А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

15.04.2016 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Люта Великоберезнянського району, мешканець АДРЕСА_1 , гр. України, українець, із середньою освітою, одружений, на утриманні малолітня дитина, не працюючий, не судимий,
визнаний винним і йому призначено покарання за ч. 4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік і на підставі ст. 76 цього Кодексу на нього покладені обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 особисте зобов`язання, до набрання вироком законної сили залишено без зміни.
Згідно вироку, ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.
08 квітня 2015 року приблизно о 21-ї годині 45 хвилин, ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «Форд Транзит», білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , заїхав на автомобільну заправку ПАТ «Укрнафта», що розташована біля автомобільної дороги сполучення Київ-Чоп по вул. Свободи, 46 в с. Розівка Ужгородського району. Перебуваючи в салоні автомобіля на АЗС «Укрнафта» ОСОБА_6 , діючи з особливою зухвалістю, грубо порушуючи громадський порядок із мотивів явної неповаги до суспільства вступив у конфлікт із оператором АЗС ОСОБА_9 , який виник на ґрунті того, що ОСОБА_9 зробив зауваження ОСОБА_6 відносно того, що останній курив у салоні автомобіля цигарку. Після того як ОСОБА_9 закінчив заправляти автомобіль, і направився до будівлі АЗС, ОСОБА_6 , скориставшись моментом, витягнув з-під сидіння автомобіля дерев`яну палицю та, підійшовши ззаду до ОСОБА_9 , наніс йому один удар палицею в ділянку плечей, предметом який був спеціально пристосований ОСОБА_6 для нанесення тілесних ушкоджень під час хуліганських дій. Одразу ж після цього ОСОБА_6 , сів до салону автомобіля та проїхав одне коло по території АЗС «Укрнафта», зупинив автомобіль біля вітрин із супутніми товарами, вийшов із салону автомобіля та розбив палицею скло вітрини. У результаті дій ОСОБА_6 , було тимчасово припинено роботу АЗС «Укрнафта». Відповідно до висновку експерта № 845 від 09 вересня 2015 року на момент судово-медичного обстеження на тілі ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця на шкірних покривах спини, які виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути затиснені в кулак руки або обуті ноги сторонньої людини, а також предмет на який вказує потерпілий дерев`яна бита. По давності вищевказані тілесні ушкодження вкладаються в час події, яка відбулась 08.04.2015 року, і не суперечать обставинам справи.
В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що вирок є незаконним, що при його ухваленні і визнанні ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, суд не дотримався вимог ст. 370 та п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України. Посилається на те, що у мотивувальній частині вироку судом не зазначено формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, а зазначено лише фактичні обставини, що були встановлені в ході досудового розслідування, хоча в резолютивній частині вироку обвинуваченого ОСОБА_6 визнано винним за ч. 4 ст. 296 КК України із призначенням покарання у виді позбавлення волі. Вказані порушення зазначених вимог закону вважає істотними, такими, що не приводять до висновку про те, що вирок є законним та обґрунтованим. У тому числі суперечності між мотивувальною та резолютивною частинами вироку не свідчать про його обґрунтованість та відповідність вимогам ст. 374 КПК України. Просить вирок скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення учасників процесу: прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які вирок вважали законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що судове рішення підлягає до скасування з таких підстав.
Відповідно до ст. ст. 370, 371, 373, 374 КПК України судове рішення (вирок), який ухвалюється іменем України, є найважливішим актом правосуддя в кримінальних справах, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, у тому числі ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням, передбачених цим Кодексом, вимог щодо кримінального провадження, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням у ньому належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. У мотивувальній частині вироку в разі визнання особи винуватою зазначаються: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви не врахування окремих доказів; мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення; обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання; мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання, застосування примусових заходів медичного характеру при встановленні стану обмеженої осудності обвинуваченого, застосування примусового лікування відповідно до статті 96 Кримінального кодексу України, мотиви призначення громадського вихователя неповнолітньому ; підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в складеному слідчим і затвердженому прокурором обвинувальному акті має міститись виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Згідно п. п. 1 п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Колегія суддів також вважає, що при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_6 судом першої інстанції допущена неповнота та поверховість при дослідженні його фактичних обставин; ухвалене судове рішення містить істотні недоліки, у зв`язку із чим його не можна визнати законним та обґрунтованим.
Дослідивши викладені в обвинувальному акті відомості колегія суддів прийшла до висновку, що у вказаному вище процесуальному документі не зазначено формулювання обвинувачення, яке слідчий та прокурор вважали встановленими, що вказаному порушенню закону судом першої інстанції оцінки не дана відповідна оцінка.
Крім того, зі змісту вироку вбачається, що в його мотивувальній частині також відсутнє формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Вказані порушення вимог кримінального процесуального закону колегія суддів вважає істотними, такими, що призвели до порушення права обвинуваченого на захист і такими, що також тягнуть скасування судового рішення.
З урахуванням вищенаведеного, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала скасуванню із призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції в іншому складі зі стадії підготовчого судового засідання.
При новому судовому розгляді суду першої інстанції необхідно ретельно дослідити матеріали кримінального провадження, і в залежності від здобутого прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу, яку подав заступник прокурора Закарпатської області ОСОБА_8 , задовольнити.
Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 лютого 2016 року щодо ОСОБА_6 , скасувати, і призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції в іншому складі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: