Провадження № 1-кп/750/54/16

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2016 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілих - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
законного представника обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
захисника - ОСОБА_9 ,
представника ЧВП ГУНП в ЧО - ОСОБА_10 ,
представника служби у справах дітей - ОСОБА_11 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні у залі суду в м.Чернігові кримінальне провадження №0007341 по обвинуваченню:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Чернігова, українець, громадянин України, учень ДПТНЗ Чернігівське вище професійне училище, не одружений, не працює, раніше судимий 16.10.2015 року Деснянським районним судом м.Чернігова за ч.1 ст.185, ч.2 ст.186, ст.ст.70,75,104 КК України до 4 років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_7 , 25.09.2015 року, приблизно о 18.45, діючи повторно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, знаходячись біля будинку №19 по вул.Магістрацька у м.Чернігові, відкрито заволодів шляхом ривку ланцюжком з металу жовтого кольору вагою 12 г вартістю 5 481,60 грн. та кулоном з металу жовтого кольору у вигляді кільця з дельфіном вагою 2 г вартістю 913,60 грн., а всього майном на загальну суму 6 395,20 грн., що належить ОСОБА_5 , чим заподіяв останній матеріальну шкоду на зазначену суму.

Після чого, 05.10.2015 року, приблизно о 18.35, ОСОБА_7 , діючи повторно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку №42 по вул.Рокосовського у м.Чернігові, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_6 , відкрито заволодів, шляхом нанесення декількох ударів рукою по обличчю, мобільним телефоном марки Самсунг у корпусі чорного кольору вартістю 200 грн., що належить ОСОБА_6 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на зазначену суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст.186 КК України не визнав та показав, що справу слідча складала з порушеннями. Він потерпілих не грабував, але дійсно побився з потерпілим ОСОБА_6 , при цьому він не перший вдарив ОСОБА_6 , а захищався. Де знаходиться вул.Магістрацька не знає. З показаннями потерпілої ОСОБА_5 не згоден, ланцюжок у неї не викрадав. Потерпіла ОСОБА_5 його свідомо обмовляє, але чому не знає. Будь-які обставини, за яких потерпіла мала б підстави його обмовляти, йому невідомі. Раніше з потерпілою знайомий не був. Літом-восени 2015 року у нього татуювань не було, а у 2016 році він зробив собі татуювання на коліні. Коли він йшов по зупинці, то побачив, що ОСОБА_6 на нього дивиться. Коли він підійшов до ОСОБА_6 та хотів спитати чого він на нього дивиться, при цьому руки у нього були у кишенях, то відразу отримав удар у ліву щелепу. Потім він почав захищатись від ударів, які намагався йому наносити ОСОБА_6 , та наносити удари ОСОБА_6 , але щоб захиститись. Телефон ніяк не міг опинитись у нього, але його могли підкласти працівники міліції в автомобіль. До цього він бачив ОСОБА_6 один раз біля свого під`їзду, оскільки з`ясувалось, що ОСОБА_6 є його сусідом з першого поверху його будинку. ОСОБА_6 його обмовляє, але навіщо він дає такі показання, не знає. Йому невідомі обставини, за яких ОСОБА_6 мав би підстави його обмовляти. Цивільні позови потерпілих не визнав.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що 25.09.2015 року, приблизно о 18.45, вона їхала на велосипеді по вул.Магістрацькій у напрямку вул.Воровського. У цей час їй на зустріч йшов молодий хлопець. Коли вона з ним зрівнялась, то між ними була відстань на витягнуту руку. Він звернувся до неї, а коли вона до нього повернулась, продовжуючи рух на велосипеді, то він схватив її ланцюжок на шиї. Вона кинула велосипед та схватила його за руку, після чого вони почали битись. Хлопець штовхав її, а вона намагалась забрати у нього ланцюжок з кулоном, намертво схопивши його за футболку у районі живота. Хлопець нагнувся та вивернувся, після чого футболка хлопця залишилась у неї у руках, при цьому футболка розірвалась у тому місці, де вона її тримала, а хлопець побіг, після чого вона викликала міліцію. Це все відбувалось півтори-дві хвилини. Хлопець був одягнений у чорну футболку та чорні штани, при цьому маски на ньому не було. Футболка була короткою зі смужкою білого кольору усередині. Хлопець був такого, як вона росту, з чорним волоссям, а також на шкірі внутрішньої частини рук у нього щось було, але що конкретно сказати не може, щось на зразок римського татуювання, при цьому на руку вона дивилась можливо дві секунди та перебувала у шоковому стані. Обличчя хлопця вона запам`ятала, це був ОСОБА_7 . Працівники міліції показали їй роздруківку з фотознімками, серед яких вона вказала на ОСОБА_7 . Працівники міліції забрали футболку, при цьому були поняті і вона розписувалась у якомусь документі. Документів на ланцюжок та кулон у неї нема. Вартість ланцюжка та кулону оцінена слідчим з її слів. На сто відсотків впевнена, що саме ОСОБА_7 вчинив злочин. Після допиту обвинуваченого потерпіла підтвердила, що майно у неї викрав ОСОБА_7 .

