АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/300/16 Справа № 203/2660/13-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

ОСОБА_15 , ОСОБА_16

представника цивільного позивача ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, старшого прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_19 , ОСОБА_20 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 , захисника ОСОБА_21 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_14 , захисника ОСОБА_22 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_15 , обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_15 на вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2013 року відносно:

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Шура-Мітлинецька Гайсинського району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України;
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, уродженки м. Руставі Республіки Грузія, незаміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України;

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянки України, уродженки с. Медянівка Кобеляцького району Полтавської області, заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України;

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянки України, уродженки с. Снітин Лубенського району Полтавської області, незаміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 21 жовтня 2013 року ОСОБА_13 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України та призначено йому покарання:

-за ч. 5 ст. 191 КК України у вигляді восьми років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності строком на три роки із конфіскацією майна;

-за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності строком на два роки.

У відповідності до ст. 70 КК України ОСОБА_13 призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначивши покарання у вигляді восьми років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності строком на три роки, із конфіскацією майна.

Відповідно до ст. 54 КК України позбавлено ОСОБА_13 9 рангу державного службовця.

Строк відбуття покарання ОСОБА_13 обраховувати із моменту фактичного затримання, залишивши запобіжний захід до набрання вироком законної сили без змін застава у сумі 103230 (сто три тисячі двісті тридцять) гривень.

В строк відбуття покарання ОСОБА_13 зарахувати час, проведений ним під вартою у період з 17 листопада 2012 року по 07 червня 2013 року;

ОСОБА_14 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України та призначено їй покарання:

-за ч. 5 ст. 191 КК України у вигляді семи років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності строком на три роки із конфіскацією майна;

-за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності строком на два роки.

У відповідності до ст. 70 КК України ОСОБА_14 призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначивши покарання у вигляді семи років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності строком на три роки, із конфіскацією майна.

Відповідно до ст. 54 КК України позбавлено ОСОБА_14 9 рангу державного службовця.

Строк відбуття покарання ОСОБА_14 обраховувати із моменту фактичного затримання, залишивши запобіжний захід до набрання вироком законної сили без змін застава у сумі 103230 (сто три тисячі двісті тридцять) гривень.

Після фактичного набрання вироком чинності звернути суму застави у розмірі 103230 (сто три тисячі двісті тридцять) гривень на користь Дніпропетровської міської ради в рахунок відшкодування шкоди.

В строк відбуття покарання ОСОБА_14 зарахувати час, проведений нею під вартою у період з 17 листопада 2012 року по 10 червня 2013 року;

ОСОБА_15 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України та призначено їй покарання:

-за ч. 5 ст. 191 КК України у вигляді семи років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності строком на три роки із конфіскацією майна;

-за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності строком на два роки.

У відповідності до ст. 70 КК України ОСОБА_15 призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначивши покарання у вигляді семи років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності строком на три роки, із конфіскацією майна.

Відповідно до ст. 54 КК України позбавлено ОСОБА_15 9 рангу державного службовця.

Строк відбуття покарання ОСОБА_15 обраховувати із моменту фактичного затримання, залишивши запобіжний захід до набрання вироком законної сили без змін домашній арешт;

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянки України, уродженки с. Снітин Лубенського району Полтавської області, незаміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимої,
визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 366 КК України та призначено їй покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності строком на один рік.

У відповідності до ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_16 від відбування основного призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо вона протягом іспитового строку три роки не вчинить нового злочину, буде періодично з`являтися на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої системи та повідомляти вказані органи про зміну місця свого мешкання, роботи або навчання, не буде виїжджати за межі України на постійне місце мешкання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_16 до набрання вироком законної сили залишити без змін особисте зобов`язання.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 на користь Дніпропетровської міської ради в рахунок відшкодування майнової шкоди 1283085 грн. із врахуванням частково відшкодованих сум: за заявою заставодавцю ОСОБА_23 про перерахування суми застави в рахунок відшкодування шкоди в порядку ст. 182 КПК України 102230 грн., ОСОБА_15 30000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 в рахунок відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта на користь держави 89022 (вісімдесят дев`ять тисяч двадцять дві) гривні 76 копійок.

Грошові кошти у сумі 72163,62 грн., що перебувають на особовому рахунку НОМЕР_1 , згідно договору № SAMDN 4733 від 10.07.2012 року, а також нараховані відсотки за вказаним договором, які зараховані на рахунок № НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_13 (а.с.30, 31 т. 5), грошові кошти в сумі 1000 гривень та 600 доларів США, які належать ОСОБА_15 (а.с. 231, 236, 238 т. 2), грошові кошти в сумі 19400 гривень, що належать ОСОБА_14 (а.с. 232, 235 т. 2), - звернути на користь держави в рахунок конфіскації майна засуджених, -

Судом першої інстанції ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 визнано винними в тому, що вони скоїли ряд злочинів у сфері службової діяльності, а також проти державної власності у складі організованої групи в період часу з початку січня 2010 року до кінця червня 2011 року. ОСОБА_16 , не будучи обізнаною із злочинними намірами ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , у період з березня 2010 року по червень 2011 року, скоїла службове підроблення.

ОСОБА_13 , обіймаючи посаду начальника Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради з 05.06.1996 року, являючись посадовою особою місцевого самоврядування 9 рангу 5 категорії, виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, у зв`язку з чим являвся службовою особою, маючи великий досвід роботи в органах місцевого самоврядування на керівній посаді та організаторські здібності, приблизно на початку січня 2010 року, більш точний час досудовим слідством не встановлений, діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння державним майном в особливо великих розмірах шляхом зловживання своїм службовим становищем, вирішив створити організовану групу, тобто стійке об`єднання декількох осіб для вчинення цього та інших злочинів у сфері службової діяльності, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи.

Так, ОСОБА_13 , будучи наділеним повноваженнями з розпорядження коштами в межах виділених Дніпропетровською міською радою обсягів фінансування з місцевого бюджету та затвердженого кошторису, а також з готування проектів рішень виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради та проектів розпоряджень міського голови про надання адресної матеріальної допомоги громадянам міста щомісяця за рахунок коштів місцевого бюджету, розробив план скоєння злочинів проти державної власності, а також у сфері службової діяльності у складі організованої групи з числа підлеглих йому працівників Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради.

Сутність злочинного умислу ОСОБА_13 щодо заволодіння державним майном шляхом зловживання своїм службовим становищем, а також щодо скоєння злочинів у сфері службової діяльності організованою групою полягала у наступному: в порушенні порядку розпорядження грошовими коштами, виділеними Дніпропетровською міською радою Управлінню праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради за рахунок коштів, які передбачені у міському бюджеті на фінансування соціального захисту населення, шляхом включення до проектів розпоряджень міського голови про надання адресної матеріальної допомоги громадянам міста осіб з вигаданими анкетними даними, які нібито звертались до Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради із заявами про надання їм грошової матеріальної допомоги; подальшому отриманні в касі Управління готівкових грошових коштів, перерахованих Дніпропетровською міською радою на фінансування виплат адресної матеріальної допомоги цим особам, а також в підробленні офіційних документів - платіжних відомостей Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради щодо здійснення виплат зазначеної матеріальної допомоги.

При цьому ОСОБА_13 , усвідомлюючи, що для скоєння зазначених злочинів йому необхідні співучасники з числа працівників Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради, наділених певним обсягом повноважень щодо розгляду звернень громадян про надання їм матеріальної допомоги, підготовки проектів рішень міського голови та розпорядження грошовими коштами, кожен з яких буде виконувати обумовлені функції, спрямовані на досягнення злочинного плану, прийняв рішення створити організовану групу з кола підлеглих йому посадових осіб Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради, які під час виконання своїх службових повноважень мали вийти за межі того обсягу повноважень, яким вони наділені, та допустити такі порушення закону, які призвели б до досягнення злочинного плану; об`єднати їх протиправні дії, детально розподілити між ними злочинні обов`язки, визначити способи виконання злочинного плану, відомого всім учасникам організованої групи, й таким чином створити стійке об`єднання для скоєння вказаних злочинів, забезпечивши взаємозв`язок між діями всіх учасників організованої групи.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на створення організованої групи, ОСОБА_13 , приблизно на початку 2010 року, діючи згідно розробленого ним плану та усвідомлюючи, що здійснити свій злочинний умисел буде можливо за участю свого заступника ОСОБА_14 , а також начальника відділу з питань бухгалтерського обліку та звітності головного бухгалтера управління ОСОБА_15 , які були наділені певними організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими повноваженнями, запропонував останнім бути співучасниками у скоєнні вищезазначених злочинів, на що ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , переслідуючи корисливий мотив, надали свою згоду.

Так, ОСОБА_14 , обіймаючи посаду заступника начальника Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради з 01.03.1999 року згідно наказу Управління № 4-к від 01.03.1999 року, та являючись посадовою особою місцевого самоврядування 9 рангу 5 категорії, відповідно до своїх посадових інструкцій виконувала організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, у зв`язку з чим являлася службовою особою. У відповідності з наказом начальника Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради № 175 від 25.09.2008 року, заступнику начальника управління ОСОБА_14 в межах її службових повноважень було доручено підготовку щомісячних проектів рішень виконкому міської ради, розпоряджень міського голови з питань надання матеріальної допомоги громадянам та рішень міської ради про Порядок надання матеріальної допомоги. Крім того, заступник начальника Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради ОСОБА_14 , у відповідності до укладеного між нею та Управлінням договором про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, з 01.10.2001 року була наділена спеціальними службовими повноваженнями - виконувати обов`язки касира.

Також ОСОБА_15 , обіймаючи посаду начальника відділу з питань бухгалтерського обліку та звітності головного бухгалтера Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради з 29.09.2003 року згідно наказу начальника управління № 61 від 29.09.2003 року, та являючись посадовою особою місцевого самоврядування 9 рангу 5 категорії, виконувала організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, у зв`язку з чим являлася службовою особою.

Виходячи із наведеного, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , являючись службовими особами, в силу покладених на них службових повноважень, та допускаючи порушення закону з використанням свого службового становища, які призвели б до досягнення злочинного плану, розробленого ОСОБА_13 , могли виконати відведену їм організатором групи ОСОБА_13 злочинну роль щодо скоєння у складі організованої групи злочину по заволодінню державним майном в особливо великих розмірах з використанням свого службового становища, а також злочинів у сфері службової діяльності.

Вказані злочини скоювались учасниками організованої групи за попередньо розробленим ОСОБА_13 планом, який в деталях був відомий кожному учаснику організованої групи з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану. Таким чином, створеній ОСОБА_13 організованій групі, до складу якої увійшли ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , були притаманні стійкість, яка базувалась на авторитеті її організатора и матеріальній зацікавленості учасників групи у скоєнні злочинів, координації дій учасників групи її організатором, внутрішньогруповим розподілом ролей між її членами. Створена ОСОБА_13 організована група у складі ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 діяла в період часу з початку 2010 року до кінця червня 2011 року.

Так, реалізуючи спільні злочинні плани, ОСОБА_14 , діючи умисно, із корисливих мотивів, у складі організованої групи спільно з ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , та діючи всупереч інтересів служби, виходячи за межі наданих їй повноважень, приблизно наприкінці лютого 2010 року підготувала проект розпорядження Дніпропетровського міського голови про надання матеріальної допомоги та додаток до цього розпорядження список осіб, яким надається матеріальна допомога, до складу якого, всупереч вимогам Положення про надання адресної матеріальної допомоги окремим категоріям громадян міста, затвердженого рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради № 1860 від 30.07.09 р., незаконно включила 555 осіб, звернення яких щодо надання їм адресної матеріальної допомоги до Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради не надходили, уповноваженими працівниками зазначеного управління не розглядалися та висновки по яких щодо необхідності надання та розміру грошової допомоги цим особам не надавалися. Після чого ОСОБА_14 , діючи всупереч інтересів служби, у складі організованої групи спільно з ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , завізувала своїм підписом складений нею проект розпорядження міського голови, після чого зазначений проект розпорядження був направлений до Дніпропетровської міської ради, де в порядку, встановленому Регламентом виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, був завізований уповноваженими посадовими особами міської ради, затверджений міським головою та зареєстрований за № 107-р від 03.03.2010 р. Після перерахування на підставі зазначеного розпорядження Управлінню праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради грошових коштів, передбачених міським бюджетом на фінансування соціального захисту населення, та їх оприбуткуванні в касі управління, ОСОБА_14 , діючи у складі організованої групи спільно з ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , всупереч інтересів служби, виходячи за межі наданих повноважень, внесла до офіційних документів - 7 платіжних відомостей завідомо неправдиві дані щодо здійснення виплат вищезазначеним 555 особам матеріальної допомоги на загальну суму 213800 гривень, які затвердили своїми підписами ОСОБА_15 як головний бухгалтер та ОСОБА_13 як начальник управління. Також ОСОБА_15 , продовжуючи скоювати службове підроблення у складі організованої групи спільно з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , виконала в зазначених 7 платіжних відомостях частину підписів від імені громадян про нібито отримання ними матеріальної допомоги, після чого ОСОБА_14 та ОСОБА_15 віддали злочинний наказ виконати решту підписів в зазначених платіжних відомостях своїй підлеглій провідному спеціалісту-бухгалтеру відділу з питань бухгалтерського обліку та звітності ОСОБА_16 , яка не була обізнана із злочинним планом учасників організованої групи ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 на заволодіння державним майном шляхом зловживання своїм службовим становищем, але, усвідомлюючи явно злочинний характер наказу здійснити службове підроблення, виконала в зазначених платіжних відомостях решту підписів від імені громадян про нібито отримання ними грошової допомоги. Після чого ОСОБА_16 , виконуючи покладені на неї посадові обов`язки щодо обліку операцій, пов`язаних з рухами коштів, 22.03.2010 здійснила бухгалтерський облік зазначених 7 платіжних відомостей як первинних касових документів, присвоївши їм номери №№ 55, 56, 58, 59, 60, 61, 62, та облікувала видачу з каси управління готівкових коштів на загальну суму 213800 гривень, які отримали учасники організованої групи ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 під виглядом здійснення виплат матеріальної допомоги учасником групи ОСОБА_14 , та якими розпорядились на власний розсуд, і тим самим ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , діючи у складі організованої групи, умисно, із корисливих мотивів, являючись службовими особами, здійснили службове підроблення та незаконно заволоділи чужим майном грошовими коштами місцевого бюджету у сумі 213800 гривень шляхом зловживання своїм службовим становищем.

Продовжуючи скоювати злочин, пов`язаний із заволодінням державним майном в особливо великих розмірах шляхом зловживання своїм службовим становищем у складі організованої групи, реалізуючи спільні злочинні плани, ОСОБА_14 , діючи умисно, із корисливих мотивів, у складі організованої групи спільно з ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , та діючи всупереч інтересів служби, виходячи за межі наданих їй повноважень, приблизно на початку квітня 2010 року підготувала проект розпорядження Дніпропетровського міського голови про надання матеріальної допомоги та додаток до цього розпорядження список осіб, яким надається матеріальна допомога, до складу якого, всупереч вимогам Положення про надання адресної матеріальної допомоги окремим категоріям громадян міста, затвердженого рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради № 1860 від 30.07.09, незаконно включила 461 особу, звернення яких щодо надання їм адресної матеріальної допомоги до Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради не надходили, уповноваженими працівниками зазначеного управління не розглядалися та висновки по яких щодо необхідності надання та розміру грошової допомоги цим особам не надавалися. Після чого ОСОБА_13 , діючи всупереч інтересів служби, завізував своїм підписом складений учасником організованої групи ОСОБА_14 проект розпорядження міського голови, після чого зазначений проект розпорядження був направлений до Дніпропетровської міської ради, де в порядку, встановленому Регламентом виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, був завізований уповноваженими посадовими особами міської ради, затверджений міським головою та зареєстрований за № 198-р від 07.04.2010 р. Після перерахування на підставі зазначеного розпорядження Управлінню праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради грошових коштів, передбачених міським бюджетом на фінансування соціального захисту населення, та їх оприбуткуванні в касі управління, ОСОБА_14 , діючи у складі організованої групи спільно з ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , всупереч інтересів служби, виходячи за межі наданих повноважень, внесла до офіційних документів - 6 платіжних відомостей завідомо неправдиві дані щодо здійснення виплат вищезазначеним 461 особам матеріальної допомоги на загальну суму 192250 гривень, які затвердили своїми підписами ОСОБА_15 як головний бухгалтер та ОСОБА_13 як начальник управління. Також ОСОБА_15 , продовжуючи скоювати службове підроблення у складі організованої групи спільно з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , виконала в зазначених 6 платіжних відомостях частину підписів від імені громадян про нібито отримання ними матеріальної допомоги, після чого ОСОБА_14 та ОСОБА_15 віддали злочинний наказ виконати решту підписів в зазначених платіжних відомостях своїй підлеглій провідному спеціалісту-бухгалтеру відділу з питань бухгалтерського обліку та звітності ОСОБА_16 , яка не було обізнана із злочинним планом учасників організованої групи ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 на заволодіння державним майном шляхом зловживання своїм службовим становищем, але, усвідомлюючи явно злочинний характер наказу здійснити службове підроблення, виконала в зазначених платіжних відомостях решту підписів від імені громадян про нібито отримання ними грошової допомоги. Після чого ОСОБА_16 , виконуючи покладені на неї посадові обов`язки щодо обліку операцій, пов`язаних з рухами коштів, в період часу з 16.04.2010 р. по 22.04.2010 р. здійснила бухгалтерський облік зазначених 6 платіжних відомостей як первинних касових документів, присвоївши їм номери №№ 80, 81, 82 від 16.04.2010 та №№ 88, 89, 90 від 22.04.2010, та облікувала видачу з каси управління готівкових коштів на загальну суму 192250 гривень, які отримали учасники організованої групи ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 під виглядом здійснення виплат матеріальної допомоги учасником групи ОСОБА_14 , та якими розпорядились на власний розсуд, і тим самим ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , діючи у складі організованої групи, умисно, із корисливих мотивів, являючись службовими особами, здійснили службове підроблення та незаконно заволоділи чужим майном грошовими коштами місцевого бюджету у сумі 192250 гривень шляхом зловживання своїм службовим становищем.

Продовжуючи скоювати злочин, пов`язаний із заволодінням державним майном в особливо великих розмірах шляхом зловживання своїм службовим становищем у складі організованої групи, реалізуючи спільні злочинні плани, ОСОБА_14 , діючи умисно, із корисливих мотивів, у складі організованої групи спільно з ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , та діючи всупереч інтересів служби, виходячи за межі наданих їй повноважень, приблизно на початку травня 2010 року підготувала проект розпорядження Дніпропетровського міського голови про надання матеріальної допомоги та додаток до цього розпорядження список осіб, яким надається матеріальна допомога, до складу якого, всупереч вимогам Положення про надання адресної матеріальної допомоги окремим категоріям громадян міста, затвердженого рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради № 1860 від 30.07.09 р., незаконно включила 386 осіб, звернення яких щодо надання їм адресної матеріальної допомоги до Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради не надходили, уповноваженими працівниками зазначеного управління не розглядалися та висновки по яких щодо необхідності надання та розміру грошової допомоги цим особам не надавалися. Після чого ОСОБА_13 , діючи всупереч інтересів служби, завізував своїм підписом складений учасником організованої групи ОСОБА_14 проект розпорядження міського голови, після чого зазначений проект розпорядження був направлений до Дніпропетровської міської ради, де в порядку, встановленому Регламентом виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, був завізований уповноваженими посадовими особами міської ради, затверджений міським головою та зареєстрований за № 278-р від 07.05.2010 р. Після перерахування на підставі зазначеного розпорядження Управлінню праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради грошових коштів, передбачених міським бюджетом на фінансування соціального захисту населення, та їх оприбуткуванні в касі управління, ОСОБА_14 , діючи у складі організованої групи спільно з ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , всупереч інтересів служби, виходячи за межі наданих повноважень, внесла до офіційних документів - 6 платіжних відомостей завідомо неправдиві дані щодо здійснення виплат вищезазначеним 386 особам матеріальної допомоги на загальну суму 180750 гривень, які затвердили своїми підписами ОСОБА_15 як головний бухгалтер та ОСОБА_13 як начальник управління. Також ОСОБА_15 , продовжуючи скоювати службове підроблення у складі організованої групи спільно з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , виконала в зазначених 6 платіжних відомостях частину підписів від імені громадян про нібито отримання ними матеріальної допомоги, після чого ОСОБА_14 та ОСОБА_15 віддали злочинний наказ виконати решту підписів в зазначених платіжних відомостях своїй підлеглій провідному спеціалісту-бухгалтеру відділу з питань бухгалтерського обліку та звітності ОСОБА_16 , яка не була обізнана із злочинним планом учасників організованої групи ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 на заволодіння державним майном шляхом зловживання своїм службовим становищем, але, усвідомлюючи явно злочинний характер наказу здійснити службове підроблення, виконала в зазначених платіжних відомостях решту підписів від імені громадян про нібито отримання ними грошової допомоги. Після чого ОСОБА_16 , виконуючи покладені на неї посадові обов`язки щодо обліку операцій, пов`язаних з рухами коштів, 21.05.2010 здійснила бухгалтерський облік зазначених 6 платіжних відомостей як первинних касових документів, присвоївши їм номери №№ 120, 121, 122, 125, 129, 130 та облікувала видачу з каси управління готівкових коштів на загальну суму 180750 гривень, які отримали учасники організованої групи ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 під виглядом здійснення виплат матеріальної допомоги учасником групи ОСОБА_14 , та якими розпорядились на власний розсуд, і тим самим ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , діючи у складі організованої групи, умисно, із корисливих мотивів, являючись службовими особами, здійснили службове підроблення та незаконно заволоділи чужим майном грошовими коштами місцевого бюджету у сумі 180750 гривень шляхом зловживання своїм службовим становищем.

Продовжуючи скоювати злочин, пов`язаний із заволодінням державним майном в особливо великих розмірах шляхом зловживання своїм службовим становищем у складі організованої групи, реалізуючи спільні злочинні плани, ОСОБА_14 , діючи умисно, із корисливих мотивів, у складі організованої групи спільно з ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , та діючи всупереч інтересів служби, виходячи за межі наданих їй повноважень, приблизно наприкінці травня на початку червня 2010 року підготувала проект розпорядження Дніпропетровського міського голови про надання матеріальної допомоги та додаток до цього розпорядження список осіб, яким надається матеріальна допомога, до складу якого, всупереч вимогам Положення про надання адресної матеріальної допомоги окремим категоріям громадян міста, затвердженого рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради № 1860 від 30.07.09 р., незаконно включила 79 осіб, звернення яких щодо надання їм адресної матеріальної допомоги до Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради не надходили, уповноваженими працівниками зазначеного управління не розглядалися та висновки по яких щодо необхідності надання та розміру грошової допомоги цим особам не надавалися. Після чого ОСОБА_14 , діючи всупереч інтересів служби, у складі організованої групи спільно з ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , завізувала своїм підписом складений нею проект розпорядження міського голови, після чого зазначений проект розпорядження був направлений до Дніпропетровської міської ради, де в порядку, встановленому Регламентом виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, був завізований уповноваженими посадовими особами міської ради, затверджений міським головою та зареєстрований за № 335-р від 03.06.2010 р. Після перерахування на підставі зазначеного розпорядження Управлінню праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради грошових коштів, передбачених міським бюджетом на фінансування соціального захисту населення, та їх оприбуткуванні в касі управління, ОСОБА_14 , діючи у складі організованої групи спільно з ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , всупереч інтересів служби, виходячи за межі наданих повноважень, внесла до офіційних документів - 1 платіжної відомості завідомо неправдиві дані щодо здійснення виплат вищезазначеним 79 особам матеріальної допомоги на загальну суму 26100 гривень, які затвердили своїми підписами ОСОБА_15 як головний бухгалтер та ОСОБА_13 як начальник управління. Також ОСОБА_15 , продовжуючи скоювати службове підроблення у складі організованої групи спільно з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , виконала в зазначеній платіжній відомості частину підписів від імені громадян про нібито отримання ними матеріальної допомоги, після чого ОСОБА_14 та ОСОБА_15 віддали злочинний наказ виконати решту підписів в зазначеній платіжній відомості своїй підлеглій провідному спеціалісту-бухгалтеру відділу з питань бухгалтерського обліку та звітності ОСОБА_16 , яка не була обізнана із злочинним планом учасників організованої групи ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 на заволодіння державним майном шляхом зловживання своїм службовим становищем, але, усвідомлюючи явно злочинний характер наказу здійснити службове підроблення, виконала в зазначеній платіжній відомості решту підписів від імені громадян про нібито отримання ними грошової допомоги. Після чого ОСОБА_16 , виконуючи покладені на неї посадові обов`язки щодо обліку операцій, пов`язаних з рухами коштів, 03.06.2010 р. здійснила бухгалтерський облік зазначеної платіжної відомості як первинного касового документу, присвоївши йому номер № 152, та облікувала видачу з каси управління готівкових коштів на суму 26100 гривень, які отримали учасники організованої групи ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 під виглядом здійснення виплат матеріальної допомоги учасником групи ОСОБА_14 , та якими розпорядились на власний розсуд, і тим самим ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , діючи у складі організованої групи, умисно, із корисливих мотивів, являючись службовими особами, здійснили службове підроблення та незаконно заволоділи чужим майном грошовими коштами місцевого бюджету у сумі 26100 гривень шляхом зловживання своїм службовим становищем.

Продовжуючи скоювати злочин, пов`язаний із заволодінням державним майном в особливо великих розмірах шляхом зловживання своїм службовим становищем у складі організованої групи, реалізуючи спільні злочинні плани, ОСОБА_14 , діючи умисно, із корисливих мотивів, у складі організованої групи спільно з ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , та діючи всупереч інтересів служби, виходячи за межі наданих їй повноважень, приблизно в середині вересня 2010 року підготувала проект розпорядження Дніпропетровського міського голови про надання матеріальної допомоги та додаток до цього розпорядження список осіб, яким надається матеріальна допомога, до складу якого, всупереч вимогам Положення про надання адресної матеріальної допомоги окремим категоріям громадян міста, затвердженого рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради № 1860 від 30.07.09 р., незаконно включила 248 осіб, звернення яких щодо надання їм адресної матеріальної допомоги до Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради не надходили, уповноваженими працівниками зазначеного управління не розглядалися та висновки по яких щодо необхідності надання та розміру грошової допомоги цим особам не надавалися. Після чого ОСОБА_13 , діючи всупереч інтересів служби, завізував своїм підписом складений учасником організованої групи ОСОБА_14 проект розпорядження міського голови, після чого зазначений проект розпорядження був направлений до Дніпропетровської міської ради, де в порядку, встановленому Регламентом виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, був завізований уповноваженими посадовими особами міської ради, затверджений міським головою та зареєстрований за № 759-р від 21.09.2010 р. Після перерахування на підставі зазначеного розпорядження Управлінню праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради грошових коштів, передбачених міським бюджетом на фінансування соціального захисту населення, та їх оприбуткуванні в касі управління, ОСОБА_14 , діючи у складі організованої групи спільно з ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , всупереч інтересів служби, виходячи за межі наданих повноважень, внесла до офіційних документів - 4 платіжних відомостей завідомо неправдиві дані щодо здійснення виплат вищезазначеним 248 особам матеріальної допомоги на загальну суму 114350 гривень, які затвердили своїми підписами ОСОБА_15 як головний бухгалтер та ОСОБА_13 як начальник управління. Також ОСОБА_15 , продовжуючи скоювати службове підроблення у складі організованої групи спільно з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , виконала в зазначених 4 платіжних відомостях частину підписів від імені громадян про нібито отримання ними матеріальної допомоги, після чого ОСОБА_14 та ОСОБА_15 віддали злочинний наказ виконати решту підписів в зазначених платіжних відомостях своїй підлеглій провідному спеціалісту-бухгалтеру відділу з питань бухгалтерського обліку та звітності ОСОБА_16 , яка не була обізнана із злочинним планом учасників організованої групи ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 на заволодіння державним майном шляхом зловживання своїм службовим становищем, але, усвідомлюючи явно злочинний характер наказу здійснити службове підроблення, виконала в зазначених платіжних відомостях решту підписів від імені громадян про нібито отримання ними грошової допомоги. Після чого ОСОБА_16 , виконуючи покладені на неї посадові обов`язки щодо обліку операцій, пов`язаних з рухами коштів, 30.09.2010 р. здійснила бухгалтерський облік зазначених 4 платіжних відомостей як первинних касових документів, присвоївши їм номери №№ 271, 272, 273, 274 та облікувала видачу з каси управління готівкових коштів на загальну суму 114350 гривень, які отримали учасники організованої групи ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 під виглядом здійснення виплат матеріальної допомоги учасником групи ОСОБА_14 , та якими розпорядились на власний розсуд, і тим самим ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , діючи у складі організованої групи, умисно, із корисливих мотивів, являючись службовими особами, здійснили службове підроблення та незаконно заволоділи чужим майном грошовими коштами місцевого бюджету у сумі 114350 гривень шляхом зловживання своїм службовим становищем.

