БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
15.11.2016
Єдиний унікальний номер 497/931/16-к
Провадження № 1-кп/497/54/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.11.2016 року м.Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

його захисника ОСОБА_9 ,

представника Служби у справах дітей Болградської районної державної адміністрації Одеської області ОСОБА_10 ,

представника Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000168 від 23.03.2016 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Болград, Одеської області, українця за національністю, громадянина України, на час вчинення злочину був учнем 11-го класу Болградської спеціалізованої школи-ліцей, на даний час працюючого за наймом у ФОП ОСОБА_12 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, особу якого встановлено згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 від 14 серпня 2015 року, виданий Болградським РС ГУ ДМС України в Одеській області,

який обвинувачується у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст. 129 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
26.03.2016 року близько 19:00 години, неповнолітній ОСОБА_7 знаходячись на спортивному майданчику по АДРЕСА_3 , під час гри у футбол, образився на висловлювання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В подальшому діючи на ґрунті раптово виниклого умислу, спрямованого на погрозу вбивством останнього, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і розуміючи те, що ця погроза може викликати у ОСОБА_5 реальне побоювання за своє життя, побіг за ОСОБА_5 і на ходу обома руками розкрив лезо складаного ножа моделі «Grand Way», якій носив при собі у кармані куртки, та наздогнав втікаючого від нього ОСОБА_5 , який впав на землю на спину в результаті втрати рівноваги. Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, ОСОБА_7 підійшов до лежачого на землі ОСОБА_5 та використовуючи свою перевагу у віковому та фізичному розвитку, лівою рукою придавив останнього у груди до землі та, утримуючи тим часом у правій руці наявний у нього складаний ніж моделі «Grand Way», приставив його лезо до обличчя ОСОБА_5 , створивши таким чином для потерпілого, з урахуванням обставин та характеру дій погрозу для життя, яку останній сприймав як реальну. Після чого ОСОБА_7 отримав бажаний результат на погрозу для життя малолітнього, зрозумів, що ОСОБА_5 сприйняв погрозу як реальну, та відійшов від нього, а ОСОБА_5 втік з місця пригоди.
Таким чином, по твердженню органу досудового розслідування своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальний злочин, передбачений ст.129 ч.1 КК України за ознаками: погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Вину свою у вчинені вище викладених дій неповнолітній обвинувачений ОСОБА_7 визнав повністю, та суду підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті.

Пояснив, що 26 березня 2016 року, у вечері біля 19:00 години він перебував на спортивному майданчику по вул. Заводська, м. Болград, де з товаришами грали в футбол. Дундер ОСОБА_13 також грав з ними. Коли почало темніти, ОСОБА_13 попрощався і пішов до дому. Знаходячись на середині поля, на відстані 10-15 метрів від усіх присутніх, ОСОБА_13 повернувся в їх бік та почав викрикувати слова образи, та нецензурної лайки, хоча до цього ніякого конфлікту не було. Він, ОСОБА_7 побіг в сторону потерпілого, при цьому дістав з карману складаний ніж, який відкрив. ОСОБА_13 , побачивши, що його наздоганяють почав тікати, та впав на спину. Він, ОСОБА_7 наздогнав ОСОБА_13 , присів над ним, тримаючи ніж в руках. Вважав, що ОСОБА_14 злякався, та сприйняв погрозу вбивством. На даний час розуміє, що вчинив погано, розкаюється, розуміє протиправність свого вчинку.

Тим самим, обвинувачений підтвердив час, місце та спосіб вчинення злочину, що відповідає обставинам, викладеним в обвинувальному акті.

Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому діяння повністю підтверджується:

Протоколом прийняття заяви від ОСОБА_6 про скоєний злочин від 26.03.2016 року, з якого вбачається, що хлопець на ім`я ОСОБА_15 , після гри у футбол на спортивному стадіоні в м.Болград 26.03.2016 року ввечері погрожував вбивством та розправою з використанням ножа сину заявника ОСОБА_16 (а.с.93).

Відомості про вчинений злочин були внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000168 та розпочато досудове розслідування (а.с.92).

Потерпілий ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що в кінці березня 2016 року біля 19:00 години він знаходився на спортивному майданчику по вулиці Заводська в м.Болград, Одеської області де грав з товаришами у футбол, де також був і ОСОБА_18 . Так як, о 19:00 годині йому потрібно було бути дома, він взяв рюкзак на направився через стадіон. На середині поля знаходився ОСОБА_19 , між ними виникла суперечка, та на слова образи ОСОБА_20 , він ОСОБА_14 відповів нецензурними словами і направився зі стадіону. Потім повернувшись, побачив як на нього біжить ОСОБА_18 який з карману дістав ножа і розклав його. Намагаючись втекти, він упав на спину. Альберт підбіг до нього, та накинувся зверху, правою рукою надавив на груди, а лівою рукою тримаючи ножа, приставив до його ока, погрожуючи таким чином. Він, ОСОБА_14 дуже злякався, що його може ОСОБА_15 вбити, затамував подих, та намагався пояснити Альберту, що слова образи він сказав не на його адресу. Після чого, ОСОБА_18 його відпустив, і він пішов до дому. До сьогодні ОСОБА_18 не вибачався перед ним.

Згідно свідоцтва про народження потерпілий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.94), батьком якого є ОСОБА_6 , законний представник (а.с.95, 96).

Постановою слідчого СВ Болградського ВП ОСОБА_5 визнаний потерпілим (а.с.97).

Згідно заяви законного представника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 , останній добровільно видав працівникам поліції складаний ніж марки «Grand-Way» (а.с.106).

