Справа № 605/6/16-к
Провадження № 1-кп/603/12/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"09" березня 2016 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши колегіально в відкритому судовому засіданні в залі суду міста Монастириська Тернопільської області кримінальне провадження №0000140 від 15.10.2015 року
по обвинуваченню ОСОБА_5 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України,
за участі: прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_5
захисника обвинуваченого ОСОБА_7
потерпілого не з`явився,
в с т а н о в и в :
До Монастириського районного суду Тернопільської області 12 січня 2016 року надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000140 від 15.10.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України. Підготовче судове засідання за цим кримінальним провадженням ухвалою колегією суддів Монастириського районного суду Тернопільської області призначено на 14 січня 2016 року.
Як убачається із реєстру матеріалів досудового розслідування за зазначеним кримінальним провадженням, під час досудового розслідування слідчим суддею Підгаєцького районного суду Тернопільської області відносно обвинуваченого ОСОБА_5 16 жовтня 2015 року обрано запобіжний захід тримання під вартою до 24 листопада 2015 року, а 23 листопада 2015 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_5 до 15 січня 2016 року 00 год. 00 хв.
14 січня 2016 року ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_5 до 13 березня 2016 року.
З огляду на закінчення строку дії ухвали про продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження такого строку, посилаючись на наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме, обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як обвинувачений вже притягувався до кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні та які проживають в одному з ним селі. З огляду на це вважає за необхідне продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою ще на шістдесят днів.
Обвинувачений ОСОБА_5 з приводу продовження строку тримання під вартою не заперечив.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 заперечив проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив змінити запобіжний захід на більш м`який домашній арешт.
Колегія суддів, заслухавши думку учасників судового провадження, розглянувши клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою ще на шістдесят днів, приходить до наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Як вбачається з ухвали Монастириського районного суду Тернопільської області продовжений строк тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 13 березня 2016 року о 00 год..
У зв`язку з цим, дослідивши матеріли обвинувального акту по кримінальному провадженню, заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь - яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
При вирішенні даного питання суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину поєднаного з насильством, що свідчить про наявність ризику ухилення від суду, можливості здійснення тиску на свідків. Окрім цього, обвинувачений може продовжити свою злочинну діяльність, оскільки раніше неодноразово судимий, вчинив новий злочин після його засудження Бережанським районним судом Тернопільської області 12 червня 2015 року за ч. 3 ст. 185, п.п. 2, 3, 4 ст. 76 Кримінального кодексу України 2001 року до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі зі звільненням від покарання з випробуванням строком на один рік. Отже, на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, які перешкоджають обранню обвинуваченому ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Окрім цього, суд бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 р. у якому суд наголошує «особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу».

Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах , де особа обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.

В даному випадку йдеться про обвинувачення ОСОБА_5 у скоєнні особливо тяжкого злочину, а саме вбивства, яке може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу.

З огляду на вищевказане, клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який домашній арешт, до задоволення не підлягає.
Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 314, 315 КПК України, ст.ст 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд,-

п о с т а н о в и в :
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Чортківському УВП на строк до 00 год. 00 хв. 06 травня 2016 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_5 (начальнику Чортківського УВП в Тернопільській області ОСОБА_8 )

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1