Продовжуючи скоювати злочин, пов`язаний із заволодінням державним майном в особливо великих розмірах шляхом зловживання своїм службовим становищем у складі організованої групи, реалізуючи спільні злочинні плани, ОСОБА_14 , діючи умисно, із корисливих мотивів, у складі організованої групи спільно з ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , та діючи всупереч інтересів служби, виходячи за межі наданих їй повноважень, приблизно в середині жовтня 2010 року підготувала проект розпорядження Дніпропетровського міського голови про надання матеріальної допомоги та додаток до цього розпорядження список осіб, яким надається матеріальна допомога, до складу якого, всупереч вимогам Положення про надання адресної матеріальної допомоги окремим категоріям громадян міста, затвердженого рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради № 1860 від 30.07.09 р., незаконно включила 236 осіб, звернення яких щодо надання їм адресної матеріальної допомоги до Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради не надходили, уповноваженими працівниками зазначеного управління не розглядалися та висновки по яких щодо необхідності надання та розміру грошової допомоги цим особам не надавалися. Після чого ОСОБА_13 , діючи всупереч інтересів служби, завізував своїм підписом складений учасником організованої групи ОСОБА_14 проект розпорядження міського голови, після чого зазначений проект розпорядження був направлений до Дніпропетровської міської ради, де в порядку, встановленому Регламентом виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, був завізований уповноваженими посадовими особами міської ради, затверджений міським головою та зареєстрований за № 861-р від 22.10.2010 р. Після перерахування на підставі зазначеного розпорядження Управлінню праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради грошових коштів, передбачених міським бюджетом на фінансування соціального захисту населення, та їх оприбуткуванні в касі управління, ОСОБА_14 , діючи у складі організованої групи спільно з ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , всупереч інтересів служби, виходячи за межі наданих повноважень, внесла до офіційних документів - 3 платіжних відомостей завідомо неправдиві дані щодо здійснення виплат вищезазначеним 236 особам матеріальної допомоги на загальну суму 108800 гривень, які затвердили своїми підписами ОСОБА_15 як головний бухгалтер та ОСОБА_13 як начальник управління. Також ОСОБА_15 , продовжуючи скоювати службове підроблення у складі організованої групи спільно з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , виконала в зазначених 3 платіжних відомостях частину підписів від імені громадян про нібито отримання ними матеріальної допомоги, після чого ОСОБА_14 та ОСОБА_15 віддали злочинний наказ виконати решту підписів в зазначених платіжних відомостях своїй підлеглій провідному спеціалісту-бухгалтеру відділу з питань бухгалтерського обліку та звітності ОСОБА_16 , яка не була обізнана із злочинним планом учасників організованої групи ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 на заволодіння державним майном шляхом зловживання своїм службовим становищем, але, усвідомлюючи явно злочинний характер наказу здійснити службове підроблення, виконала в зазначених платіжних відомостях решту підписів від імені громадян про нібито отримання ними грошової допомоги. Після чого ОСОБА_16 , виконуючи покладені на неї посадові обов`язки щодо обліку операцій, пов`язаних з рухами коштів, 11.11.2010 р. здійснила бухгалтерський облік зазначених 3 платіжних відомостей як первинних касових документів, присвоївши їм номери №№ 365, 366, 367 та облікувала видачу з каси управління готівкових коштів на загальну суму 108800 гривень, які отримали учасники організованої групи ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 під виглядом здійснення виплат матеріальної допомоги учасником групи ОСОБА_14 , та якими розпорядились на власний розсуд, і тим самим ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , діючи у складі організованої групи, умисно, із корисливих мотивів, являючись службовими особами, здійснили службове підроблення та незаконно заволоділи чужим майном грошовими коштами місцевого бюджету у сумі 108800 гривень шляхом зловживання своїм службовим становищем.

Продовжуючи скоювати злочин, пов`язаний із заволодінням державним майном в особливо великих розмірах шляхом зловживання своїм службовим становищем у складі організованої групи, реалізуючи спільні злочинні плани, ОСОБА_14 , діючи умисно, із корисливих мотивів, у складі організованої групи спільно з ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , та діючи всупереч інтересів служби, виходячи за межі наданих їй повноважень, приблизно на початку грудня 2010 року підготувала проект розпорядження Дніпропетровського міського голови про надання матеріальної допомоги та додаток до цього розпорядження список осіб, яким надається матеріальна допомога, до складу якого, всупереч вимогам Положення про надання адресної матеріальної допомоги окремим категоріям громадян міста, затвердженого рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради № 1860 від 30.07.09 р., незаконно включила 426 осіб, звернення яких щодо надання їм адресної матеріальної допомоги до Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради не надходили, уповноваженими працівниками зазначеного управління не розглядалися та висновки по яких щодо необхідності надання та розміру грошової допомоги цим особам не надавалися. Після чого ОСОБА_13 , діючи всупереч інтересів служби, завізував своїм підписом складений учасником організованої групи ОСОБА_14 проект розпорядження міського голови, після чого зазначений проект розпорядження був направлений до Дніпропетровської міської ради, де в порядку, встановленому Регламентом виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, був завізований уповноваженими посадовими особами міської ради, затверджений міським головою та зареєстрований за № 1005-р від 07.12.2010 р.. Після перерахування на підставі зазначеного розпорядження Управлінню праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради грошових коштів, передбачених міським бюджетом на фінансування соціального захисту населення, та їх оприбуткуванні в касі управління, ОСОБА_14 , діючи у складі організованої групи спільно з ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , всупереч інтересів служби, виходячи за межі наданих повноважень, внесла до офіційних документів - 5 платіжних відомостей завідомо неправдиві дані щодо здійснення виплат вищезазначеним 426 особам матеріальної допомоги на загальну суму 201840 гривень, які затвердили своїми підписами ОСОБА_15 як головний бухгалтер та ОСОБА_13 як начальник управління. Також ОСОБА_15 , продовжуючи скоювати службове підроблення у складі організованої групи спільно з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , виконала в зазначених 5 платіжних відомостях частину підписів від імені громадян про нібито отримання ними матеріальної допомоги, після чого ОСОБА_14 та ОСОБА_15 віддали злочинний наказ виконати решту підписів в зазначених платіжних відомостях своїй підлеглій провідному спеціалісту-бухгалтеру відділу з питань бухгалтерського обліку та звітності ОСОБА_16 , яка не було обізнана із злочинним планом учасників організованої групи ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 на заволодіння державним майном шляхом зловживання своїм службовим становищем, але, усвідомлюючи явно злочинний характер наказу здійснити службове підроблення, виконала в зазначених платіжних відомостях решту підписів від імені громадян про нібито отримання ними грошової допомоги. Після чого ОСОБА_16 , виконуючи покладені на неї посадові обов`язки щодо обліку операцій, пов`язаних з рухами коштів, 17.12.2010 р. здійснила бухгалтерський облік зазначених 5 платіжних відомостей як первинних касових документів, присвоївши їм номери №№ 437, 438, 439, 440, 441 та облікувала видачу з каси управління готівкових коштів на загальну суму 201840 гривень, які отримали учасники організованої групи ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 під виглядом здійснення виплат матеріальної допомоги учасником групи ОСОБА_14 , та якими розпорядились на власний розсуд, і тим самим ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , діючи у складі організованої групи, умисно, із корисливих мотивів, являючись службовими особами, здійснили службове підроблення та незаконно заволоділи чужим майном грошовими коштами місцевого бюджету у сумі 201840 гривень шляхом зловживання своїм службовим становищем.

Продовжуючи скоювати злочин, пов`язаний із заволодінням державним майном в особливо великих розмірах шляхом зловживання своїм службовим становищем у складі організованої групи, реалізуючи спільні злочинні плани, ОСОБА_14 , діючи умисно, із корисливих мотивів, у складі організованої групи спільно з ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , та діючи всупереч інтересів служби, виходячи за межі наданих їй повноважень, приблизно в середині січня 2011 року підготувала проект розпорядження Дніпропетровського міського голови про надання матеріальної допомоги та додаток до цього розпорядження список осіб, яким надається матеріальна допомога, до складу якого, всупереч вимогам Положення про надання адресної матеріальної допомоги окремим категоріям громадян міста, затвердженого рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради № 1860 від 30.07.09 р., незаконно включила 72 особи, звернення яких щодо надання їм адресної матеріальної допомоги до Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради не надходили, уповноваженими працівниками зазначеного управління не розглядалися та висновки по яких щодо необхідності надання та розміру грошової допомоги цим особам не надавалися. Після чого ОСОБА_13 , діючи всупереч інтересів служби, завізував своїм підписом складений учасником організованої групи ОСОБА_14 проект розпорядження міського голови, після чого зазначений проект розпорядження був направлений до Дніпропетровської міської ради, де в порядку, встановленому Регламентом виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, був завізований уповноваженими посадовими особами міської ради, затверджений міським головою та зареєстрований за № 13-р від 19.01.2011 р.. Після перерахування на підставі зазначеного розпорядження Управлінню праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради грошових коштів, передбачених міським бюджетом на фінансування соціального захисту населення, та їх оприбуткуванні в касі управління, ОСОБА_14 , діючи у складі організованої групи спільно з ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , всупереч інтересів служби, виходячи за межі наданих повноважень, внесла до офіційних документів - 2 платіжних відомостей завідомо неправдиві дані щодо здійснення виплат вищезазначеним 72 особам матеріальної допомоги на загальну суму 37395 гривень, які затвердили своїми підписами ОСОБА_15 як головний бухгалтер та ОСОБА_13 як начальник управління. Також ОСОБА_15 , продовжуючи скоювати службове підроблення у складі організованої групи спільно з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , виконала в зазначених 2 платіжних відомостях частину підписів від імені громадян про нібито отримання ними матеріальної допомоги, після чого ОСОБА_14 та ОСОБА_15 віддали злочинний наказ виконати решту підписів в зазначених платіжних відомостях своїй підлеглій провідному спеціалісту-бухгалтеру відділу з питань бухгалтерського обліку та звітності ОСОБА_16 , яка не було обізнана із злочинним планом учасників організованої групи ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 на заволодіння державним майном шляхом зловживання своїм службовим становищем, але, усвідомлюючи явно злочинний характер наказу здійснити службове підроблення, виконала в зазначених платіжних відомостях решту підписів від імені громадян про нібито отримання ними грошової допомоги. Після чого ОСОБА_16 , виконуючи покладені на неї посадові обов`язки щодо обліку операцій, пов`язаних з рухами коштів, 03.02.2011 р. здійснила бухгалтерський облік зазначених 2 платіжних відомостей як первинних касових документів, присвоївши їм номери №№ 06, 07 та облікувала видачу з каси управління готівкових коштів на загальну суму 37395 гривень, які отримали учасники організованої групи ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 під виглядом здійснення виплат матеріальної допомоги учасником групи ОСОБА_14 , та якими розпорядились на власний розсуд, і тим самим ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , діючи у складі організованої групи, умисно, із корисливих мотивів, являючись службовими особами, здійснили службове підроблення та незаконно заволоділи чужим майном грошовими коштами місцевого бюджету у сумі 37395 гривень шляхом зловживання своїм службовим становищем.

Продовжуючи скоювати злочин, пов`язаний із заволодінням державним майном в особливо великих розмірах шляхом зловживання своїм службовим становищем у складі організованої групи, реалізуючи спільні злочинні плани, ОСОБА_14 , діючи умисно, із корисливих мотивів, у складі організованої групи спільно з ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , та діючи всупереч інтересів служби, виходячи за межі наданих їй повноважень, приблизно на початку квітня 2011 року підготувала проект розпорядження Дніпропетровського міського голови про надання матеріальної допомоги та додаток до цього розпорядження список осіб, яким надається матеріальна допомога, до складу якого, всупереч вимогам Положення про надання адресної матеріальної допомоги окремим категоріям громадян міста, затвердженого рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради № 244 від 23.02.11 р., незаконно включила 167 осіб, звернення яких щодо надання їм адресної матеріальної допомоги до Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради не надходили, уповноваженими працівниками зазначеного управління не розглядалися та висновки по яких щодо необхідності надання та розміру грошової допомоги цим особам не надавалися. Після чого ОСОБА_13 , діючи всупереч інтересів служби, завізував своїм підписом складений учасником організованої групи ОСОБА_14 проект розпорядження міського голови, після чого зазначений проект розпорядження був направлений до Дніпропетровської міської ради, де в порядку, встановленому Регламентом виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, був завізований уповноваженими посадовими особами міської ради, затверджений міським головою та зареєстрований за № 224-р від 11.04.2011 р. Після перерахування на підставі зазначеного розпорядження Управлінню праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради грошових коштів, передбачених міським бюджетом на фінансування соціального захисту населення, та їх оприбуткуванні в касі управління, ОСОБА_14 , діючи у складі організованої групи спільно з ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , всупереч інтересів служби, виходячи за межі наданих повноважень, внесла до офіційних документів - 3 платіжних відомостей завідомо неправдиві дані щодо здійснення виплат вищезазначеним 167 особам матеріальної допомоги на загальну суму 88200 гривень, які затвердили своїми підписами ОСОБА_15 як головний бухгалтер та ОСОБА_13 як начальник управління. Також ОСОБА_15 , продовжуючи скоювати службове підроблення у складі організованої групи спільно з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , виконала в зазначених 3 платіжних відомостях частину підписів від імені громадян про нібито отримання ними матеріальної допомоги, після чого ОСОБА_14 та ОСОБА_15 віддали злочинний наказ виконати решту підписів в зазначених платіжних відомостях своїй підлеглій провідному спеціалісту-бухгалтеру відділу з питань бухгалтерського обліку та звітності ОСОБА_16 , яка не було обізнана із злочинним планом учасників організованої групи ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 на заволодіння державним майном шляхом зловживання своїм службовим становищем, але, усвідомлюючи явно злочинний характер наказу здійснити службове підроблення, виконала в зазначених платіжних відомостях решту підписів від імені громадян про нібито отримання ними грошової допомоги. Після чого ОСОБА_16 , виконуючи покладені на неї посадові обов`язки щодо обліку операцій, пов`язаних з рухами коштів, 22.04.2011 р. здійснила бухгалтерський облік зазначених 3 платіжних відомостей як первинних касових документів, присвоївши їм номери №№ 97, 98, 99 та облікувала видачу з каси управління готівкових коштів на загальну суму 88200 гривень, які отримали учасники організованої групи ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 під виглядом здійснення виплат матеріальної допомоги учасником групи ОСОБА_14 , та якими розпорядились на власний розсуд, і тим самим ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , діючи у складі організованої групи, умисно, із корисливих мотивів, являючись службовими особами, здійснили службове підроблення та незаконно заволоділи чужим майном грошовими коштами місцевого бюджету у сумі 88200 гривень шляхом зловживання своїм службовим становищем.

