ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3545/16-к
провадження № 1-кп/753/345/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2016 р.
Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0011767 від 27.12.2015 р. по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє 14.07.2008 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, 30.04.2012 року звільнений по відбуттю покарання;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 19.12.2014 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим 3 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
27 грудня 2015 року приблизно о 18 годині 30 хвилин, перебуваючи адресою м. Київ, вул. Бориспільська, 1 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 (матеріали кримінального провадження відносно якого закриті у зв`язку зі смертю) побачили раніше незнайому жінку ОСОБА_10 , яка стояла на зупинці громадського транспорту та тримала в руках належну їй сумку з особистим майном в середині. В цей час у ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 виник злочинний умисел направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, діючи спільно та узгоджено за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_5 , ОСОБА_4 підбіг разом з останніми до громадянки ОСОБА_10 , яка стояла на зупинці громадського транспорту та чекала маршрутне таксі, обступили зі сторін її, обмеживши доступ до втечі, при цьому ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 діючи узгоджено, демонструючи свою фізичну перевагу, власною поведінкою, словесно ображаючи, почали психологічно тиснути на останню, чим перелякали та подавили волю до опору ОСОБА_10 . Після чого, ОСОБА_5 діючи згідно відведеної злочинної ролі, шляхом ривка, відкрито викрав з руки ОСОБА_10 належну останній жіночу сумку білого кольору з коричневими вставками вартістю 155 гривень 00 копійок, в середині якої знаходились мобільний телефон марки « Samsung GTE12001», чорного кольору IMEI НОМЕР_1 , вартістю 102 гривні, гроші в сумі 53 гривні, гаманець білого кольору вартістю 101 гривня 00 копійок, пиво марки «Бад», 1 пляшка вартістю 16 гривень 99 копійок, ребра свинячі 0, 815 кг., вартістю 35 гривень 76 копійок, картопля вартістю 04 гривні 88 копійок, соус «Руна» 1 штука, вартістю 19 гривень 54 копійки, туалетний папір 1 штука, вартістю 4 гривні 99 копійок, хліб 1?4 штуки, вартістю 1 гривень 90 копійок, корм для кота 1 штука, вартістю 6 гривень 99 копійок, морква вартістю 2 гривні 64 копійок, дисконтна картка «Сільпо» та картка «Киянина», які матеріальної цінності для потерпілої не становлять, а всього майна на загальну суму 508 гривень 68 копійок, після чого з місця вчинення злочину зникли.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненому злочині не визнав, суду показав, що 27 грудня 2015 року він разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_11 йшли і побачили жінку на зупинці, яка будила сплячого чоловіка. Вони підійшли і запитали, що сталось. Коли він з ОСОБА_12 відійшов почув крик і побачив, що його брат ОСОБА_5 кудись біжить та побіг за ним, щоб вияснити що сталось. Вказав, що ніякої попередньої змови на вчинення злочину не було.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав свою винуватість частково, заперечивши факт попередньої змови та показав, що 27 грудня 2015 року він йшов разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_11 по вул. Ялтинській в сторону вул. Бориспільської. Потім вони побачили жінку, яка стояла на зупинці та будила чоловіка. ОСОБА_4 та ОСОБА_11 стояли біля магазину, коли ОСОБА_5 підійшов до зупинки, вирвав у жінки з рук сумку та почав тікати. ОСОБА_4 та ОСОБА_11 побігли за ним. Про те що він збирається викрасти сумку, ОСОБА_5 нікому не говорив.

Потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що в грудні 2015 року, точної дати не пам`ятає, вона вела свого племінника, який був у стані сильного алкогольного сп`яніння додому. По дорозі вони зупинились на зупинці, її племінник заснув. Потерпіла присіла і побачила як в її сторону біжать три чоловіки, які почали на неї кричати. Один з хлопців почав обшукувати її племінника, хто саме вона сказати не може. Потім у неї вирвали з рук сумку. Як їй здалось сумку вирвав ОСОБА_5 після чого, всі троє втекли. Вказала, що не має претензій до обвинувачених, з приводу міри покарання поклалась на розсуд суду.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду показав, що працює інспектором патрульної служби ГУ НП у м. Києві. В грудні 2015 року він перебував на виклику за адресою: м. Київ, вул. Ялтинська, 5-а, коли почув жіночий крик та побачив як троє обвинувачених йдуть в їхню сторону з жіночою сумкою. Обвинувачені були затримані, сумка вилучена. Після до них підійшла потерпіла та сказала, що у неї викрали сумку. Свідок вказав, що сумка знаходилась у ОСОБА_5 в руках. Потерпіла вказала, що один з затриманих викрав у неї сумку.

