Справа № 159/4847/14-к
Провадження № 1-кп/159/19/16
УХВАЛА
04 квітня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000005 про відвід групи прокурорів у кримінальному провадженні, -

в с т а н о в и в :
В провадженні суду перебуває обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 164, ч.4 ст. 358 КК України.

Обвинуваченим ОСОБА_4 подано заяву про відвід групі прокурорів ОСОБА_3 та ОСОБА_7 . Заява про відвід обґрунтована тим, що відповідно до вимог п. 2.1 розділу 2 Порядку внесення відомостей до Реєстру, «Положення про порядок ведення ЄРДР», до Реєстру вносяться відомості про час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, інші відомості, передбачені цим пунктом. Згідно п. 2.4 розділу 2 зазначеного Положення, після внесення відомостей до Реєстру реєстратором проводиться накладення електронного цифрового підпису. Обвинувачений вважає, що в даному випадку, дата витягу з ЄРДР засвідчена цифровим підписом прокурора, вказує на те, що внесення відомостей, передбачених п. 2.1. розділу 2 Положення за ч. 1 ст. 164 та ч. 4 ст. 358 КК України щодо обвинуваченого здійснено лише 27.07.2015 року. Вважає, що процесуальними прокурорами не належно здійснено нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, допущено здійснення незаконного проведення слідчих (розшукових) дій, отримання (збирання) доказів та перевірку вже отриманих доказів поза межами строків, передбачених чинним КПК, тобто до внесення відомостей до ЄРДР за повторними заявами по фактах за якими органами досудового розслідування вже прийнято процесуальні рішення 16 та 17 листопада 2012 року та по яких наявні нескасовані постанови. Вказує, що сторона обвинувачення посилається на докази, які враховуються при визначенні розміру аліментів - завідомо неправдиву довідку - розрахунок № 2463/19 від 06.02.2014 року про загальний розмір заборгованості зі сплати аліментів, що вказує на очевидну недопустимість поданих доказів. Вказані обставини викликають сумніви у неупередженість прокурорів, що є підставою для відводу.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши заяву про відвід, суд приходить до наступного.

Згідно вимог ч.3, ч.4 ст. 80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

У статті 77 КПК України міститься вичерпний перелік підстав для відводу прокурора.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, будучи зобов`язаним відповідно до рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26.04.2012 року сплачувати в користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_8 в розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з 20.03.2012 року і до досягнення дитиною повноліття, в період з 01 серпня 2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітньої дитини (аліментів).
В поданій заяві про відвід групи прокурорів обвинувачений вказує на те, що 16.11.2012 року була винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи відносно нього за ч. 4 ст. 358 КК України на підставі п. 2 ст. 6 КПК (в редакції 1960 року); 17.11.2012 року було винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_4 за ст. 164 КК України на підставі п. 2 ст. 6 КПК України (в редакції 1960 року). Тобто, постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 16.11.2012 року та від 17.11.2012 року не скасовані, на час введенні в дію чинного КПК України набули законної сили.

Тобто, доводи стосовно вини ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженні зібрані і добуті поза межами строків, вказаних в чинному КПК України. В цій частині заяви обвинувачений ОСОБА_4 фактично ставить питання про допустимість доказів. Відповідно до ст. 89 ч.1 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
Що стосується доводів обвинуваченого щодо невідповідності зазначеного розміру заборгованності фактичним обставинам та подання стороною обвинувачення завідомо неправдивої довідки-розрахунку загального розміру заборгованості, то вказане питання відноситися до питання доведеності чи недоведеності вини обвинуваченого і підлягає доказуванню сторонами кримінального провадження на засадах змагальності в ході судового розгляду справи.
Заявлений обвинуваченим ОСОБА_4 відвід групі прокурорів не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені нормами КПК України, підстави відводу групі прокурорів за наявності обставин, що викликають сумніви в їх неупередженості є надуманими та необґрунтованими, а тому не є обставинами, що відповідно до ст. 77 КПК України виключають участь групи прокурорів в даному кримінальному провадженні.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід прокурора до задоволення не підлягає.
Керуючись ст. 77,80 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
В задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід групі прокурорів ОСОБА_3 та ОСОБА_7 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ: ОСОБА_9 НАВАЛЯНИЙ