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що події відбувались восени ввечері, але більш точно дати та часу не пам`ятає. Коли він перебував на зупинці громадського транспорту Електрон, то був у навушниках, а телефон знаходився у кишені. ОСОБА_7 з якимись особами йшов йому на зустріч та сказав, що він на нього не так дивиться, а коли підійшов до нього, то наніс йому удар в обличчя. Оскільки він бачив, що є інші особи, то намагався піти, але ОСОБА_7 почав знімати з себе одяг та казав, що буде зараз його різати. ОСОБА_7 наздогнав його та намагався нанести йому удар в обличчя, який він відбив, при цьому зачепив його навушники, смикнувши їх, внаслідок чого у нього випав телефон. ОСОБА_7 забрав телефон і побіг, але при цьому кричав, щоб він йшов за ним, і що він буде його різати. Він злякався та по телефону, який йому дала продавець з ларьку продажу газет, викликав міліцію. Приблизно через двадцять хвилин на зупинку повернувся ОСОБА_7 та почав одягати футболку, а він ухватив його за кофту та побіг, забігши до магазину, щоб дочекатись міліції. До магазину ОСОБА_7 не впустили, не дивлячись на те, що він кричав, що то його кофта. Працівники міліції, коли зрозуміли, що ОСОБА_7 напав на нього, то намагались його скрутити, але він вирвався та втік. Через деякий час двоє працівників міліції привели ОСОБА_7 . Тілесних ушкоджень він ОСОБА_7 не наносив, але можливо ОСОБА_7 вдарився у машині міліції, коли бив ногами по стінах та дверях. ОСОБА_7 забрав у нього телефон Самсунг вартістю 200 грн., який йому потім повернули. Він бачив, як у ОСОБА_7 у кишені знайшли телефон. Він був присутнім, коли оглядали ОСОБА_7 , але чи складався протокол про вилучення телефону із кишені, не пам`ятає, при цьому взагалі про вилучення телефону складався документ, в якому він ставив підпис. Документів на телефон у нього нема, але він впевнений, що йому повернули саме його телефон.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 показав, що коли він повертався додому, наскільки пам`ятає між 20.00 та 21.00, то працівники міліції, біля зупинки Електрон, попросили його побути понятим при вилученні телефону, при цьому сказали, що один хлопець викрав телефон у іншого хлопця. Він погодився побути понятим, але пройшло десять хвилин і ніхто не погоджувався побути другим понятим. Він сказав працівникам міліції, що йому треба йти, на що вони йому сказали, щоб він розписався у документах, після чого може йти. Він розписався у декількох документах, після чого пішов, але що це були за документи сказати не може. Документ мав якийсь текст, але що там було записано не читав. Може другий понятий при цьому і був, але він його не бачив. Вказав на потерпілого ОСОБА_6 , зазначивши, що це потерпілий. Телефон повинні були вилучати у особи, яка перебувала в автомобілі міліції, при цьому цієї особи він не бачив. Ця особа поводила себе агресивно, оскільки він чув якісь удари в автомобілі.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 , який працює інспектором УПП в м.Чернігові, показав, що він, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 несли службу та, отримавши виклик, прибули до зупинки громадського транспорту Електрон по вул. Рокосовського. На зупинці нікого не було, але біля магазину Світ рослин він побачив людей, серед яких був ОСОБА_7 , а у магазині був потерпілий та заявник ОСОБА_6 , який тримав у руках кофту світлого кольору та не виходив із магазину. Першим до них звернувся ОСОБА_7 та сказав, що ОСОБА_6 завдав йому декілька ударів та забрав у нього светр, тобто хотів виступити у ролі заявника. ОСОБА_7 був збудженим, сказав, що йому нічого не треба, розвернувся та побіг у двори мікрорайону. Тільки після того, як ОСОБА_7 побіг, із магазину вийшов ОСОБА_6 та повідомив, що саме ОСОБА_7 забрав у нього телефон, а він схопив його за светр та зняв його. ОСОБА_6 сів до їх автомобіля та поїхав, а він з ОСОБА_15 пішли шукати ОСОБА_7 та потім побачили його на зупинці Електрон, коли він хотів купити собі цигарки у кіоску. Коли ОСОБА_14 з ОСОБА_6 їздили по району, то якийсь чоловік їм казав, що якийсь хлопець ходить по району та хоче продати телефон, при цьому прізвище ОСОБА_7 не звучало. Це було хвилин через десять, як ОСОБА_7 побіг. ОСОБА_7 підвели до патрульного автомобіля та одягли на нього наручники, щоб він не тікав, а коли садили до автомобіля, то у ОСОБА_7 із кишені випав мобільний телефон, який відразу впізнав ОСОБА_6 . Телефон випав та лежав в автомобілі до приїзду слідчо-оперативної групи. Вони проводили поверхневий огляд ОСОБА_7 , при цьому у нього щось було у кишені, але небезпечних предметів для себе вони у нього не виявили. Слідчий складав протокол, дані у якому відповідають дійсності. Телефон в автомобілі лежав у двадцяти-тридцяти сантиметрах від ОСОБА_7 . Він бачив мобільний телефон у експерта вже вилученим та упакованим. Телефон був звичайний кнопковий, старий та побитий. При вилученні телефону були присутні поняті, яких, після приїзду, запросили працівники слідчо-оперативної групи. У ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ніяких тілесних ушкоджень не було. ОСОБА_7 , коли був в автомобілі, то ногами бив по автомобілю, погнув решітку, а тому мабуть міг причинити собі тілесні ушкодження. Наскільки пригадує, то ОСОБА_7 возили до наркологічного диспансеру для освідування на стан сп`яніння.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_16 , яка перебуває у дружніх відносинах з матір`ю обвинуваченого, показала, що 25.09.2015 року, коли вона з ОСОБА_8 , приблизно о 19.00, прийшли до квартири останньої, то у квартирі був ОСОБА_7 , у якого не було на тілі ніяких татуювань та малюнків. До 24.00 вона була у ОСОБА_8 , при цьому ОСОБА_7 нікуди не ходив.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_17 показала, що знає ОСОБА_7 , оскільки вона працює з його матір`ю, до якої він приходив на роботу. Вона ніколи не бачила у ОСОБА_7 татуювань. З ОСОБА_7 вона не спілкувалась, а тільки бачила його, оскільки практично кожного дня він заходив до матері. Їй нічого невідомо про травмування ОСОБА_7 , перебування його на лікуванні, але вона бачила у нього синець під оком.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_18 показала, що працювала разом з матір`ю ОСОБА_7 до лютого 2016 року. ОСОБА_7 кожного дня приїздив до матері на роботу. Татуювань та малюнків на тілі у ОСОБА_7 вона не бачила. Про травми у ОСОБА_7 , про його звернення за медичною допомогою їй нічого невідомо і тілесних ушкоджень у нього вона не бачила.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_19 , яка є бабусею обвинуваченого, показала, що вона татуювань та малюнків на тілі ОСОБА_7 ніколи не бачила, позитивно характеризувала ОСОБА_7 .