Свідок ОСОБА_14 суду показав, що працює інспектором патрульної служби ГУ НП у м. Києві. В грудні 2015 року він знаходились біля службового автомобіля коли почув жіночий крик, а потім побачив трьох чоловіків, які йшли в його сторону. В руках у ОСОБА_5 була жіноча сумка. Дані особи були затримані. Після підійшла потерпіла та вказала на ОСОБА_15 , що це він викрав у неї сумку.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показав, що грудні місяці 2015 року за адресою: м. Київ, вул. Ялтинська, 5-а був одним з понятих коли працівники поліції вилучали сумку. При цьому були роз`яснені права та обов`язки, роз`яснено яка процесуальна дія буде відбуватись. В подальшому свідок підписав протокол, зауважень до протоколу він не мав.

В судовому засіданні в порядку встановленому ст. 358 КПК України досліджені документи, а саме:

дані протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.12.2015 року відповідно до якого була прийнята заява від ОСОБА_10 про те що, троє невідомих їй чоловіків відкрито заволоділи її сумкою (а.с. 171);

дані протоколу огляду місця події від 27.12.2016 року відповідно до яких об`єктом огляду є ділянка навпроти під`їзду АДРЕСА_2 . По середині ділянки знаходиться жіноча сумка білого кольору, яку викрав громадянин ОСОБА_5 (а.с.172-176);

дані протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.12.2015 року відповідно до якого потерпіла ОСОБА_10 серед пред`явлених осіб, впізнала ОСОБА_4 , як особу, яка 27.12.2015 року разом з двома іншими чоловіками обступив її, ображав та кричав на неї. Після інший чоловік викрав у неї сумку і вони втрьох втекли (а.с.184-186);
дані протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.12.2015 року відповідно до якого потерпіла ОСОБА_10 серед пред`явлених осіб, впізнала ОСОБА_5 , як особу, яка 27.12.2015 року разом з двома іншими чоловіками обступив її, ображав та кричав на неї. Після вирвав у неї сумку з рук і вони втрьох втекли (а.с.187-189).
Згідно вимог ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Згідно з приписами ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом.

Крім цього, статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оцінюючи досліджені та перевірені докази в їх сукупності, суд виходить з того, що згідно з п. 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21.10.2011 р., Суд повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».
Доводи обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 щодо відсутності факту попередньої змови, а також ОСОБА_4 , що він будь-яких дій відносно потерпілої не вчиняв, суд вважає надуманими й такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене, оскільки вони спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_10 про узгодженість, динамічність та спільність дій обвинувачених, які суд покладає в обґрунтування вироку. Крім цього, обвинувачені в судовому засіданні не навели жодної підстави для оговору їх потерпілою.
Таким чином, оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає їх належними та допустимими й такими, що в своїй сукупності беззаперечно та поза розумним сумнівом доводять винуватість обвинувачених.
Даючи кримінально правову оцінку діям ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , суд вважає доведеним вчинення останніми відкритого викрадення чужого майна (грабежу), вчиненого повторно та за попередньою змовою групою осіб і кваліфікує їх дії за ч. 2 ст. 186 КК України.
Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченим покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Призначаючи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, які кримінальний закон відносить до тяжких, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, позицію потерпілої щодо відсутності будь-яких претензій до обвинувачених, а також дані, що характеризують обвинувачених як осіб.
Так, ОСОБА_4 не вперше притягується до кримінальної відповідальності, судимий (а.с. 203), не одружений, не працює, не перебуває на обліку у лікаря психіатра (а.с. 214), однак перебуває на обліку у лікаря нарколога з 11.10.2001 року з діагнозом: розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності (а.с. 215), за місцем проживання характеризується формально позитивно (а.с. 216), на утриманні має малолітнього сина (а.с.226).
Обвинувачений ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий (а.с. 218), вчинив новий злочин, перебуваючи на іспитовому строці, не одружений, не перебуває на обліку у лікаря психіатра (а.с. 200), не працює, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 11.10.2001 року з діагнозом: розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності (а.с. 223), за місцем проживання характеризується формально позитивно (а.с. 224), на утриманні має малолітню доньку (а.с.151).
Враховуючи наведене, підвищену суспільну небезпечність кваліфікованого грабежу вчиненого у співучасті, суд призначає ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, яке вони мають відбувати реально.
Остаточне покарання ОСОБА_5 , з урахуванням вчинення нового злочину до повного відбуття покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 19.12.2014 року, суд призначає, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, вважаючи таке покарання необхідним, достатнім і справедливим для його виправлення та попередження нових злочинів.

Питання речових доказів, суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Враховуючи вид призначеного покарання, запобіжні заходи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили належить залишити без змін у виді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 19.12.2014 року, визначивши остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відраховувати з 04.03.2016 року, зарахувавши в цей строк термін попереднього ув`язнення з 27.12.2015 р. по 24.02.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази: мобільний телефон марки « Samsung GTE12001» IMEI НОМЕР_1 , гаманець білого кольору, пиво марки «Бад», 1 пляшка ребра свинячі, картопля, соус, дисконтні карти, хліб 1?4 які знаходяться у потерпілої ОСОБА_10 залишити у її власності, фіскальний чек залишити при матеріалах справи.

Запобіжні заходи заходи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді тримання під вартою.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 395 КПК України, до Апеляційного суду міста Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору та засудженим.

СУДДЯ: