08.11.2016
Справа №2024/1-1062/11
Провадження 1в/642/312/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2016 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання ОСОБА_4 , про зняття судимості, -
ВСТАНОВИВ:
Вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2014 року, зокрема, ОСОБА_4 визнано винним та призначене покарання за ч.4 ст.190; ч.3 ст.28 ч.3 ст.364,70 КК Україниу виді позбавлення волі на строк шість років шість місяців, з позбавленням права обіймати посади працівників правоохоронних органів строком на 3 роки, з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого. На підставі ст.54 УК України ОСОБА_4 позбавлено спеціального звання «капітан міліції». Строк відбуття покарання враховано з заліком попереднього ув`язнення з 17 лютого 2011 року.
Цим же вироком вирішено цивільний позов та питання щодо стягнення судових витрат.
Ухвалою колегії суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Харківської області від 08.07.2014р. вирок Ленінського районного суду м. Харкова змінено. На підставі Закону України «Про внесення змін в Кримінальний та Кримінально процесуальний кодекси України відносно імплементації в національному законодавстві положень ст.19 Конвенції ООН проти корупції» від 21.02.2014р. дії, зокрема, ОСОБА_4 , перекваліфіковано з ч.3 ст. 364 на ч.2 ст. 364 КК України за якою призначено покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, з позбавленням права обіймати посади працівників правоохоронних органів строком на 3 роки. На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч.4 ст.190 КК України та ч.2 ст.364 КК України, визначено ОСОБА_4 остаточне покарання шість років шість місяців позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади працівників правоохоронних органів строком на 3 роки, з конфіскацією всього майна, яке є його власністю. На підставі ст.2 Закону України «Про амністію в 2014р.»ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі на не відбутий строк три роки один місяць 8 днів з позбавленням права обіймати посади працівників правоохоронних органів строком на 3 роки.

24 жовтня 2016 р., в порядку ст.91 КК України, до суду надійшло клопотання засудженого про зняття судимості. При цьому ОСОБА_4 посилався на те, що до винесення ухвали апеляційного суду Харківської області від 08.07.2014р. він не відбував покарання, а знаходився під вартою на підставі обраного запобіжного заходу, який на день набрання чинності Ухвали було скасовано та його звільнено з під варти і він не відбув жодного дня покарання. Відповідно до ст.6 Закону України «Про застосування амністії в Україні»питання про погашення судимості стосовно осіб, до яких застосовано амністію, вирішується відповідно до положень Кримінального кодексу України. Згідно ч.3 ст.88 КК України особи, засуджені за вироком суду без призначення покарання або звільнені від покарання чи такі, що відбули покарання за діяння, злочинність чи караність якого усунута законом, визнаються такими, що не мають судимості.

В судовому засіданні заявник підтримав клопотання та зазначив, що звертався до адміністративного суду з приводу внесення відомостей в інформативну базу МВС щодо відсутності у нього судимості, а також до апеляційного суду щодо роз`яснення стосовно судимості. Оскільки він покарання не відбував, ухвалою апеляційного суду його було звільнено від відбуття покарання, зарахувавши начебто відбуту частину призначеного покарання.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання оскільки згідно ч.2 ст.91 КК України зняття судимості до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу, не допускається у випадках засудження за умисні тяжкі та особливо тяжкі злочини. А тому зняття судимості має відбуватися відповідно до положень ст.89 КПК України.
Суд вислухавши думку заявника, прокурора, перевіривши матеріали кримінальної справи №2024/1-1062/11 вважає клопотання про зняття судимості таким, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно до ст.538 КПК України після відбуття покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі суд, який ухвалив вирок, має право розглянути питання про зняття судимості з цієї особи за її клопотанням.
Відповідно до ч.2 ст.91 КК України зняття судимості до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу, не допускається у випадках засудження за умисні тяжкі та особливо тяжкі, а також корупційні злочини.
Як вбачається з матеріалів кримінальної справи ОСОБА_4 відбув призначене йому судом покарання у виді позбавлення волі на строк шість років шість місяців позбавлення волі, з урахуванням строку попереднього тримання під вартою у СІЗО 3 роки 4 місяці 22 дні, після чого за ухвалою апеляційного суду Харківської області від 08.07.2014р. був звільнений від подальшого відбування покарання на невідбуту частину 3 роки 1 місяць 8 днів, внаслідок застосованого до нього Закону України «Про амністію в 2014р.»
Цим спростовується доводи засудженого, що він не відбував покарання.
Таким чином немає правових підстав для застосування положень ст.91 КК України щодо зняття судимості.
Враховуючи наведене, а також те, що ОСОБА_4 був засуджений вироком суду до позбавлення волі за умисні тяжкий та особливо тяжкий злочини, зокрема за ч.4 ст.190 КК України, яка згідно ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, його клопотання про зняття судимості за ч.4 ст.190; ч.2 ст.364 КК України не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 88,89,91 КК України, ст.358 КПК України,-
УХВАЛИВ :
В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зняття судимості за ч.4 ст.190; ч.2 ст.364 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1