Відповідно до рапорту оперативного чергового(а.п.116), до ЧМВ УМВС України в Чернігівській області 25.09.2015 року, о 19.10, надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , і у рапорті зазначено, що невідомий чоловік заволодів ланцюжком по вул.Магістрацькій та побіг у бік магазину Союз, а також вказані прикмети чоловіка:чорне волосся, худорлявий, 160-170, без футболки та у чорних штанах.

У наданому суду протоколі про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.09.2015 року зазначено, що ОСОБА_5 просить провести перевірку по факту відкритого заволодіння її золотим ланцюжком та кулоном невідомим чоловіком, що мало місце 25.09.2015 року, приблизно о 19.10 по вул.Магістрацькій біля будинку №19, а також у протоколі зазначено, що бачила особу, на руках якої є татуювання(а.п.117).

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 25.09.2015 року(а.п.118-119), слідчим була оглянута ділянка місцевості біля будинку №19 по вул.Магістрацькій у м.Чернігові, де знаходиться ОСОБА_5 , яка повідомила, що невідомий чоловік зірвав з неї ланцюжок з кулончиком у формі кільця з дельфіном, а під час огляду виявлено та вилучено футболку темного кольору.

Згідно наданого суду протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.10.2015 року слідчим зазначено, що ним проведено пред`явлення для впізнання фотознімків, які фактично є не фотознімками, а їх чорно-білими ксерокопіями, при цьому низької якості. Зображення осіб на ксерокопіях фотознімків під №1, №3 та №4 за зовнішніми ознаками суттєво відрізняється від зображення особи під №2(а.п.124-126).

За повідомленням Управління НБУ в Чернігівській області закупівельна ціна на золото 585 проби у брухті станом на 25.09.2015 року становила 456,80 грн. за 1 г металу(а.п.127).

Відповідно до рапорту оперативного чергового(а.п.129), до ЧМВ УМВС України в Чернігівській області 05.10.2015 року, о 18.40, надійшло анонімне повідомлення про конфлікту ситуацію на зупинці громадського транспорту Електрон.

З рапорту командира взводу БПС ЧМВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_15 вбачається, що 05.10.2015 року він ніс службу разом з ОСОБА_13 і ОСОБА_14 та о 18.50 вони отримали виклик про те, що на зупинці громадського транспорту Електрон невідомий вихватив мобільний телефон з навушниками у ОСОБА_6 . Коли вони прибули на місце та намагались з`ясувати, що сталось, то із натовпу людей біля магазину Світ рослин вибіг молодий чоловік та побіг у двори мікрорайону. Після цього з магазину вийшов ОСОБА_6 , який повідомив, що то був саме той чоловік, який у нього забрав телефон та навушники. Через деякий час був затриманий громадянин, схожий за прикметами на того, який втік з місця події, і на нього вказав потерпілий. Затриманим виявився ОСОБА_7 . Під час посадки затриманого до службового автомобіля у ОСОБА_7 із кишені штанів випав мобільний телефон Самсунг, який потерпілий ОСОБА_6 впізнав та сказав, що це саме той телефон, який у нього викрали. На місце події було викликано слідчо-оперативну групу(а.п.130).

Аналогічні дані містяться у рапорті інспектора БПС ЧМВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_13 , який був досліджений у судовому засіданні(а.п.131).

