Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А
про повернення апеляційної скарги

23 вересня 2016 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на вирок Печерського районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року,

в с т а н о в и в:

Згідно з вироком Печерського районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 2, 3, 4 ст. 190 КК України та на підставі ч. 1 ст. 70 цього Кодексу засуджено до остаточного покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 6 (шість) місяців з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

Цим же вироком суд вирішив питання щодо цивільних позовів потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та вирішив питання щодо речових доказів.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, захисник обвинуваченого ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вирок Печерського районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року щодо ОСОБА_2 та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_2 не винуватим в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 3 ст. 190 КК України, по епізоду з потерпілим ОСОБА_6 , у зв`язку з тим, що не доведено, що кримінальне правопорушення вчинено ним.

Також захисник просив визнати ОСОБА_2 не винуватим в інкримінованих йому злочинах, передбачених ч.ч. 2, 4 ст. 190 КК України, по епізодам з потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачується.

Крім цього, адвокат ОСОБА_3 просив відмовити в задоволенні цивільних позовів потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відшкодування спричиненої кримінальним правопорушення матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою судді-доповідача від 09 вересня 2016 року апеляційну скаргу захисника було залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 396 КПК України та встановлено строк для усунення виявлених недоліків 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

Зокрема, в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, зверталась увага на те, що вимоги апеляційної скарги захисника не узгоджуються з положеннями ст. ст. 407 та 420 КПК України, які визначають повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги та підстави для ухвалення нового вироку.

Також зверталась увага на те, що, у відповідності до вимог, передбачених ст. 417 КПК України, у разі встановлення обставин, передбачених ст. 284 цього Кодексу, у тому числі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення або не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді, на що захисник обвинуваченого ОСОБА_2 посилається у своїй скарзі, суд апеляційної інстанції, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження.

Крім цього, в якості підстави для залишення апеляційної скарги без руху, вказувалось на те, що захисник не надав її копії в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження та іншим учасникам судового провадження, інтересів яких стосується апеляційна скарга.

Згідно зворотного повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення адвокат ОСОБА_3 особисто отримав копію зазначеної ухвали 15 вересня 2016 року.

Протягом встановленого судом строку, захисник надіслав на адресу суду апеляційної інстанції нову апеляційну скаргу, датовану 21.09.2016 року, в якій останній, незважаючи на наведенні вище недоліки, усунув їх лише частково, а саме надав до апеляційної скарги копії в кількості, необхідній для їх надіслання сторонам кримінального провадження.

Що ж стосується недоліків самої апеляційної скарги, зокрема формулювання вимог особою, яка її подає, то вони усунуті не були.

Як і в попередній апеляційній скарзі, яку було залишено без руху, захисник, не звертаючи уваги на положення ст.ст. 407, 417, 420 КПК України, знову просить скасувати вирок Печерського районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року щодо ОСОБА_2 та ухвалити новий вирок, за яким визнати ОСОБА_2 не винуватим в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 3 ст. 190 КК України, по епізоду з потерпілим ОСОБА_6 , у зв`язку з тим, що не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачується, а також визнати ОСОБА_2 не винуватим в інкримінованих йому злочинах, передбачених ч.ч. 2, 4 ст. 190 КК України, по епізодам з потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачується.

Тобто, незважаючи на недоліки апеляційної скарги, яку було залишено без руху, захисник обвинуваченого подаючи нову апеляційну скаргу фактично цих недоліків не усунув, оскільки знову подав апеляційну скаргу на вирок суду щодо ОСОБА_2 , яка не відповідає вимогам закону, а саме вимогам ч. 2 ст. 396 КПК України, оскільки зазначені в апеляційній скарзі вимого виходять за межі повноважень суду апеляційної інстанції, передбачені законом.

Вищенаведене дозволяє зробити висновок про те, що захисник обвинуваченого ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 не усунув у повному обсязі недоліків апеляційної скарги, яку було залишено без руху, в установлений строк, а тому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 399 КПК України, подана ним апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з усіма доданими до неї матеріалами.

На підставі викладеного, керуючись ст. 399 КПК України,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на вирок Печерського районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня винесення ухвали судом апеляційної інстанції.

Суддя апеляційного суду м. Києва
ОСОБА_1

Справа № 11-кп/796/1674/2016