У подальшому цей ніж було оглянуто слідчим у присутності понятих, що зафіксовано у протоколі огляду предметів (а.с.107), та постановою слідчого визнано знаряддям вчинення злочину (а.с.108) і речовим доказом (а.с.110), який поміщено до камери зберігання речових доказів Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області (а.с.112).

Оцінивши сукупність наведених доказів суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 , окрім його визнання вини, доведена переліченими вище доказами.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ст.129 ч.1 КК України, за кваліфікуючої ознакою: погроза вбивством.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , відповідно до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, особу обвинуваченого, який є неповнолітнім (а.с.98), за місцем навчання характеризується позитивно (а.с.102), міцність соціальних зв`язків, має повноцінну сім`ю: мати, батька, та ще двох молодших братів, 2009 та 2011 року народження, на «Д» обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с.100-101), до кримінальної відповідальності не притягувався (а.с.99).

Обставини, які пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України є визнання вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому в силу ст. 67 ч.1 п.6 КК України є вчинення злочину щодо малолітньої особи.

Згідно ч.1 ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Виходячи з буквального змісту даної норми, як підставою для призначення більш м`якого покарання в ч.1 ст.69 КК України вказується на дві групи чинників, які певним чином характеризують вчинений злочин і особу винного: а) наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину; б) дані, що характеризують особу винного.

При цьому обставини, що пом`якшують покарання, як одна з підстав застосування статті 69 КК України, повинні мати певні кількісні та якісні характеристики. А відомості про особу винного, як самостійна підстава призначення більш м`якого покарання повинні оцінюватися судом в першу чергу з точки зору можливості досягнення таким (більш м`яким) покаранням тих цілей, які сформульовані в частині 2 статті 50 КК України.

Призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, можливе лише за наявністю двох розглянутих підстав застосування статті 69 КК України в їх єдності і сукупності.

Відповідно до пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» із послідуючими змінами та доповненнями, покарання, призначене судом із застосуванням ст.69 КК України, не може бути нижче мінімальної межі відповідного виду покарання, встановленої у Загальній частині КК, тобто менше, ніж один рік позбавлення чи обмеження волі, шість місяців виправних робіт, один місяць арешту тощо.

При цьому судом враховуються положення глави 38 КПК України, роз`яснення Пленуму Верховного Суду України № 5 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх».

А саме, що при призначенні покарання неповнолітнім суд повинен суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання такого засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація.

Неповнолітній вік особи, яка вчинила злочин, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 66 КК України є особливою обставиною, яка пом`якшує покарання. Вона обов`язково має враховуватись при призначенні покарання - незалежно від того, чи досяг підсудний на час розгляду справи повноліття. Залежно від конкретних обставин справи суди повинні враховувати як такі, що пом`якшують покарання, й інші обставини, перелічені в ч. 1 вказаної статті, а також обставини, хоча й не зазначені у законі, але які знижують ступінь суспільної небезпечності злочину чи особи (наприклад, втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність іншою особою, примирення з потерпілим тощо).

При призначенні неповнолітнім покарання, крім передбачених у статтях 65 - 67 КК України обставин, суди відповідно до ч. 1 ст. 103 КК України мають враховувати також умови його життя та виховання, вплив на нього дорослих, рівень розвитку й інші особливості його особи.

За наслідками проведеного аналізу вищезазначених правових норм, суд враховує наявність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_7 в повному обсязі визнав свою провину і щиро кається у вчиненому; активно сприяв розкриттю злочину та допомагав слідству; шкоду потерпілому не завдав, і потерпілий жодних претензій матеріального і морального характеру до нього не має, вчинення злочину в неповнолітньому віці, позитивну характеристику, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалися, на даний час працює за наймом у ФОП ОСОБА_12 .

Крім того, суд бере до уваги умови виховання обвинуваченого, думку потерпілого з приводу призначення покарання обвинуваченому, а також клопотання представників Служби у справах дітей Болградської РДА Одеської області та Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, які просили призначити неповнолітньому обвинуваченому покарання з застосуванням ст.69 КК України, підтримавши думку прокурора.

З урахування усіх перелічених пом`якшуючих обставин, суд вважає можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст.69 КК України, перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті штрафу.

Визначаючи розмір штрафу, суд виходить з вимог ст. 53 КК України, зокрема з урахуванням майнового стану винного, та його законного представника. В судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений працює за наймом у ФОП ОСОБА_12 , та за виконану роботу отримує в середньому до 4 000 гривен на місяць, які спрямовує на потреби сім`ї.

При цьому законний представник ОСОБА_7 ОСОБА_8 суду пояснила, що її син ОСОБА_15 став на шлях виправлення, змінив своє відношення до свого життя, до оточуючих його людей, став більш серйозним та відповідальним, дана ситуація для нього стала уроком, з якого він зробив відповідні висновки. Наполягала на призначенні для обвинуваченого покарання у вигляді штрафу.

Цивільний позов по справі заявлений не був.

Питання щодо речових доказів по справі вирішити в порядку ст.100 КПК України (а.с.110, 112): складаний ніж моделі «Grand Way» звернути в дохід держави.

Процесуальні витрати відсутні.

До обвинуваченого міра запобіжного заходу не застосовувалася.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.369 ч.1, 373 ч.2-3, 374, 392, 393, 395, положеннями глави 38 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.129 ч.1КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 40 (сорока) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680.00 гривен (шістсот вісімдесят гривен).

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 не застосовувати.

Речовий доказ: складаний ніж моделі «Grand Way» звернути в дохід держави.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення можуть бути подані апеляційні скарги до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: __________ ОСОБА_1