Згідно протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.10.2015 року, ОСОБА_6 просить прийняти міри до невідомого, який, приблизно о 18.35, 05.10.2015 року, біля зупинки Електрон заволодів мобільним телефоном Самсунг чорного кольору(а.п.132).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 05.10.2015 року(а.п.136-137), слідчий оглянув ділянку місцевості біля будинку №42 по вул.Рокосовського у м.Чернігові, на який знаходиться зупинка громадського транспорту Електрон, яка розташована біля проїзної частини вул.Рокосовського у бік будівельного маркету Вена. На зупинці розташований ларьок з продажу цигарок та інших товарів.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 05.10.2015 року(а.п.133-135), слідчим була оглянута ділянка місцевості біля будинку №42 по вул.Рокосовського у м.Чернігові, на якій стоїть патрульний автомобіль Рено Кенго, державний номерний знак НОМЕР_1 . У багажнику автомобіля знаходиться ОСОБА_7 , а на підлозі біля нього лежить мобільний телефон марки Самсунг чорного кольору, який вилучений(а.п.133-135).

З рапорту оперативного чергового(а.п.144) вбачається, що до ЧМВ УМВС України в Чернігівській області 06.10.2015 року, о 00.18, надійшло повідомлення лікаря про те, що до ЧМЛ №2 звернувся ОСОБА_6 з тілесними ушкодженнями у вигляді забою лівої кісті, забійної рани нижньої губи, пошкодження зв`язок шийного відділу хребта, при цьому у рапорті зазначено, що ОСОБА_6 05.10.2015 року отримав тілесні ушкодження після конфлікту з невідомим на зупинці громадського транспорту Електрон.

Згідно копії довідки травмпункту ЧМЛ №2 у ОСОБА_6 зафіксовані тілесні ушкодження у вигляді:пошкодження зв`язок шийного відділу хребта, забійної рани губи та забою лівої кісті, які були ним отримані 05.10.2015 року о 18.30(а.п.145), а у повідомленні №11678 травмпункту ЧМЛ №2 зазначено, що ОСОБА_6 поступив до травмпункту 05.10.2015 року о 23.25, що тілесні ушкодження: розтягнення та перенапруження зв`язкового апарату шийного відділу хребта, відкриту рану губи та ротової порожнини, удар зап`ястка та кісті отримав під час пограбування, коли його побив відомий на зупинці Електрон(а.п.165).

Даними у виписці №2030 засвідчено, що ОСОБА_7 , станом на 05.10.2015 року о 20.40, перебував у стані алкогольного сп`яніння(а.п.146).

Відповідно до товарного чека від 05.10.2015 року вартість телефону марки Самсунг складає 200 грн.(а.п.148).

Згідно висновку судово-медичної експертизи №909 від 09.10.2015 року у потерпілого ОСОБА_6 маються тілесні ушкодження у вигляді: забоїв м`яких тканин обличчя, лівої кісті, синців слизової нижньої губи, п`ятого пальця лівої кісті, які могли утворитись 05.10.2015 року від дії тупих предметів, в тому числі, за обставин, на які вказує потерпілий(внаслідок ударів кулаками в обличчя, смикання лівої кісті, які, як окремо, так і у сукупності, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я(а.п.175-176).

За результатами огляду у судовому засіданні речового доказу футболки встановлено, що футболка чорного кольору, має смужки білого кольору на рукавах та у районі вирізу для шиї, при цьому на передній стороні футболки мається розрив тканини.

