Провадження № 1-кп/537/237/2014
Справа № 537/4347/14-к
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.08.2014 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 при секретарі ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Кременчуці кримінальне провадження №0000788 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Сметанівка, Онуфріївського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 -
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 307, частиною 1 статті 311, частиною 1 статті 317 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області перебуває кримінальне провадження № №0000788 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 307, частиною 1 статті 311, частиною 1 статті 317 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_4 заперечують щодо заявленого прокурором клопотання щодо обрання обвинуваченому такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою, і з урахуванням особи останнього та його відношення до вчиненого, вважають за можливе застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той якій зазначеній у клопотанні прокурора.
Відповідно до частини 3 статті 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження , в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Згідно із частиною 3 статті 331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого такого заходу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно зі статтею 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті.
Вирішуючи заявлене прокурором клопотання щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою , суд виходить із вимог статті 29 Конституції України, якими передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Наведені Конституційні гарантії права на свободу та особисту недоторканість поєднується з такими ж вимогами статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), яка відповідно до вимог частини 1 статті 9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположним свобод людини (1950 року), Першого протоколу та протоколів №№2, 4, 7 та 11 до Конвенції».
У пункті 1 статті 1 цього Закону зазначено, що Україна повністю визнає на своїй території дію статті 46 Конвенції щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського Суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції, а статтями 13, 17 Закону України «Про визнання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права» та змінюють практику застосування національного закону відповідно до Рішення цього Суду.
Рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року встановлено, що відсутність чітко сформульованих положень, які б визначали чи можливо належним чином продовжити застосування на стадії досудового слідства запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного на визначений період на стадії досудового слідства, не відповідає критерію «передбачуваності закону» для цілей пункту 1 статті 5 Конвенції (п.74)
Згідно матеріалів кримінального провадження, в ході досудового розслідування 23 червня 2014 року до підозрюваного ОСОБА_3 застосовано захід забезпечення кримінального провадження, а саме обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 22 серпня 2014 року.
Вислухавши думку прокурора, враховуючи матеріали кримінального провадження, оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 22 серпня 2014 року, оцінюючи суспільну небезпечність та тяжкість кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, з метою запобігання ризиків, передбачених статтею 177 Кримінально-процесуального кодексу України, а саме запобігання спробам переховуватися від суду, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд вважає недостатнім застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, та вважає за необхідне обрати відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Керуючись статтями 177, 314-317, 331, 371, 372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю села Сметанівка, Онуфріївського району, Кіровоградської області, українцю, громадянину України, з середньою спеціальною освітою, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - до 22 жовтня 2014 року включно.
Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1