліфікацію злочину, про міру покарання, не відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Суд апеляційної інстанції при розгляді даного провадження не дотримався цих вимог закону.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, захисник ОСОБА_6 , не погоджуючись із вироком місцевого суду, подав апеляційну скаргу, в якій порушував питання про скасування вироку суду та закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 на підставі ст. 284 КПК України.
При цьому захисник зазначав, що висновки суду, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам провадження і ґрунтуються на припущеннях, судом не взято до уваги: що протоколи огляду місця події та слідчого експерименту не підтверджують причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину; що знайдені в квартирі відбитки пальців не можуть свідчити про винуватість його підзахисного, оскільки той там проживав; що показання свідка ОСОБА_9 безпідставно покладені в основу вироку, так як той не був свідком злочину і в матеріалах справи відсутні докази, які спростовують показання ОСОБА_7 про його невинуватість.
Проте, як убачається зі змісту ухвали, апеляційний суд не виклав всіх доводів захисника, наведених в апеляційній скарзі, та, залишаючи скаргу без задоволення, не зазначив підстав, із яких її визнано необґрунтованою. Апеляційний суд обмежився перерахуванням доказів, на які є посилання у вироку, і загальним формулюванням про правильність висновків суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину та не розкрив суті зібраних у провадженні доказів, не проаналізував їх у контексті з конкретними доводами апеляції та не розглянув доводи захисника про відсутність належних та допустимих доказів.
Таким чином, апеляційний суд належним чином не розглянув доводи апеляційної скарги захисника і передчасно погодився з висновками місцевого суду стосовно доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
За таких обставин ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 21 грудня 2015 року щодо ОСОБА_7 не можна визнати законною та обґрунтованою, оскільки вона постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 412, п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України є підставою для її скасування.
При новому апеляційному розгляді слід виконати усі вимоги чинного законодавства, перевірити доводи, на які посилаються учасники процесу, і постановити законне і обґрунтоване рішення.
Керуючись статтями 433, 434, 436438 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 21 грудня 2015 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3