Продовжуючи скоювати злочин, пов`язаний із заволодінням державним майном в особливо великих розмірах шляхом зловживання своїм службовим становищем у складі організованої групи, реалізуючи спільні злочинні плани, ОСОБА_14 , діючи умисно, із корисливих мотивів, у складі організованої групи спільно з ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , та діючи всупереч інтересів служби, виходячи за межі наданих їй повноважень, приблизно на початку травня 2011 року підготувала проект розпорядження Дніпропетровського міського голови про надання матеріальної допомоги та додаток до цього розпорядження список осіб, яким надається матеріальна допомога, до складу якого, всупереч вимогам Положення про надання адресної матеріальної допомоги окремим категоріям громадян міста, затвердженого рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради № 244 від 23.02.11 р., незаконно включила 56 осіб, звернення яких щодо надання їм адресної матеріальної допомоги до Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради не надходили, уповноваженими працівниками зазначеного управління не розглядалися та висновки по яких щодо необхідності надання та розміру грошової допомоги цим особам не надавалися. Після чого ОСОБА_13 , діючи всупереч інтересів служби, завізував своїм підписом складений учасником організованої групи ОСОБА_14 проект розпорядження міського голови, після чого зазначений проект розпорядження був направлений до Дніпропетровської міської ради, де в порядку, встановленому Регламентом виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, був завізований уповноваженими посадовими особами міської ради, затверджений міським головою та зареєстрований за № 298-р від 10.05.2011 р. Після перерахування на підставі зазначеного розпорядження Управлінню праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради грошових коштів, передбачених міським бюджетом на фінансування соціального захисту населення, та їх оприбуткуванні в касі управління, ОСОБА_14 , діючи у складі організованої групи спільно з ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , всупереч інтересів служби, виходячи за межі наданих повноважень, внесла до офіційних документів - 1 платіжної відомості завідомо неправдиві дані щодо здійснення виплат вищезазначеним 56 особам матеріальної допомоги на суму 40600 гривень, які затвердили своїми підписами ОСОБА_15 як головний бухгалтер та ОСОБА_13 як начальник управління. Також ОСОБА_15 , продовжуючи скоювати службове підроблення у складі організованої групи спільно з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , виконала в зазначеній платіжній відомості частину підписів від імені громадян про нібито отримання ними матеріальної допомоги, після чого ОСОБА_14 та ОСОБА_15 віддали злочинний наказ виконати решту підписів в зазначеній платіжній відомості своїй підлеглій провідному спеціалісту-бухгалтеру відділу з питань бухгалтерського обліку та звітності ОСОБА_16 , яка не було обізнана із злочинним планом учасників організованої групи ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 на заволодіння державним майном шляхом зловживання своїм службовим становищем, але, усвідомлюючи явно злочинний характер наказу здійснити службове підроблення, виконала в зазначеній платіжній відомості решту підписів від імені громадян про нібито отримання ними грошової допомоги. Після чого ОСОБА_16 , виконуючи покладені на неї посадові обов`язки щодо обліку операцій, пов`язаних з рухами коштів, 20.05.2011 р. здійснила бухгалтерський облік зазначеної платіжної відомості як первинного касового документу, присвоївши йому номер № 132 та облікувала видачу з каси управління готівкових коштів на суму 40600 гривень, які отримали учасники організованої групи ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 під виглядом здійснення виплат матеріальної допомоги учасником групи ОСОБА_14 , та якими розпорядились на власний розсуд, і тим самим ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , діючи у складі організованої групи, умисно, із корисливих мотивів, являючись службовими особами, здійснили службове підроблення та незаконно заволоділи чужим майном грошовими коштами місцевого бюджету у сумі 40600 гривень шляхом зловживання своїм службовим становищем.

Продовжуючи скоювати злочин, пов`язаний із заволодінням державним майном в особливо великих розмірах шляхом зловживання своїм службовим становищем у складі організованої групи, реалізуючи спільні злочинні плани, ОСОБА_14 , діючи умисно, із корисливих мотивів, у складі організованої групи спільно з ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , та діючи всупереч інтересів служби, виходячи за межі наданих їй повноважень, приблизно на початку червня 2011 року підготувала проект розпорядження Дніпропетровського міського голови про надання матеріальної допомоги та додаток до цього розпорядження список осіб, яким надається матеріальна допомога, до складу якого, всупереч вимогам Положення про надання адресної матеріальної допомоги окремим категоріям громадян міста, затвердженого рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради № 244 від 23.02.11 р., незаконно включила 95 осіб, звернення яких щодо надання їм адресної матеріальної допомоги до Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради не надходили, уповноваженими працівниками зазначеного управління не розглядалися та висновки по яких щодо необхідності надання та розміру грошової допомоги цим особам не надавалися. Після чого ОСОБА_14 , діючи всупереч інтересів служби, спільно з учасниками організованої групи ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , завізувала своїм підписом складений нею проект розпорядження міського голови, після чого зазначений проект розпорядження був направлений до Дніпропетровської міської ради, де в порядку, встановленому Регламентом виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, був завізований уповноваженими посадовими особами міської ради, затверджений міським головою та зареєстрований за № 386-р від 07.06.2011 р. Після перерахування на підставі зазначеного розпорядження Управлінню праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради грошових коштів, передбачених міським бюджетом на фінансування соціального захисту населення, та їх оприбуткуванні в касі управління, ОСОБА_14 , діючи у складі організованої групи спільно з ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , всупереч інтересів служби, виходячи за межі наданих повноважень, внесла до офіційних документів - 2 платіжних відомостей завідомо неправдиві дані щодо здійснення виплат вищезазначеним 95 особам матеріальної допомоги на загальну суму 79000 гривень, які затвердили своїми підписами ОСОБА_15 як головний бухгалтер та ОСОБА_13 як начальник управління. Також ОСОБА_15 , продовжуючи скоювати службове підроблення у складі організованої групи спільно з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , виконала в зазначених 2 платіжних відомостях частину підписів від імені громадян про нібито отримання ними матеріальної допомоги, після чого ОСОБА_14 та ОСОБА_15 віддали злочинний наказ виконати решту підписів в зазначених платіжних відомостях своїй підлеглій провідному спеціалісту-бухгалтеру відділу з питань бухгалтерського обліку та звітності ОСОБА_16 , яка не було обізнана із злочинним планом учасників організованої групи ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 на заволодіння державним майном шляхом зловживання своїм службовим становищем, але, усвідомлюючи явно злочинний характер наказу здійснити службове підроблення, виконала в зазначених платіжних відомостях решту підписів від імені громадян про нібито отримання ними грошової допомоги. Після чого ОСОБА_16 , виконуючи покладені на неї посадові обов`язки щодо обліку операцій, пов`язаних з рухами коштів, 25.06.2011 р. здійснила бухгалтерський облік зазначених 2 платіжних відомостей як первинних касових документів, присвоївши їм номери №№ 147, 148 та облікувала видачу з каси управління готівкових коштів на загальну суму 79000 гривень, які отримали учасники організованої групи ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 під виглядом здійснення виплат матеріальної допомоги учасником групи ОСОБА_14 , та якими розпорядились на власний розсуд, і тим самим ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , діючи у складі організованої групи, умисно, із корисливих мотивів, являючись службовими особами, здійснили службове підроблення та незаконно заволоділи чужим майном грошовими коштами місцевого бюджету у сумі 79000 гривень шляхом зловживання своїм службовим становищем.

Таким чином, в період часу з початку січня 2010 року по кінець червня 2011 року, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , діючи у складі організованої групи, з єдиним злочинним умислом, з корисливих мотивів, заволоділи шляхом зловживання своїм службовим становищем державним майном бюджетними грошовими коштами місцевого бюджету на загальну суму 1 283 085 гривень, яка в 600 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто в особливо великих розмірах, та вчинили службове підроблення, що спричинило тяжкі наслідки.

ОСОБА_16 , обіймаючи посаду провідного спеціаліста-бухгалтера відділу з питань бухгалтерського обліку та звітності Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради з 01.07.2008 року згідно наказу Управління № 105 від 01.07.2008 року, та являючись посадовою особою місцевого самоврядування 11 рангу 6 категорії, під час виконання покладених на неї повноважень щодо здійснення обліку та контролю операцій, пов`язаних з рухами коштів та товарно-матеріальних цінностей, в тому числі під час виплати нею матеріальної допомоги та виконання обов`язків касира, була наділена спеціальними повноваженнями службової особи. Крім того, згідно наказу Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради № 46 від 01.11.2001 р., на ОСОБА_16 з 01.11.2001 року покладено виконання обов`язків касира та матеріальну відповідальність за роботу, пов`язану з доставкою, зберіганням, видачею грошових коштів, та укладено з нею договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.

Так, в період часу з березня 2010 року по червень 2011 року ОСОБА_16 , працюючи на посаді провідного спеціаліста-бухгалтера відділу з питань бухгалтерського обліку та звітності Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради, та знаходячись на своєму робочому місці в зазначеному управлінні, розташованому за адресою: місто Дніпропетровськ, проспект Кірова, 121-б, отримала від заступника начальника управління ОСОБА_14 та начальника відділу з питань бухгалтерського обліку та звітності зазначеного управління ОСОБА_15 явно злочинний наказ виконати відсутні підписи від імені громадян про отримання ними матеріальної допомоги у 38 платіжних відомостях, складених ОСОБА_14 . Після чого ОСОБА_16 , яка не була обізнана із злочинними намірами ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 на заволодіння державним майном шляхом зловживання своїм службовим становищем, але усвідомлюючи явно злочинний характер отриманого нею наказу, в період часу з березня 2010 року по червень 2011 року, будучи службовою особою, діючи умисно, виконала в офіційних документах 38 платіжних відомостях Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради підписи від імені громадян про отримання ними матеріальної допомоги.

Таким чином, ОСОБА_16 внесла до офіційних документів 38 платіжних відомостей Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради про виплату матеріальної допомоги громадянам завідомо неправдиві дані про отримання ними матеріальної допомоги та, усвідомлюючи, що зазначені документи є підробленими, здійснила бухгалтерський облік цих платіжних відомостей як первинних касових документів, що відобразили видачу з каси Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради грошових коштів на загальну суму 1 241085 гривень, яка більш ніж в 600 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто вчинила службове підроблення, що спричинило тяжкі наслідки.

Не погоджуючись з вироком суду 1 інстанції адвокатами ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , обвинуваченими ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та прокурором, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, подані апеляційні скарги.

Захисник ОСОБА_19 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 просить змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення і застосувати статтю закону України про кримінальну відповідальність ОСОБА_13 про менш тяжке кримінальне правопорушення, а саме визнати винним ОСОБА_13 за ч. 2 ст. 367 КК України та призначити покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_13 від відбування покарання із іспитовим строком на 1 рік.

В обґрунтування своїх вимог захисник посилається на те, що вирок Кіровського районного суду від 21.10.2013 року є необґрунтованим через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та підлягає зміні правової кваліфікації кримінального правопорушення обвинуваченого ОСОБА_13 та застосування статті закону України про кримінальну відповідальність ОСОБА_13 про менш тяжке кримінальне правопорушення, а саме ч. 2 ст. 367 КК України, вину у вчиненні якого визнав з початку кримінального провадження, щиро розкаявся та частково відшкодував збитки. Вказує на те, що при судовому розгляді кримінального провадження стосовно ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 стороною обвинувачення не доведено факту створення та існування організованої злочинної групи та вчинення ОСОБА_13 , ОСОБА_15 злочину з заволодінням державним майном шляхом зловживання своїм службовим становищем, оскільки висновок суду ґрунтується тільки на показах обвинуваченої ОСОБА_14 та на припущеннях суду стосовно обізнаності ОСОБА_13 . Жодного іншого доказу винуватості ОСОБА_13 у кримінальному провадженні немає. Допитані у судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_13 показали, що останній не був обізнаний стосовно підробки документів та отримання ОСОБА_14 коштів міського бюджету за неіснуючих осіб. Обвинувачені ОСОБА_15 та ОСОБА_16 показали, що підробляти підписи їх заставляла ОСОБА_14 , шантажуючи звільненням з роботи та завіривши, що кошти вже отримані пенсіонерами, але вони забули розписатися у відомостях. Експерт НДЕКЦ при УМВС України на Придніпровській залізниці ОСОБА_24 показала, що при проведенні експертизи вона зробила лише арифметичну дію сплюсовала (склала) дані відомостей, наданих їй слідчим, в той час як висновки почеркознавчих експертиз лише частково визнали підробні підписи, виготовлені обвинуваченими ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та зазначили, що ОСОБА_13 підписи не підробляв. Свідки показали, що ОСОБА_13 дуже м`яка та чуйна людина, в той час як ОСОБА_14 деспотична та вольова особа. Зазначає, що до показів ОСОБА_14 слід ставитись досить критично та не вважати їх достовірними, оскільки її покази повністю спростовують показання інших обвинувачених - ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , надані під час основного допиту. В ході самого судового розгляду справи ОСОБА_14 міняла свої показання: під час першого допиту визнавала вину частково, а наприкінці судового розгляду визнала вину в повному обсязі, що свідчить про те, що ОСОБА_14 увійшла зі змову із стороною обвинувачення з метою отримання мінімального покарання. Показання ОСОБА_14 це єдиний доказ, на який обвинувачення спирається для доведення існування злочинної організованої групи та заволодіння коштами міського бюджету ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 . Визначаючи в дебатах наявність пом`якшуючих обставин у обвинувачених, обвинувач назвав лише пом`якшуючу обставину у ОСОБА_14 , забувши про ОСОБА_15 , ОСОБА_13 та ОСОБА_16 . Обвинувач зазначив, що у останніх пом`якшуючих обставин не має, в той час як і в ході досудового слідства, і в ході судового розгляду справи неодноразово заявлялося і в матеріалах кримінального провадження маються документи, зокрема, стосовно 2 групи інвалідності ОСОБА_13 , наявності на утриманні пристаркуватих батьків та перед пенсійний вік самого ОСОБА_13 . Серед іншого вказує на психотипи всіх обвинувачених, на підставі чого дійшов висновку про те, що ОСОБА_14 боїться, що обвинувачення зробить її організатором злочинної групи.

Захисник ОСОБА_20 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 просить змінити вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.10.2013 року в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_13 і застосувати статтю закону України про кримінальну відповідальність ОСОБА_13 про менш тяжке кримінальне правопорушення, а саме за ч. 2 ст. 367 КК України та призначити покарання у межах санкції цієї статті. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_13 від відбування покарання із іспитовим строком. Цивільний позов, заявлений прокурором в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_13 , - залишити без розгляду. Особисті речі та документи, вилучені у ОСОБА_13 під час обшуку 17.11.2012 року, повернути ОСОБА_13 .

