Справа № 755/7465/16-к
1-кп/755/3946/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 вересня 2016 року слідчий СУ ФР ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_3 , за погодження з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на видаткові операції з грошовими коштами, відкритих в Філії "КИЇВСIТI "ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", м. Київ (МФО 380775), які знаходяться на поточних рахунках:
У зв`язку з арештом коштів, з моменту оголошення ухвали суду службовим особам банку припинити витратні операції по вказаних рахунках, за винятком видаткових операцій виключно до бюджетів всіх рівнів та державних цільових фондів.
Зобов`язати службових осіб Філії "КИЇВСIТI "ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", м. Київ (МФО 380775) на момент оголошення ухвали надати в письмовому вигляді інформацію про залишок коштів на поточних рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 (українська гривня).
Арешт грошових коштів по рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 (українська гривня), відкритих в Філії "КИЇВСIТI "ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", м. Київ (МФО 380775) доручити слідчому СУ ФР ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_3 та/або оперативним співробітникам ОУ ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві за дорученням слідчого.
Вивчивши надані в обґрунтування клопотання матеріали, з метою забезпечення даного арешту, на підставі ч.2 ст.172 КПК України, розгляд клопотання проводиться без повідомлення та участі власників грошових коштів.
Вислухавши думку слідчого, який підтримав клопотання, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.
Так, наявність однакового алгоритму процесу існування та діяльності підприємств з моменту створення, який характеризується індивідуальними ознаками однакових адрес реєстрації; під час здійснення господарської діяльності, реєстрація підприємств здійснювалась на одних і тих же громадян; відкриття банківських рахунків в одних установах банку (АТ «УкрСиббанк», ПУАТ «Фідобанк», ПАТ «Кредит Дніпро», ПАТ «Кредобанк», КБ «Приватбанк»); формування податкового кредиту та зобов`язань з ПДВ за рахунок фінансово-господарських операцій з однією групою підприємств; реєстрацію податкових накладних в електронному вигляді з однаковою ІР-адресою, використання одного інтернет провайдера; невідповідність отриманих та реалізованих в адресу підприємств покупців товарів, робіт (послуг), зміна виду та умовний продаж товарів, безпідставне формування податкового кредиту з ПДВ підприємствам реального сектору економіки, вказує на те, що підприємства придбані та використовуються одними і тими ж невстановленими особами з метою прикриття зазначеної вище незаконної діяльності.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».
При цьому, у судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, а отже містить правові підстави для арешту майна, достатньо доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, тобто відповідає тяжкості правопорушення і не становить особистий і надмірний тягар для володільця майна, у зв`язку з чим клопотання слідчого підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173, ст.175, ст.309, 372, ст.392, ст.532 КПК України, -
Накласти арешт на кошти, відкриті в Філії "КИЇВСIТI "ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", м.Київ (МФО 380775), які знаходяться на поточних рахунках:
У зв`язку з арештом коштів, з моменту оголошення ухвали суду службовим особам банку припинити витратні операції в частині видатку коштів по вказаних рахунках, за винятком видаткових операцій виключно до бюджетів всіх рівнів та державних цільових фондів, але з можливістю зарахування на зазначені рахунки коштів, що надходять.
Зобов`язати службових осіб Філії "КИЇВСIТI "ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", м. Київ (МФО 380775) на момент оголошення ухвали надати в письмовому вигляді інформацію про залишок коштів на поточних рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 (українська гривня), та в подальшому за запитом слідчого, на час його подання.
Ухвала про арешт грошових коштів по рахунках виконується негайно слідчим, прокурором та/або оперативними співробітниками ОУ ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві за дорученням слідчого.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.
Слідчий суддя ОСОБА_1