Дослідивши вищевказані докази, перевіривши доводи обвинувачення та показання обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він злочинів не вчиняв, доводи його захисника про те, що обвинувачення фактично ґрунтується тільки на показаннях потерпілих, а інших доказів нема, оскільки інші докази є недопустимими, та прохання виправдати ОСОБА_7 за недоведеністю у вчиненні злочинів, суд приходить до висновку, що обвинувачення знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, а такі показання обвинуваченого суд оцінює критично та розцінює їх, як спробу уникнути покарання за вчинені злочини.
Показання обвинуваченого суперечать перевіреним у судовому засіданні показанням потерпілої ОСОБА_5 , які є впевненими, послідовними та логічними щодо обставин, викладених в обвинуваченні. Показання потерпілої ОСОБА_5 суд оцінює з врахуванням її віку та стану під час вчинення відносно неї злочину, невеликого проміжку часу, протягом якого у неї було викрадено майно, а також її особистим сприйняттям та особистою оцінкою побаченого під час вчинення відносно неї злочину. З врахуванням вказаних обставин, припущення потерпілої щодо наявності у ОСОБА_7 щогось схожого на татуювання під час вчинення злочину, суд вважає, що такі показання потерпілої та відсутність татуювання у ОСОБА_7 , жодним чином не ставлять під сумнів показання потерпілої, що саме ОСОБА_7 заволодів її майном. При цьому суд, особливо приймає до уваги те, що потерпіла, через невеликий проміжок часу, при пред`явленні їй фотокарток працівниками міліції, вказала саме на обвинуваченого, як на чоловіка, який схожий на того, хто вчинив злочин. Крім того, при оцінці показань потерпілої, суд враховує, що у судовому засіданні не встановлено даних, які б вказували на те, що потерпіла зацікавлена або має якість підстави для обвинувачення саме ОСОБА_7 у вчиненні злочину, а також те, що будь-яких обставин, які б ставили під сумнів достовірність та об`єктивність показань потерпілої, у судовому засіданні не встановлено.
При цьому показання потерпілої повністю узгоджуються з фактичними даними, що містяться у рапорті оперативного чергового від 25.09.2015 року, протоколі про прийняття заяви про вчинення кримінальне правопорушення від 25.09.2015 року, протоколі огляду місця події, повідомленні УНБУ в Чернігівській області та речовому доказі футболці, зокрема щодо кольору футболки, а особливо сліду розірвання тканини на ній.
Показання обвинуваченого також суперечать показанням потерпілого ОСОБА_6 , які, як і показання потерпілої ОСОБА_5 , є впевненими, послідовними та логічними щодо обставин, викладених в обвинуваченні. Показання потерпілого ОСОБА_6 узгоджуються з фактичними даними, що містяться у показаннях свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , рапорті оперативного чергового від 05.10.2015 року, рапортах працівників БПС УМВС України в Чернігівській області від 05.10.2015 року, протоколі про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.10.2015 року, протоколах огляду місця події від 05.10.2015 року, копії довідки та повідомленні травмпункту, товарному чеку та висновку судово-медичної експертизи.
При оцінці показань потерпілого ОСОБА_6 суд враховує, що у судовому засіданні не встановлено даних, які б вказували на те, що потерпілий має будь-яку зацікавленість в обвинуваченні саме ОСОБА_7 у вчиненні злочину, а крім того, суд вважає, що будь-яких обставин, які б ставили під сумнів достовірність та об`єктивність показань потерпілого, у судовому засіданні не встановлено.

Суд враховує, що свідок ОСОБА_13 має зацікавленість у результатах розгляду кримінального провадження на користь органу досудового розслідування, однак, його показання узгоджуються з показаннями потерпілого та іншими вищевказаними доказами, які також узгоджуються з показаннями потерпілого, а тому вважає показання цього свідка такими, що підтверджують обвинувачення ОСОБА_7 .
Показаннями свідка ОСОБА_12 підтверджується факт перебування патрульного автомобіля міліції на зупинці громадського транспорту Електрон та з`ясування працівниками міліції питання щодо заволодіння телефоном потерпілого, а тому показання цього свідка суд приймає, як доказ, що підтверджує обвинувачення.
Показання свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 суд оцінює критично, з врахуванням відносин вказаних свідків з матір`ю обвинуваченого, в тому числі дружніх та родинних, а тому, з врахуванням вищевказаної оцінки показань потерпілої, суд не приймає ці показання, як такі, що спростовують обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_7 .