В обґрунтування своїх вимог захисник посилається на те, що вирок Кіровського районного суду від 21.10.2013 року є необґрунтованим через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та підлягає зміні правової кваліфікації кримінального правопорушення обвинуваченого ОСОБА_13 та застосування статті закону України про кримінальну відповідальність ОСОБА_13 про менш тяжке кримінальне правопорушення, а саме ч. 2 ст. 367 КК України. Вказує на те, що захист обвинуваченого хоча і не заперечує проти доведеності самого факту розкрадання, однак вважає, що вину саме ОСОБА_13 в цьому розкраданні, його обізнаність про таке розкрадання, що вчинялось у його управлінні, його участь в організованій злочинній групі, створеної для вчинення такого розкрадання, а так само і сам факт існування такої організованої злочинної групи обвинуваченням не було доведено належними доказами, а судом першої інстанції вказані обставини були встановлені помилково, ґрунтуючись на припущеннях сторони обвинувачення та нехтуючи усіма обґрунтованими сумнівами, що заявлялись стороною захисту. Фактично єдиним доказом вищевказаним фактам, на який посилається сторона обвинувачення, є показання обвинуваченої ОСОБА_14 , адже всі інші докази (підписи ОСОБА_13 в графі «директор» у платіжних відомостях про отримання адресної грошової допомоги, підписи ОСОБА_13 на проектах розпоряджень міського голови щодо надання такої допомоги та в інших документах) є прямо передбаченими посадовою інструкцією обов`язками ОСОБА_13 як начальника управління правці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради і не можуть, на думку захисту, слугувати доказами вищезазначеним фактам. Показання ОСОБА_14 є дуже сумнівними, оскільки вони протирічать показанням інших обвинувачених, свідків, а також зібраним у справі доказам, зокрема ОСОБА_14 вказувала, що і ОСОБА_16 знала про розкрадання і навіть отримувала через ОСОБА_15 частину грошей, отриманих від розкрадання, однак обвинувачення не вважає ОСОБА_16 членом організованої злочинної групи і не обвинувачує її за ч. 5 ст. 191 КК України, а лише за ч. 2 ст. 366 КК України. Тобто, що стосується ОСОБА_13 та ОСОБА_15 обвинувачення вважає показання ОСОБА_14 правдивими, а щодо ОСОБА_16 хибними. Ні сторона обвинувачення, ні суд не звернули увагу на висновки почеркознавчих експертиз, відповідно до яких лише незначна частина підписів в графі «Подпись в получении» платіжних відомостей виконана обвинуваченими ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , а щодо більшої частини підписів неможливо вирішити питання ким вони виконані. Тобто показання ОСОБА_14 , що вона здавала платіжні відомості із повністю не заповненими підписами в графі «Подпись в получении», а всі підписи за людей проставляли ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , спростовуються вищевказаними висновками експертиз, що дає захисту обґрунтовано сумніватись в правдивості показань обвинуваченої ОСОБА_14 , а так само в існуванні організованої злочинної групи. ОСОБА_14 одноособово привласнювала собі бюджетні грошові кошти для задоволення виключно власних корисливих потреб. Зазначає, що будучи допитаною в судовому засіданні експерт ОСОБА_24 пояснила, що фактично сума збитків була визначена нею шляхом арифметичного складання всіх сум, виплачених за 44 підробленими на думку обвинувачення відомостями, а висновки почеркознавчих експертиз нею не брались до уваги, адже слідчий в постанові сам визначив всі відомості підробленими. При цьому почеркознавчі експертизи встановили, що лише приблизно 30% підписів підроблені обвинуваченими ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , а ким виконані інші підписи експертами встановити не виявилось можливим. У зв`язку з чим захистом заявлялись клопотання про проведення судово-почеркознавчих експертиз та судово-економічної експертизи з метою з`ясувати, чи не стоять за іншими 70% підписами в цих 44 відомостях реальні люди, які законно отримали грошову допомогу, однак ці клопотання були судом першої інстанції необґрунтовано відхилені. Таким чином, враховуючи вищезазначені факти, об`єктивні сумніви захисту в правильності викладених в обвинувальному акті подій, спірні питання щодо доказів, наданих стороною обвинувачення, неодноразові клопотання про виклик та допит в судових засіданнях додаткових свідків, про проведення почеркознавчих, економічних експертиз, в задоволенні яких суд першої інстанції відмовив в порушення ст. 94 КПК України, дослідивши зібрані у справі докази однобічно, неповно та упереджено, не дослідивши обставини, які заявлялись стороною захисту, суд першої інстанції порушив вимоги ст. 370 КПК України щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, а також неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність та не співмірність призначеного покарання вині ОСОБА_13 . Акцентує увагу на пенсійний вік ОСОБА_13 , а також його тяжкому хворобливому стані здоров`я, адже ОСОБА_13 хворіє на тяжкі захворювання ішемічну хворобу серця, гіпертонічну хворобу, цукровий діабет, і з цих підстав був визнаний інвалідом другого ступеню, щорічно проходить стаціонарне лікування в спеціалізованому закладі МОЗ України, після потрапляння до Дніпропетровського СІЗО 10.12.2012 року ОСОБА_13 через його важкий стан здоров`я був госпіталізований до медичної частини ДСІЗО, де і знаходився до внесення за нього застави.

Захисник ОСОБА_21 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_14 та обвинувачена ОСОБА_14 просять вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська у кримінальному провадженні № 00000014 стосовно ОСОБА_14 змінити в частині розміру призначеного основного покарання та призначити їй в якості основного покарання: за ч. 5 ст. 191 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності строком на три роки із конфіскацією майна; за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України у вигляді двох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності строком на два роки; на підставі ст. 70 КК України призначити ОСОБА_14 остаточне основне покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності строком на три роки із конфіскацією майна, на підставі ст. 75 КК України звільнивши її від відбування покарання, та встановити їй строк випробування, тривалістю 3 роки. В решті залишити вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська без змін.

В обґрунтування своїх вимог захисник та обвинувачена (кожен окремо) посилається на те, що вирок підлягає зміні у зв`язку з тим, що призначене ОСОБА_14 покарання за своїм розміром є явно несправедливим через його суворість. Постановляючи вирок суд не врахував пом`якшуючу обставину той факт, що ОСОБА_14 добровільно відшкодувала істотну частину завданих збитків, а саме 102230 грн., та не обґрунтував свого рішення, хоча аналогічну обставину враховує при призначенні покарання ОСОБА_15 . Зазначивши у вироку про наявність пом`якшуючих обставин як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, фактично не враховує їх при призначенні покарання ОСОБА_14 . Вказує на те, що призначаючи покарання ОСОБА_13 , якого визнано організатором злочинної групи, який протягом досудового розслідування та судового провадження заперечував свою причетність до вчинення злочину, намагався уникнути відповідальності за особливо тяжкий злочин, суд першої інстанції визначив йому майже рівне з ОСОБА_14 покарання, а вирівняти дане відношення можливо лише шляхом зменшення ОСОБА_14 розміру покарання до рівня, про який просила сторона захисту і який майже співпадає з думкою сторони обвинувачення. Зазначає, що повне розкриття та розслідування усіх обставин кримінального правопорушення виявилось можливим завдяки свідомому активному сприянню ОСОБА_14 , яка з початку розслідування давала повні, правдиві та послідовні свідчення про всі відомі їй факти привласнення державних коштів, добровільно надавали матеріали, необхідні органу досудового розслідування для проведення експертиз, результати яких покладені в основу обвинувального акту. Особа ОСОБА_14 за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягалась, має на утриманні мати похилого віку, яка страждає на тяжкі захворювання.

Захисник ОСОБА_22 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_15 просить скасувати вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.10.2013 року відносно підзахисної та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог захисник посилається на те, що вищезазначений вирок є незаконним, необґрунтованим і підлягає скасуванню у зв`язку з допущеними: неповнотою судового розгляду; невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону; неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вказує, що неповнота судового розгляду виразилась в тому, що під час судового розгляду кримінального провадження стороною захисту встановлено, що серед осіб, зазначених в відомостях про видачу грошової допомоги, на які послався суд при винесенні вироку, є не менш як одна особа, яка дійсно отримувала допомогу, а саме гр. ОСОБА_25 , у зв`язку з чим захистом заявлялось клопотання про її виклик до суду в якості свідка, але суд залишив таке клопотання без задоволення. Вважає, що покази вищевказаної особи могли мати істотне значення для встановлення істини та ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, оскільки в разі підтвердження факту отримання гр. ОСОБА_26 грошової допомоги, сумнівними би стали як покази засудженої ОСОБА_14 , так і позиція сторони обвинувачення про доведеність вини засуджених за ч. 5 ст. 191 КК України. Також допит в судовому засіданні службових осіб Управління праці та соціального захисту населення ДМР та службових осіб ВАДР управління паспортної роботи та реєстрації фізичних осіб ГУМВС України в Дніпропетровській області, клопотання про яке було також відхилено судом, є необхідним для встановлення обставин надання органом досудового слідства довідок щодо звернень і реєстрації громадян для отримання адресної матеріальної допомоги та щодо наявності реєстрації в 2700 громадян, оскільки дводенний термін їх видачі є замалим, що викликає обґрунтовані сумніви в їх достовірності та відповідають фактичним даним. Викладене є порушенням ст. 6 § 3 (d) Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.Також судом необґрунтовано відмовлено в задоволенні клопотання захисту про доручення органу досудового слідства проведення необхідних процесуальних і слідчих дій з метою призначення та проведення контрольно-ревізійним управлінням документальної ревізії фінансово-господарської діяльності Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради в період часу з початку 2010 року до кінця червня 2011 року, оскільки згідно з вимогами п/п б) п. 7 Інструкції по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, затвердженої наказом Міністерства фінансів України № 69 від 11.08.1994 р., основними завданнями інвентаризації є встановлення нестачі цінностей і коштів шляхом зіставлення фактичної наявності з даними бухгалтерського обліку, а відповідно до п/п г) п. 3 проведення інвентаризації є обов`язковим при встановленні фактів крадіжок або зловживань, псування цінностей (на день встановлення таких фактів). Допитана в судовому засіданні експерт-економіст Кудіна пояснила, що під час проведення судово-економічної експертизи № 24/36 від 22.03.2013 року нею, при вирішенні питання про наявність збитків державі і встановлення їх суми, було проведене просте арифметичне складання сум, відображених у відомостях, які були вказані у постанові слідчого, як підроблені, при цьому судовий експерт послалася на висновки судово-криміналістичних експертиз почерку. Акти інвентаризації чи ревізії грошових коштів в касі Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради їй для ознайомлення не надавались. Відповідно до вимог Інструкції про призначення та проведення судових експертиз на Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року, проведення ревізійних дій (визначення експертами-економістами будь-яких економічних показників без проведення документальних перевірок фінансово-господарської діяльності суб`єктом контролю) не належить до завдань економічної експертизи. У зв`язку з тим, що судово-економічною експертизою визначено збитки з порушенням законодавства України, суд при винесенні вироку повинен був визнати його недопустимим доказом. Викладені обставини вказують на те, що на час винесення оскаржуваного вироку сума збитків у законному порядку встановлена не була. Невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження захист вважає у тому, що викладені у вироку покази ОСОБА_14 не відповідають фактичним даним, отриманим під час її допиту в судовому засіданні, і не можуть бути доказом вини ОСОБА_15 в скоєнні нею заволодіння грошовими коштами шляхом зловживання службовим становищем та участі її в організованій злочинній групі, оскільки Кікнадзе не була обізнана в тому, чи давала ОСОБА_15 згоду на участь в розкраданні державного майна, а також які саме дії повинна була виконувати ОСОБА_15 і чи виконувала їх. Суд, даючи оцінку показам ОСОБА_14 , не вірно вказав, що вони є послідовними, оскільки за час судового розгляду ОСОБА_14 неодноразово змінювала своє ставлення до обвинувачення відносно неї, пояснюючи спочатку, що визнає себе винною частково, а потім визнала свою вину повністю, при цьому її покази були не конкретизовані та поверхневі. Тобто суд в оскаржуваному вироку прийняв до уваги лише частину показань ОСОБА_14 , але не обґрунтовуючи та не вмотивовуючи відкинув іншу їх частину, яка свідчить про недоведеність вини ОСОБА_15 у вчиненні злочину та участі в організованій групі. Також суд неправильно вказав на те, що покази ОСОБА_14 повністю узгоджуються з показами засудженої ОСОБА_16 з приводу отримання в касі грошових коштів для видачі матеріальної допомоги громадянам, при цьому ОСОБА_16 виписувала на ім`я ОСОБА_14 ордери, а та, в свою чергу, через деякий час повертала їх платіжні відомості, при цьому частина підписів громадян про отримання ними грошових коштів була відсутня. При цьому саме ОСОБА_14 , а не ОСОБА_15 дала їй вказівку проставити відсутні в відомостях підписи, що вона і зробила разом з ОСОБА_15 в кінці 2011 року. В той же час покази засудженої ОСОБА_16 повністю узгоджуються з показами ОСОБА_15 та ОСОБА_13 з цього приводу. Крім того, суд, діючи не об`єктивно, визнав доказами винуватості ОСОБА_15 в скоєнні злочину, передбаченому ч. 5 ст. 191 КК України, покази свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , оскільки жоден із даних свідків не підтвердив яку-небудь причетність ОСОБА_15 до скоєння нею розкрадання державного майна шляхом зловживання службовим становищем. В матеріалах кримінального провадження є підтвердження того, що ОСОБА_14 мала право на видачу грошової допомоги, оскільки була матеріально відповідальною особою згідно з договором про матеріальну відповідальність. Також не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження висновки суду про визнання в якості доказу вини ОСОБА_15 її посадової інструкції, оскільки згідно нею ОСОБА_15 не є матеріально-відповідальною особою. Твердження суду про те, що між Управлінням та ОСОБА_15 був укладений договір, згідно з яким вона несла повну матеріальну відповідальність за забезпечення збереження ввірених їй матеріальних цінностей, не відповідає дійсності, оскільки даний договір не укладався взагалі. Крім того, суд в якості доказу вини ОСОБА_15 в скоєнні нею злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, врахував те, що остання відповідала за додержання вимог Положення про ведення касових операцій у національній валюті України № 637 від 15.12.2004 року. Однак, це положення регулює, насамперед, дії касира при здійсненні ним касових операцій, а недодержання цих вимог ОСОБА_15 вказує на неналежне ставлення нею до своїх обов`язків, що передбачає інший склад злочину. Звертає увагу на те, що до теперішнього часу розпорядження міського голови № 107-р від 03.03.2010 р., № 198-р від 07.05.2010 р., № 278-р від 07.05.2010 р., № 335-р від 03.06.2010 р., № 759-р від 21.09.2010 р., № 861-р від 22.10.2010 р., № 1005-р від 07.12.2010 р., № 13-р від 19.01.2011 р., № 224-р від 11.04.2011 р., № 298-р від 10.05.2011 р., № 386-р від 07.06.2011 р. в установленому законом порядку не оскаржені, не скасовані і є діючими, у зв`язку з чим не являються доказами скоєння якого-небудь злочину. Істотне порушенням вимог кримінального процесуального законуполягає у тому, що 26.04.2013 року у зв`язку із хворобою в судове засідання не з`явились захисники засудженої ОСОБА_14 , про що остання повідомила суд і попросила відкласти засідання на іншу дату. Однак суд, незважаючи на прохання підсудної, питання про відкладення судового розгляду на обговорення не поставив і продовжив судовий розгляд, чим порушив ст. 324 КПК України. Також, всупереч п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, а також з порушенням п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України судом не було встановлено місце скоєння злочинів, за якими засуджено ОСОБА_15 , оскільки в мотивувальній частині вироку дана обставина повністю проігнорована. Вищевказані неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушенням вимог кримінального процесуального закону в сукупності потягнули за собою неправильнезастосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність,а саме визнання ОСОБА_15 винною в скоєнні злочину, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, тобто застосування закону, який не підлягає застосуванню. Суд, даючи оцінку доказам по справі, не звернув уваги на те, що підписи в платіжних відомостях засуджені ОСОБА_15 та ОСОБА_16 ставили в кінці 2011 року, тобто після того, як ОСОБА_14 вже заволоділа грошовими коштами. Тобто злочин, передбачений ч. 5 ст. 191 КК України, на момент виконання ОСОБА_15 службового підроблення, був вже закінчений, що вказує на відсутність в її діях вищевказаного складу злочину. Зазначає, що при ухваленні вироку суд повинен був вирішити питання відносно ОСОБА_15 за ч. 5 ст. 191 КК України виправдати у зв`язку з відсутністю в її діях даного складу злочину, а за ч. 2 ст. 366 КК України призначити покарання з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України враховуючи те, що вона проявила щире каяття в скоєнні даного злочину та активно сприяла розкриттю злочину, добровільно прийняла заходи щодо часткового відшкодування заподіяної шкоди, а також раніш не судима, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, має тяжке захворювання.

Обвинувачена ОСОБА_15 просить скасувати вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.10.2013 року в частині визнання її винною в скоєнні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. Визнати її винною за ч. 2 ст. 366 КК України. З огляду на пом`якшуючи обставини та факт того, що на сьогодні вона є єдиним працездатним членом родини, просить призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

До початку апеляційного розгляду обвинуваченою ОСОБА_15 змінено апеляційну скаргу, в якій вона просить скасувати вирок щодо неї та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції, посилаючись на те, що судом першої інстанції недоведено розмір заподіяної шкоди, яка базується лише на арифметичному підрахунку експертом сумм за сорока відомостями.

Прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, - старший прокурор відділу прокуратури області ОСОБА_6 просить вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.10.2013 року стосовно ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Конкретизувати призначене ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 додаткове покарання, позбавивши їх права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень в органах державної влади та місцевого самоврядування.

В обґрунтування своїх вимог прокурор посилається на постанову Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», ст. 55 КК України встановлює заборону обіймати певні посади або займатися певною діяльністю. Тому рішення суду про позбавлення такого права має бути чітко і ясно сформульоване в резолютивній частині вироку для того, щоб не виникло жодних сумнівів при його виконанні. Вказує на те, що суд, призначивши обвинуваченим додаткове покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, не конкретизував в якій саме галузі позбавляє засуджених можливості працювати. Зазначає, що оскільки під час вчинення злочину засуджені обіймали посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради, необхідно позбавити їх права займати вказані посади саме в органах державної влади та місцевого самоврядування.

До початку апеляційного розгляду прокурором доповнено апеляційну скаргу, в якій вона просить змінити правову кваліфікацію дій ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у скоєнні службового підроблення з ч.2 на ч.1 ст.366 КК України та звільнити їх від покарання за цією статтею з урахуванням вимог ч.5 ст.74 КК України на підставах, передбачених ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. А також застосувати ст.54 КК України до основного покарання ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 за ч.5 ст.191 КК України, позбавивши їх 9-го рангу держслужбовця.

При цьому посилається на правову позицію Верховного Суду України в частині заподіяння тяжких наслідків за ч.2 ст.366 КК України, оскільки підроблені офіційні документи використані як засіб для вчинення іншого злочину та суспільно-небезпечні наслідки настали після вчинення ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 розкрадання чужлого майна. Крім того, судом першої інстанції допущено порушення вимого кримінального закону та додаткове покарання за ст.54 КК України позбавлення 9-го рангу держслужбовця застосовано не до конкретного основного покарання, а саме до ч.5 ст.191 КК України, а після призначення остаточного покарання за ст.70 КК України.

На адресу Апеляційного суду Дніпропетровської області 18.12.2013 року від адвоката ОСОБА_21 , діючого в інтересах ОСОБА_14 , надійшли заперечення проти апеляційних скарг ОСОБА_15 , ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 на оскаржуваний вирок, в яких захисник вказує на те, що з доводами зазначених апеляцій частково не згоден. Вказує на те, що проти апеляції прокурора ОСОБА_6 не заперечує з урахуванням доводів своєї апеляційної скарги та апеляційної скарги своєї підзахисної. Із апеляційною скаргою ОСОБА_15 не згоден, оскільки вона складається із припущень та тверджень, нібито її показання в суді першої інстанції є єдиною неоспорюваною істиною. У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_15 не наводить жодного доказу своїх слів, не посилається на аркуші справи. Натомість, вона вдається до безпідставних звинувачень ОСОБА_14 та інших учасників процесу у змові з метою обмови її у скоєнні особливо тяжкого злочину. З тих самих підстав заперечує проти апеляційних скарг адвокатів ОСОБА_22 , ОСОБА_20 та ОСОБА_19 , кожен з яких у своїх апеляційних скаргах лише намагаються поширити сумніви у зібраних слідством та досліджених судом доказах. При цьому сумніви мають виключно суб`єктивний характер та зумовлені прагненням допомогти засудженим уникнути відповідальності. Зазначає, що в частині оцінки доказів та доведенні вини засуджених вирок суду є обґрунтованим та законним, проте зазначені апеляційні додатково підтверджують, що розкриття злочину, правильна оцінка доказів, збір доказів у достатньому обсязі стали можливим лише завдяки показам ОСОБА_14 , а тому призначене їй покарання не відповідає особі ОСОБА_14 та її участі у розслідуванні справи, оскільки є занадто тяжким за таких обставин.

Також, 19.12.2013 року від захисника підсудної ОСОБА_15 ОСОБА_33 надійшли заперечення на апеляційну скаргу на вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.10.2013 року підсудної ОСОБА_14 та адвоката ОСОБА_21 в інтересах ОСОБА_14 , в яких захисник вказує на те, що в своїх міркуваннях щодо оскарження рішення суду ОСОБА_14 та її захист повністю умовчують дві суттєві обставини: всі матеріали справи свідчать про те, що лише підсудна Кікнадзе мала всі можливості одноособово скоїти злочин, що підпадає за ознаками під ч. 5 ст. 191 КК України. Як слідує з матеріалів справи тільки вона мала можливість і формувати відповідну документацію для отримання коштів на неіснуючих осіб, що потребують матеріальної допомоги, і власно отримувати кошти на цю допомогу. Всі заяви про наявність в управленні ОЗГ з ОСОБА_34 на чолі є лише заявами ОСОБА_35 і жодним чином не підтверджується фактичними обставинами справи та фактами, доказаними в суді. Зазначає, що всі фігуранти по справі, окрім Кікнадзе, свідчили в суді про тиск на них з боку Кікнадзе з метою отримання коштів на погашення завданої шкоди та інших потреб, який виглядав як шантаж.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, доводи обвинуваченого ОСОБА_13 та його захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , які підтримали апеляційні скарги захисників ОСОБА_36 та ОСОБА_20 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 , не заперечували проти апеляційної скарги прокурора в частині перекваліфікації його дій з ч.1 на ч.2 ст.366 КК України та закриття в цій частині кримінального провадження у зв`язу із звільненням від кримінальної відповідальності з підстав закінчення строків давності притягення до кримінальної відповідальності, передбаченої ст.49 КК України; обвинувачену ОСОБА_14 та її захисника ОСОБА_10 , які підтримали апеляціні скарги захисника ОСОБА_21 в інтересах ОСОБА_14 та обвинуваченої ОСОБА_14 , яка також пояснила, що визнає себе винною в обсязі спричиненого збитку, що встановлено почеркознавчими експертизами в об`ємі, де підписи осіб, що отримали матеріальну допомогу, встановлено підробленими, не заперечували проти апеляційної скарги прокурора в частині перекваліфікації її дій з ч.1 на ч.2 ст.366 КК України та закриття в цій частині кримінального провадження у зв`язу із звільненням від кримінальної відповідальності з підстав закінчення строків давності притягення до кримінальної відповідальності, передбаченої ст.49 КК України; обвинувачену ОСОБА_15 та її захисника ОСОБА_11 , які підтримали апеляційну скаргу захисника ОСОБА_22 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_15 та апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_37 в частині поданих нею змін, не заперечували проти апеляційної скарги прокурора в частині перекваліфікації її дій з ч.1 на ч.2 ст.366 КК України та закриття в цій частині кримінального провадження у зв`язу із звільненням від кримінальної відповідальності з підстав закінчення строків давності притягення до кримінальної відповідальності, передбаченої ст.49 КК України; обвинувачену ОСОБА_16 та її захисника ОСОБА_12 , які не заперечували проти апеляційної скарги прокурора в частині перекваліфікації дій обвинувачених з ч.1 на ч.2 ст.366 КК України, заявили клопотання щодо перекваліфікації таких дій і у відношенні обвинуваченої ОСОБА_16 та закриття в цій частині кримінального провадження у зв`язу із звільненням її від кримінальної відповідальності з підстав закінчення строків давності притягення до кримінальної відповідальності, передбаченої ст.49 КК України, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає апеляційні скарги такими, що не підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про винність ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах організованою групою при викладених у вироку обставинах, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними у матеріалах провадження доказами, які суд всебічно та повно дослідив, правильно оцінив та послався на них у вироку.

Зазначені висновки зокрема підтверджуються:

Показами обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , які в судовому засіданні першої інстанції визнали себе винними повністю. Зокрема обвинувачена ОСОБА_14 пояснила, що з 2002 року обіймала посаду заступника начальника Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради. На початку 2010 року ОСОБА_13 запросив її та головного бухгалтеру ОСОБА_15 та наказав, що потрібно скласти схему одержання коштів на підставних осіб, які реально з заявами до Управління праці та соціального захисту населення про надання матеріальної допомоги не звертались, для чого використати списки заявників на отримання гуманітарної допомоги за 1993-1994 роки, вносячи їх дані до проекту розпорядження про надання адресної матеріальної допомоги. При цьому 3/4 від отриманих коштів повинні будуть надаватись ОСОБА_13 , а 1/4 частина розподілялася між виконавцями. Вона вимушена була погодитися із такими умовами і вподальшому у період із січня 2010 року по червень 2011 року вносила дані підставних осіб у списки на отримання матеріальної допомоги. Після затвердження цих списків міською радою, ОСОБА_14 складала платіжні відомості із зазначенням підставних осіб, які передавала в бухгалтерію, де ОСОБА_15 підписувала відомості, та разом із ОСОБА_16 ставили підписи за отримання грошових коштів навпроти прізвищ вигаданих осіб, а отримані по цим відомостям грошові кошти приносили до її кабінету. Після чого 3/4 отриманих коштів вона відносила та передавала особисто в руки ОСОБА_13 , а 1/4 вони ділили між собою та ОСОБА_15 . З ОСОБА_16 злочинних домовленостей в неї не було, жодних вказівок вона їй не давала і з цього приводу не спілкувалась.

ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що з 2001 року вона працює бухгалтером відділу з питань бухгалтерського обліку та звітності Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради, серед іншого в її обов`язки входить ведення касових документів, отримання готівкових коштів у банківських установах міста та виплата матеріальної допомоги населенню. При чому у період 2010-2011 років грошові кошти для видачі матеріальної допомоги вона видавала заступнику начальника управління ОСОБА_14 , яка мала безпосередньо виплачувати гроші громадянам та складала відомість виплати грошових коштів. Однак, ОСОБА_14 до каси повертала відомості заповнені її почерком в яких частково були відсутні підписи осіб про отримання грошей. Зі слів ОСОБА_14 підписи були відсутні через те, що громадяни забули розписатися та наказала їй проставити самостійно відсутні підписи, погрожуючи звільненням у разі невиконання її вказівки. Вподальшому, після проставляння відсутніх підписів, вона передавала відомості на підпис ОСОБА_15 та ОСОБА_13 , після чого обліковувала їх у касових обліках. Жодної винагороди вона не отримувала, а робила підроблення підписів виключно під загрозою звільнення із роботи.

Їх пояснення частково підтверджуються і поясненнями обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , які частково визнали свою вину та при цьому ОСОБА_13 не заперечував свого халатного ставлення до виконання своїх службових обов`язків, внаслідок чого були спричинені зазначені збитки, ОСОБА_15 визнала підроблення підписів у відомостях на отримання матеріальної допомоги та службову халатність у своїх діях та заперечила отримання грошових коштів та змову у вчиненні інкримінованих злочинних дій.

Так, обвинувачений ОСОБА_13 пояснив, що він з 1995 року обіймав посаду начальника Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради. Для отримання такої допомоги громадяни зверталися до міського голови, його заступників або до очолюваного ним управління із відповідними заявами та пакетом документів, що свідчить про їх матеріальний стан, після чого він розписував дані заяви на своїх підлеглих які здійснювали перевірки та складали акт обстеження. Повний пакет документів разом із актом обстеження він передавав своєму заступнику ОСОБА_14 , яка відповідно до наказу, готувала кожного місяця списки осіб, що потребують матеріальної допомоги, які він підписував та направляв на затвердження до міської ради. Після затвердження даних списків, бухгалтер отримувала в касі гроші, які вподальшому видавала заявникам згідно затверджених списків. Вподальшому з`ясувалося, що частина осіб внесених ОСОБА_14 до списків на отримання матеріальної допомоги неіснуючі особи, а кошти які виділялися начебто для цих осіб, привласнювала ОСОБА_14 , підробляючи відомості. Однак, йому про це відомо не було, таких вказівок він нікому з підлеглих не давав та грошей не отримував.

ОСОБА_15 суду першої інстанції пояснила, що з 1996 року вона працює на посаді головного бухгалтера Управління праці та соціального захисту Дніпропетровської міської ради. В жовтні 2011 року вона виявила, що в відомостях на виплату матеріальної допомоги, які складала ОСОБА_14 частково були відсутні підписи осіб про отримання коштів, на що остання повідомила, що громадяни забули поставити свої підписи та з метою уникнення відповідальності за фінансові порушення вона разом із ОСОБА_16 проставила відсутні підписи у вказаних відомостях внаслідок погроз звільненням із роботи зі сторони ОСОБА_14 . Про відсутність підписів вона доповідала ОСОБА_13 та показувала йому ці відомості, на що він наказав «закрити» це питання до ревізії та перевірок. Вподальшому ревізія так і не була розпочата, однак прийшли працівники правоохоронних органів до ОСОБА_13 із метою перевірити вказані відомості, тому вона терміново разом із ОСОБА_16 виконала підписи від імені осіб про отримання грошей, після чого надала відомості працівникам правоохоронних органів.

Про обставини скоєного ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 заволодіння грошовими коштами свідчать й допитані в судовому засіданні суду першої інстанції свідки, а саме: ОСОБА_27 , який працює на посаді заступника начальника відділу соціального захисту населення Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_28 , яка працює на посаді начальника відділу соціального захисту населення Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_29 , яка працює на посаді в.о. начальника відділу бухгалтерії Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_38 , яка працює працює головним спеціалістом-бухгалтером відділу бухгалтерії Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_31 , яка працювала на посаді начальника відділу правового забезпечення та по роботі зі зверненнями громадян Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_32 , яка працює головним спеціалістом відділу правового забезпечення та по роботі зі зверненнями громадян Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради, які надали суду пояснення з приводу порядку подачі заяв громадянами, що потребують матеріальної допомоги, їх реєстрації, проведення перевірки, прийняття рішення та надання такої допомоги, з яких вбачається, що після надходження звернень про видачу матеріальної допомоги, вони полягали реєстрації в журналах вхідної документації та в електронному вигляді. Після реєстрації звернення громадян надаються на розгляд начальника управління ОСОБА_13 або його заступнику ОСОБА_14 , які візували ці звернення, визначивши при цьому виконавця їх подальшого розгляду - це були спеціалісти Управління з соціального захисту. Після цього виконавці отримували в їх відділі ці звернення про надання адресної матеріальної допомоги під розпис в журналі вхідної документації. Під час відпрацювання звернень спеціалістами з соціального захисту повинно бути перевірено наступну інформацію: чи всі наявні всі додатки до звернення, які передбачені Положенням про надання адресної матеріальної допомоги, за необхідності для встановлення певних фактів спеціаліст може спілкуватися з заявником та витребувати від нього додаткові документи, що підтверджують складну життєву ситуацію заявника. Потім спеціаліст заповнював бланк висновку про необхідність надання матеріальної допомоги, форма якого затверджена Положенням про надання адресної матеріальної допомоги, після чого ці звернення із відповідними висновками поверталися до приймальні Управління, де їх візував начальник управління ОСОБА_13 , після чого заступник начальника ОСОБА_14 , на яку покладені обов`язки з підготовки проектів розпоряджень міського голови про надання матеріальної допомоги, готувала проект розпорядження та список осіб, яким надавалася матеріальна допомога, які також візував (кожен аркуш) ОСОБА_13 або ОСОБА_14 . Після цього проект розпорядження направлявся до міської ради, де їх візували заступники міського голови згідно регламенту, а також підписував міський голова. Окрім того, заявнику направлялася письмова відповідь за підписом ОСОБА_13 . В подальшому питанням видачі матеріальної допомоги згідно розпорядження міського голови, займається відділ бухгалтерії. Безпосередньо матеріальну допомогу видавали ОСОБА_16 , ОСОБА_39 , а також ОСОБА_14 у себе в кабінеті.

Винність ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у розкраданні грошових коштів підтверджується й дослідженими судом першої інстанції письмовими доказами, на які суд послався у вироку та яким надана належна оцінка в їх сукупності, а саме:

Відповідно до наказу № 78/1 від 29.06.1995 року (а.с.235 т.16) ОСОБА_13 був прийнятий на посаду завідуючого відділу по соціальному захисту населення Виконкому Дніпропетровської міської ради, який реорганізовано в Управління соціального захисту населення, начальником якого призначено ОСОБА_13 .

Відповідно до наказу № 4-к від 01.03.1999 року ОСОБА_14 була призначена на посаду заступника начальника Управління соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради, із правом підпису документів, як стосуються діяльності управління (а.с.237 т.16). Згідно із наказом № 24-к від 05.05.2003 року ОСОБА_14 призначена відповідальною за виконання функцій внутрішнього фінансового контролю Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради (а.с.238 т.16).

Відповідно до наказу № 61 від 29.09.2003 року ОСОБА_15 була призначена на посаду начальника відділу бухгалтерського обліку головного бухгалтера Управління праці та соціального захисту Дніпропетровської міської ради (а.с.239 т.16).

Їх посадові обов`язки визначені Положенням про Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської ради, затвердженим Рішенням Дніпропетровської міської ради № 65/41від 24.12.2008 року (а.с.187-196 т.13) а також посадовими інструкціями (а.с.9-10, 11-12, 184-186 т.16).

Порядок та умови надання адресної матеріальної допомоги окремим категоріями громадян міста у період з 30 липня 2007 року по 24 лютого 2011 року, визначені відповідним Положенням, затвердженим Рішенням Виконкому Дніпропетровської міської ради № 1860 від 30.07.2009 року (а.с.197-201 т.13), а з 24 лютого 2011 року відповідно до Положення про надання адресної матеріальної допомоги окремим категоріям громадян міста, затвердженого Рішенням Виконкому Дніпропетровської міської ради № 244 від 23.02.2011 (а.с.292-295 т.8, а.с.202-206 т.13).

Згідно наказу № 175 від 25.09.2008 року підготовка щомісячних проектів рішень виконкому міської ради, розпоряджень міського голови з питань надання матеріальної допомоги громадянам та рішення міської ради про Порядок надання матеріальної допомоги залишити за заступником начальника управління ОСОБА_14 (а.с.13 т.16).

Згідно договорів укладених між Управлінням праці та соціального захисту Дніпропетровської міської ради та ОСОБА_16 та ОСОБА_14 , останні несли повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження ввірених кожній із них матеріальних цінностей (а.с.157-158 т.16).

Таким чином, судом достовірно встановлено службові повноваження обвинувачених та їх обсяг, зловживаючи якими здійснено заволодіння грошовими коштами, виділеними для надання матеріальної допомоги населенню міста.

У вироку суду помилково зазначено про укладання договору про повну матеріальну відповідальність з обвинуваченою ОСОБА_15 з посиланням на зазначені аркуши справи, що підлягає виключенню з мотивувальної частини вироку.

Відповідно до протоколів обшуку за місцем мешкання ОСОБА_35 від 17.11.2012 року (а.с.50-51), виявлено та вилучено списки осіб з ознаками ветхості з зазначенням прізвища, ім`я та по батькові, серії та номера паспорта, заяви від імені осіб без дат, копії паспортів громадян та інші документи.

Відповідно до протоколів обшуку в приміщенні Управілння праці та соціального захисту населення, огляду вилучених в ході огляду документів та протоколу тимчасового доступу до речей та документів, в приміщенні Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради, а також в приміщенні Дніпропетровської міської ради (а.с.263-266 т.3, 35-34, 60-68, 68-69, 80-91, 118-150 т.4, 17-80 т.5) були вилучені та оглянуті органом досудового розслідування відомості про виплату матеріальної допомоги громадянам згідно з розпорядженнями міського голови, заволодіння грошовими коштами відповідно до яких інкриміновано обвинуваченим, до яких не додано додатків (заяв, довіреностей, копій паспортів тощо), що є підставами для видачі грошових коштів, розпорядження міського голови із додатками про виплату матеріальної допомоги, видаткові касові ордери без номерів та дат на ім`я ОСОБА_40 , Кікнадзе та ОСОБА_41 , роздруківки списків звернень мешканців міста до Дніпропетровської міської ради щодо надання матеріальної допомоги, які надійшли у 2010 та 2011 роках.

Відповідно до розпоряджень Дніпропетровського міського голови: № 107-р від 03.03.10 р.; № 198-р від 07.05.10 р.; № 278-р від 07.05.10 р.; № 152-р від 02.07.10 р.; № 759-р від 21.09.10 р.; № 861-р від 22.10.10 р.; № 1005-р від 07.12.10 р.; № 13-р від 19.01.11 р.; № 224-р від 11.04.11 р.; № 298-р від 10.05.11 р.; № 386-р від 07.06.11 р. надано матеріальну допомогу громадянам міста, проекти яких були підготовлені ОСОБА_14 та ОСОБА_13 та були затверджені списки осіб, яким надається вказана матеріальна допомога (а.с.1-291 т.8).

При цьому відповідно до протоколу огляду (а.с.132-205 т.7), оглянуто документи Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради щодо надання адресної матеріальної допомоги громадянам міста у 2011 році, де містяться заяви осіб на отримання такої допомоги з додатками.

Згідно листів в.о. начальника Управління праці та соціального захисту Дніпропетровської міської ради, заяви з пакетами необхідних документів щодо надання адресної матеріальної допомоги від громадян м. Дніпропетровська, які зазначені у наступних платіжних відомостях: від 22.03.2010 року №№ 55, 56, 58, 59, 60, 61, 62 згідно розпорядження Дніпропетровського міського голови від 03.03.2010 року № 107-р у кількості 75 осіб, 91 особи, 49 осіб, 91 особи, 72 осіб, 92 осіб та 85 осіб відповідно; від 16.04.2010 року №№ 80,81,82, від 22.04. 2010 року №№ 88,89,90 згідно розпорядження Дніпропетровського міського голови від 07.04.2010 року № 198-р у кількості 64 осіб, 60 осіб, 88 осіб, 93 осіб, 86 осіб та 70 осіб відповідно; від 21.05.2010 року №№ 120,121,122,125,129,130 згідно розпорядження Дніпропетровського міського голови від 07.05.2010 року № 278-р у кількості 69 осіб, 74 особи, 65 осіб, 18 осіб, 84 особи та 76 осіб відповідно; від 02.07.2010 року № 152 згідно розпорядження Дніпропетровського міського голови від 03.06.2010 року № 335-р у кількості 79 осіб; від 30.09.2010 року №№ 271,272,273,274 згідно розпорядження Дніпропетровського міського голови від 21.09.2010 року № 759-р у кількості 90 осіб, 76 осіб, 67 осіб та 15 осіб відповідно; від 11.11.2010 року №№ 365,366,367 згідно розпорядження Дніпропетровського міського голови від 22.10.2010 року № 861-р у кількості 89 осіб, 85 осіб та 62 особи відповідно; від 17.12.2010 року №№ 437,438,439,440,441 згідно розпорядження Дніпропетровського міського голови від 07.12.2010 року № 1005-р у кількості 92 осіб, 81 особи, 83 осіб, 82 осіб та 88 осіб відповідно; від 25.06.2011 року №№147,148 згідно розпорядження Дніпропетровського міського голови від 07.06.2011 року № 386-р у кількості 47 осіб та 48 осіб відповідно; від 20.05.2011 року № 132 згідно розпорядження Дніпропетровського міського голови від 10.05.2011 року № 298-р у кількості 56 осіб; від 22.04.2011 року №№ 97,98,99 згідно розпорядження Дніпропетровського міського голови від 11.04.2011 року № 224-р у кількості 49 осіб, 55 осіб та 63 особи відповідно; від 03.02.2011 року №№ 06,07 згідно розпорядження Дніпропетровського міського голови від 19.01.2011 року № 13-р у кількості 36 осіб та 36 осіб відповідно до управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради та з будь-яких інших джерел (організацій, депутатів міської та обласної ради тощо) не надходили, в управлінні не реєструвалися, співробітниками управління не розглядалися та висновки щодо необхідності надання їм матеріальної допомоги та її розміру не надавалися (а.с.117, 130, 142, 146, 155, 163, 176, 181, 185, 192, 196 т.14).

Окрім того, відповідно до даних Головного Управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області від 19 березня 2013 року громадяни перелічені у запитах УБОЗ ГУМВС України в Дніпропетровській області, паспортні дані яких повністю відповідають перелікам громадян та паспортним даним, зазначеним у платіжних відомостях Управління праці та соціальної політики Дніпропетровської міської ради, відповідно до яких ОСОБА_42 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 інкриміновано заволодіння грошовими коштами, у прописці/виписці, зареєстрованими на території Дніпропетровської області, або знятими з реєстрації не значаться (а.с.1-264 т.9, а.с.1-16, 21-71 т.10).

Відповідно до досліджених судом першої інстанції висновків судово-почеркознавчих експертиз №№ 70/04-51 від 08.02.2013 року, 70/04-52 від 12.02.2013 року, 70/04-45 від 15.02.2013 року, 70/04-46 від 06.02.2013 року, 70/04-47 від 19.02.2013 року, 70/04-53 від 07.02.2013 року, 70/04-54 від 18.02.2013 року, 70/04-55 від 22.02.2013 року, 70/04-57 від 26.02.2013 року, 70/04-56 від 14.02.2013 року, 70/04-48 від 05.02.2013 року, 70/04-50 від 12.02.2013 року, 70/04-49 від 08.02.2013 року, 70/04-42 від 17.02.2013 року, 70/04-43 від 21.02.2013 року, 70/04-44 від 28.02.2013 року, 70/04-41 від 15.02.2013 року, 70/04-141 від 25.02.2013 року, 70/04-148 від 06.03.2013 року, 70/04-150 від 05.03.2013 року, 70/04-149 від 28.03.2013 року, 70/04-797 від 08.01.2013 року, 70/04-798 від 17.01.2013 року, 70/04-799 від 11.01.2013 року, 70/04-800 від 15.01.2013 року, 70/04-801 від 09.01.2013 року, 70/04-802 від 24.01.2013 року, 70/04-803 від 18.01.2013 року, 70/04-804 від 30.01.2013 року, 70/04-805 від 31.01.2013 року, 44/04-28 від 18.03.2013 року у відомостях Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради, відповідно до яких обвинуваченим ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 інкриміновано неправомірне отримання грошових коштів та ОСОБА_16 підробку зазначених відомостей, встановлено, що рукописні записи в графах (порядкові номери, прізвища з ініціалами, паспортні дані (серія та номер паспорта), сума до видачі) виконані ОСОБА_14 ; підпис в графі «Директор» виконано ОСОБА_13 ; підпис в графі «Головний бухгалтер» виконано ОСОБА_15 ; підпис в графі «Касир» виконано ОСОБА_16 ; підписи від імені громадян, які нібито отримали матеріальну допомогу частково встановлено, що виконані обвинуваченими ОСОБА_16 та ОСОБА_15 ким виконано решту підписів від імені громадян на отримання матеріальної допомоги, встановити не виявляється можливим (а.с.164-171 т. 6, 173-180 т. 6, 182-189 т. 6, 191-198 т. 6, 200-207 т. 6, 209-216 т. 6, 218-226 т. 6, 228-237 т. 6, 239-247 т. 6, 249-256 т. 6, 2-18 т. 7,20-37 т. 7, 39-52 т. 7, 54-70 т. 7, 72-89 т. 7, 91-109 т. 7, 111-127 т. 7, 242-255 т. 10, 257-274 т. 10, 256-291 т. 10, 293-303 т. 10, 91-109 т. 12, 111-129 т. 12, 131-148 т. 12, 150-166 т. 12, 168-180 т. 12, 182-200 т. 12, 202-217 т. 12, 219-235 т. 12, 237-254 т. 12, 19-63 т.15).

Також, згідно з дослідженим судом першої інстанції висновку судово-почеркознавчої експертизи № 70/04-105 від 14.03.2013 року (а.с.214-229 т.10) щодо вилучених в ході виїмки 17.11.2012 року (а.с.115-117 т.2, 113-196 т.10) видаткових касових ордерів без дат, від 18.09.2007 року, від 12.07.2007 року щодо отримання ОСОБА_14 та ОСОБА_13 грошових коштів в касі Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради, рукописні записи в них на ім`я ОСОБА_14 у графі «Одержав» та «Підпис» виконані ОСОБА_14 , інші рукописні записи у графах виконані ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , крім графи «Одержав» видаткового касового ордеру без дати на суму 20350 грн. та графи «Сума» видаткового касового ордеру без дати на суму 38950 грн. Підпис у графі «Підпис» видаткового касового ордеру на ім`я ОСОБА_13 на суму 51000 грн. виконаний ОСОБА_13 , при цьому рукописні записи у графах: «Сума», «Видати», «Підстава (прописом)» цього видаткового касового ордеру виконані ОСОБА_16 (а.с. 214-229 т. 10).

Висновком судово-економічної експертизи за № 24/36 від 22.03.2013 року в обсягах наданих на дослідження підроблених платіжних відомостей про виплату адресної матеріальної допомоги, встановлений розмір матеріальних збитків, завданих державі діями службових осіб Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради під час призначення та здійснення виплат адресної грошової допомоги громадянам мешканцям м. Дніпропетровська в період з 01.01.2010 року по 30.06.2011 року, який складає за 2010 рік 1037890,00 грн., за січень-червень 2011 року 245195,00 грн., які виникли при порушенні управлінням праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради вимог Положення про надання матеріальної допомоги, діючими в досліджуваному періоді, затвердженими рішеннями виконкому Дніпропетровської міської ради від 30.07.09р. за № 1860 та від 23.02.11р. за № 244 та Положення про ведення касових операцій у національній валюті України № 637 від 15.12.2004 року, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637. Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 р. за № 40/1032 (із змінами та доповненнями) (а.с. 70-135 т.15).

Допитана в ході судового розгляду експерт ОСОБА_24 , висновки проведеної нею судово-економічної експертизи підтвердила та пояснила суду, що вона виходила із обставин справи, викладених у постанові про призначення експертизи, зокрема із того що підписи у відомостях підроблені, оскільки були наявні висновки експертиз, відповіді з адресного бюро та відповіді з Управління праці та соціального захисту Дніпропетровської міської ради, про те, що зазначені у відомостях особи, із заявами про отримання допомоги не звертались. На підставі вказаного, вона обрахувала матеріальну шкоду завдану Дніпропетровській міській раді.

При встановлених судом фактичних обставинах справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у заволодінні чужим майном шляхом зловживання своїм службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах організованою групою та їх дії правильно кваліфіковані за ч.5 ст.191 КК України. Судом обґрунтовано визнано досліджені докази достовірними та допустимими та надано їм належну оцінку, визнавши поясненя ОСОБА_13 та ОСОБА_15 обраним ними способом захисту.

Про створення інкримінованої учасникам організованої групи, докладно надала суду першої інстанції свої пояснення один з членів організованої групи обвинувачена ОСОБА_14 , в тому числі про ролі кожного в цій групі, що інкриміновано обвинуваченим, які повністю узгоджуються з іншими дослідженими у справі доказами, а саме поясненнями свідків у справі ОСОБА_27 , ОСОБА_43 та ОСОБА_32 , які детально виклали процедуру отримання громадянами адресної матеріальної допомоги та наведеними вище матеріалами справи, відповідно до яких достовірно встановлено, що особи, відповідно до відомостей, що інкриміновано обвинуваченим до Управління праці та соціального захисту Дніпропетровської міської ради з такими заявами про отримання матеріальної допомоги не звертались та така допомога їм в порядку, передбаченому Положенням про надання матеріальної допомоги, не виплачувалась. Проекти розпоряджень на отримання матеріальної допомоги готувались та підписувались ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , платіжні відомості на виплату матеріальної допомоги на виконання вказаних розпоряджень підписані ОСОБА_13 та ОСОБА_15 .

При цьому колегія суддів вважає явно необґрунтованими доводи, наведені в апеляційних скаргах, поданих захисниками в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 , що зазначені порушення останнім допущено внаслідок халатного ставлення до своїх посадових обов`язків та погоджується в судом першої інстанції в частині того, що кількість осіб, яким необхідно виплатити матеріальну допомогу відповідно до інкримінованих обвинуваченим розпорядженням міського голови та платіжних відомостях, явно не відповідає та в рази перевищує кількость громадянами, які звернулись за матеріальною допомогою у встановленому законодавством порядку, чого не могли не помітити всі учасники організованої групи, а отже суд дійшов правильних висновків, що вказана явна розбіжність свідчить не тільки про обізнаність ОСОБА_13 у заволодінні грошовими коштами, а й про його участь у вчиненні даного злочину, враховуючи всі фактичні дані, отримані при розгляді даного кримінального провадження в сукупності. При цьому враховано, що за дотримання вказаного Положення про надання матеріальної допомоги в Управлінні праці та соціального захисту населення відповідає безпосередньо ОСОБА_13 , а за дотримання вимог Положення про ведення касових операцій у національній валюті України №637 від 15.12.2004 року , відповідала його головний бухгалтер ОСОБА_15 .

Такими, що не заслуговують на увагу є і доводи апеляційних скарг щодо невстанорвлення органом досудового розслідування та судом об`єму спричиненої кримінальним правопорушенням шкоди, оскільки при проведенні судово-економічної експертизи не було враховано саме кількість підроблених підписів осіб, які відповідно до почеркознавчих досліджень виконані обвинуваченими ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , а експерт вдався до банального складання сумм, зазначених у відомостяї, що інкриміновано обвинуваченим та не досліджено в повному обсязі стан фінансово-економічної діяльності Управління праці та соціального захисту населення, не проведено ревізії фінансово-господарської діяльності Управління з зазначеною метою.

До таких висновків колегія суддів приходить виходячи з того, що при проведенні судово-економічної експертизи предметом дослідження є підроблені відомості Управління праці та соціального захисту населення на отримання адресної матеріальної допомоги, які є первинними фінансовими документами, що вказують на об`єм виплачених грошових коштів, тому в цій частині не вбачається порушень нормативно-правових актів, що регламентують порядок призначення та проведення судових експертиз, про що йдеться в апеляційних скаргах.

Про підробку зазначених відомостей свідчить сукупність зібраних у справі доказів, які наведені у вироку суду, в тому числі почеркознавчі експертизи, якими встановлено, що частина підписів на отримання грошових коштів виконано обвинуваченими ОСОБА_15 та ОСОБА_16 та ті письмові докази, що містяться матеріалах кримінального проравдження, що вказують на те, що особи, зазначені в цих відомостях з відповідними заявами на отримання адресної матеріальної допомоги до Управілння праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради не звертались. Висновки проведених у справі почеркознавчих експертиз є лише одним із доказів, що досліджується в сукупності та неможливість експертом визначити ким саме виконано решта підписів у відомостях на отримання матеріальної допомоги в даному випадку не суперечить решті доказів по справі та жодним чином не ставить під сумнів доведеність вини обвинувачених у справі.

Не відповідають матеріалам кримінального провадження й доводи в судовому засіданні захисника ОСОБА_11 , що діяв в інтересах обвинуваченої ОСОБА_15 про те, що в Управлінні праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради відсутній порядок ведення особових справ осіб, що звернулись за матеріальної допомогою, оскільки зазначене протирічить документам Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради щодо надання адресної матеріальної допомоги громадянам міста у 2011 році, де містяться заяви осіб на отримання такої допомоги з додатками (а.с.132-205 т.7), а також до матеріалів провадження долучено списки осіб, що звернулись до Управління з заявами про отримання такої допомоги.

Не спростовує та не ставить під сумнів доведеності вини обвинувачених у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України і порядок отримання відомостей від Головного Управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області щодо реєстрації в м.Дніпропетровську осіб, зазначених в підроблених відомостях на отримання матеріальної допомоги, оскільки зазначені дані свідчать про те, що такі особи у прописці/виписці, зареєстрованими на території Дніпропетровської області, або знятими з реєстрації не значаться. Дані, що такі відомості є недостовірними відсутні.

Доведеність дій ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , спрямованих на внесення до офіційного документа завідомо неправдивих відомостей, учасниками процесу в апеляційних скаргах не оспорюється. Дані, що ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 вчинили зазначені дії у складі організованої групи підтверджується викладеними вище доказами про скоєння інкримінованих їм кримінальних правопорушень саме у складі організованої групи.

Разом з цим, що стосується доводів апеляційної скарги прокурора в частині перекваліфікації дій ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 з ч.3 ст.28, ч.2 ст.366 КК України на ч.3 ст.28, ч.1 ст.366 КК України, заслуговують на увагу та є такими, що підлягають задоволенню. При цьму, колегія суддів вважає, що таке ж рішення про перекваліфікацію дій з ч.2 на ч.1 ст.366 КК України необхідно прийняти і у відношення обвинуваченої ОСОБА_16 з підстав, передбачених ч.2 ст.404 КПК України, оскільки розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли.

До висновків про перекваліфікацію дій обвинувачених з ч.2 на ч.1 ст.366 КК України, колегія суддів приходить, враховуючи, що матеріалами кримінального провадження встановлено, що підроблені офіційні документи використані як засіб для вчинення іншого злочину та суспільно-небезпечні наслідки настали після вчинення ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 розкрадання чужлого майна, тому зв`язок між діями та наслідками підсудних є опосередкованими, а не прямими. З тих же підстав підлягають перекваліфікації і дії обвинуваченої ОСОБА_16 , оскільки наслідки у вигляді шкоди від розкрадання настали від цілеспрямованих дій обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

Перекваліфікувавши дії зазначених осіб з ч.2 на ч.1 ст.366 КК України, колегія суддів ввважає за необхідне на підставі ст.49 КК України звільнити ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.28, ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_16 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.366 КК України, оскільки зазначений злочин відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості та строк давності з дня вчинення особою злочину до дня набрання вироком законної сили становить три роки та на момент рогляду кримінального провадження апеляційним судом сплив. Обвинувачені ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 не заперечували проти звільнення їх від кримінальної відповідальності внаслідом спливу строку притягнення до кримінальної відповідальності та закриття з цих підстав кримінального провадження, а тому на підставі п.1 ч.2 ст.284, ст.417 КПК України, кримінальне провадження відносно ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28, ч.1 ст.366 КК України, відносно ОСОБА_16 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченої ч.1 ст.366 КК України підлягає закриттю.

Оскільки підлягає закритю провадження відносно ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28, ч.1 ст.366 КК України, то підлягає виключенню з резолютивної частини вироку й призначення їм покарання за сукупністю злочинів у відповідності до ст.70 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, судом першої інстанції були досліджені у повному обсязі всі надані сторонами докази, які зібрані в межах діючого кримінального процесуального кодексу, є належними та допустимими і їм дана належна оцінка у вироку.

Висновки суду першої інстанції, викладені у вироку, не містять протиріч.

Порушень процесуального закону, які тягнуть за собою скасування вироку, судом 1-ї інстанції допущено не було.

Не приймаються до уваги посилання в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_22 , поданої в інтересах обвинуваченої ОСОБА_15 щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального законодавства, а саме, що 26.04.2013 року у судове засідання у зв`язку із хворобою не зявився захисник засудженої ОСОБА_14 , проте суд продовжив розгляд справи, оскільки в зазначеному судовому засіданні фактичні дані щодо вчинення кримінального правопорушення не досліджувались, сама обвинувачена ОСОБА_14 про порушення її прав на захист під час судового розгляду в поданих і її інтересах апеляційних скаргах, питання не ставить да доводи з цих підстав не викладаються. Безпідставними вважає колегія суддів і доводи щодо не встановлення у вироку суду місця скоєння інкримінованих злочинів, оскільки як вбачається з пред`явленого органами досудового розслідування обвинувачення, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні суду першої інстанції і викладено у вироку, інкриміноване обвинуваченим кримінальне правопорушення пов`язано із виконанням обвинуваченими своїх посадових обов`язків під час перебування їх на посадах в Управлінні праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради.

При призначенні ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 основного покарання у вигляді позбавлення волі, суд, як вбачається з вироку, врахував характер і ступень суспільної небезпеки, скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинувачених, роль та ступінь участі кожного із обвинувачених у вчинені злочинів та призначив покарання, яке є необхідним та достатнім для виправлення кожного з обвинувачених та попередження нових злочинів, відповідає вимогам ст.65 КК України.

Що стосується доводів апеляційних скарг, поданих в інтересах ОСОБА_13 та ОСОБА_14 з приводу пом`якшення покарання, то вони є необґрунтованими, оскільки навіть з урахуванням зазначених доводів, колегія суддів не вбачає підстав для зміни призначеного їм покарання за вироком суду першої інстанції, а також для застосування до них положень ст.75 КК України та звільнення від покарання з іспитовим строком.

Разом з цим, апеляційна скарга прокурора щодо зміни покарання в частині застосування до обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 додаткового покарання у вигляді позбавлення кожного права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень, підлягає задоволенню, оскільки дійсно, позбавивши обвинувачених зазначених повноважень на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, судом не зазначено в якій саме галузі позбавляє засуджених можливості працювати, а враховуючи, що під час вчинення злочину обвинувачені працювали на посадах Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради, тобто органу місцевого самоврядування, то вирок суду в цій частині підлягає зміні та обвинувачені підлягають позбавлення права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень в органах державної влади та місцевого самоврядування строком на три роки, що відповідатиме положенням ст.55 КК України.

Підлягає зміні вирок і в частині застосування до кожного з обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 позбавлення відповідно до ст.54 КК України 9-го рангу державного службовця, а саме шляхом виключення з вироку рішення щодо такого покарання. До таких висновків колегія суддів приходить виходячи з того, що такий вид покарання може бути застосовано лише до основного покарання. Як вбачається з вироку суду, позбавлення ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 відповідно до ст.54 КК України 9-го рангу державного службовця застосовано судом не до основного покарання, що передбачеє їх відповідальність за ч.5 ст.190 КК України, як це передбачено вимогами закону про кримінальну відповідальність, а після призначення остаточного покарання за сукупністю злочинів за ст.70 КК України. Між тим, вимоги апеляційної скарги прокурора відповідно до їх доповнення від 29.03.2016 року (а.с.208-210 т.21) щодо зміни в цій частині вироку суду та застосування такого покарання, передбаченого ст.54 КК України до основного покарання задоволенню не підлягають, оскільки суд пов`язаний межами перегляду судом апеляційної інстанції відповідно до ст.404 КПК України. Застосовуючи додаткове покарання до обвинувачених, що не було застосовано судом першої інстанції, суд погіршує становище обвинувачених, що вимагає ухвалення нового вироку, про що питання в апеляційній скарзі прокурора, поданої в межах строку на апеляційне оскарження вироку суду, не ставиться.

В решті вирок Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 21 жовтня 2013 року відносно ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 417-419 КПК України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, старшого прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_19 , ОСОБА_20 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 , захисника ОСОБА_21 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_14 , захисника ОСОБА_22 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_15 , обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , задовольнити частково.

Вирок Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 21 жовтня 2013 року відносно ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , - змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання на договір про повну матеріальну відповідальність, укладений з обвинуваченою ОСОБА_15 , як на доказ.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 з ч.3 ст.28, ч.2 ст.366 КК України на ч.3 ст.28, ч.1 ст.366 КК України, перекваліфікувати дії ОСОБА_16 з ч.2 ст.366 КК України на ч.1 ст.366 КК України.

На підставі ст.49 КК України, звільнити ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.28, ч.1 ст.366 КК України, звільнити ОСОБА_16 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.366 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28, ч.1 ст.366 КК України, відносно ОСОБА_16 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченої ч.1 ст.366 КК України, - закрити.

Застосувати до ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , додаткове покарання за ч.5 ст.191 КК України у вигляді позбавлення кожного права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень в органах державної влади та місцевого самоврядування строком на три роки та вважати засудженими:

ОСОБА_13 за ч. 5 ст. 191 КК України у вигляді восьми років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень в органах державної влади та місцевого самоврядування строком на три роки із конфіскацією майна,

ОСОБА_14 за ч. 5 ст. 191 КК України у вигляді семи років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень в органах державної влади та місцевого самоврядування строком на три роки із конфіскацією майна,

ОСОБА_15 за ч. 5 ст. 191 КК України у вигляді семи років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень в органах державної влади та місцевого самоврядування строком на три роки із конфіскацією майна.

Виключити з резолютивної частини вироку рішення щодо призначення ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 покарання у відповідності до ст.70 КК України.

Виключити з резолютивної частини вироку рішення щодо позбавлення відповідно до ст.54 КК України ОСОБА_13 9-го рангу державного службовця, ОСОБА_14 9-го рангу державного службовця, ОСОБА_15 9-го рангу державного службовця.

В решті вирок Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 21 жовтня 2013 року відносно ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , - залишити без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_13 в строк призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, строк його попереднього ув`язнення в період з 17 листопада 2012 року по 07 червня 2013 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_14 в строк призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, строк її попереднього ув`язнення в період з 17 листопада 2012 року по 10 червня 2013 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. На ухвалені рішення судів першої та апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той самий строк з моменту отримання копії судового рішення.

Судді