Разом з тим, суд, оцінюючи протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, за якістю фотознімків, які є фактично ксерокопіями фотознімків, вимог до осіб, яких впізнають, зокрема, що вони не повинні мати різких відмінностей у віці та зовнішності, приходить до висновку, що він не відповідає вимогам ст.228 КПК України, а тому цей доказ є недопустимим, у зв`язку з чим, суд не приймає його, як доказ, що підтверджує обвинувачення ОСОБА_7 . При такій оцінці цього протоколу, суд також враховує, що з матеріалів кримінального провадження, які були надані прокурором, не вбачається у чому була необхідність проводити впізнання саме за фотознімками, а також те, що потерпілій ОСОБА_5 до проведення цієї слідчої дії працівниками міліції були показані фотокартки, серед яких була фотокартка обвинуваченого, що суперечить вимогам ст.228 КПК України.
Судом не приймаються, як докази, що підтверджують обвинувачення, копії висновків судово-психіатричних експертиз №311 та №312, які надані прокурором, оскільки вони надані прокурором з порушенням порядку, передбаченого КПК України.

Суд враховує, що у ОСОБА_7 також маються тілесні ушкодження, згідно наданої захисником копії висновку судово-медичної експертизи, але факт отримання ним тілесних ушкоджень не спростовує обвинувачення, а обставини отримання безпосередньо ним тілесних ушкоджень, можуть бути досліджені у ході розслідування іншого кримінального провадження, і це не впливає на розгляд кримінального провадження щодо обвинувачення ОСОБА_7 у заволодінні майном ОСОБА_6 .

Таким чином, суд вважає, що фактичні дані, що містяться у показаннях потерпілих, свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , рапорті оперативного чергового від 25.09.2015 року, протоколі про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.09.2015 року, протоколі огляду місця події 25.09.2015 року, повідомленні УНБУ в Чернігівській області, речовому доказі футболці, рапорті оперативного чергового від 05.10.2015 року, рапортах працівників БПС УМВС України в Чернігівській області від 05.10.2015 року, протоколі про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.10.2015 року, протоколах огляду місця події від 05.10.2015 року, копії довідки і повідомленні травмпункту, товарному чеку та висновку судово-медичної експертизи у своїй сукупності повністю узгоджуються між собою, і вказують на винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочинів за обставин, що викладені в обвинуваченні, та спростовують показання обвинуваченого ОСОБА_7 та доводи його захисника, а тому дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна(грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_8 , яка є матір`ю обвинуваченого, суду пояснила, що сина з віку півтора роки вона виховувала сама, забезпечуючи йому належні умови для життя, навчання та нормального розвитку. Вважає, що він складна дитина, оскільки, як вона вважає, виховувався без батька. Разом з тим, син їй та бабусі у всьому допомагає. Татуювань у нього не було. Вона розмовляла з сином з приводу обвинувачень і впевнена, що він цих злочинів не вчиняв.

Представник служби у справах дітей Деснянської районної у м.Чернігові ради ОСОБА_11 суду повідомила, що вона спілкувалась з обвинуваченим та проводила обстеження житлових умов обвинуваченого. Позитивно характеризувала ОСОБА_7 , який казав, що цих злочинів не вчиняв. Вважала, що покарання запропоноване прокурором є суворим, просила не позбавляти його волі.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, характер дій обвинуваченого при вчиненні злочинів, наслідки вчинених злочинів, кількість та вартість викраденого, наявність цивільних позовів у кримінальному провадженні, що викрадене майно повернуто одному потерпілому, думку присутньої у судовому засіданні потерпілої, яка погодилась з прокурором щодо призначення покарання обвинуваченому у вигляді реального позбавлення волі, особу обвинуваченого - його вік, сімейний стан, стан його здоров`я, відповідно даних, які надані прокурором та повідомлені самим обвинуваченим, зокрема відсутність у нього тяжких хвороб, склад сім`ї обвинуваченого, зокрема те, що він виховується матір`ю без батька, умови його життя та виховання, взаємини у сім`ї з пояснень законного представника, освіту обвинуваченого, що він навчався, ставлення обвинуваченого до навчання, зміст характеристики за місцем навчання, відповідно до якої обвинувачений характеризується посередньо, матеріальний стан сім`ї обвинуваченого, що обвинувачений раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, але був засуджений за злочини проти власності.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд вважає вчинення злочину неповнолітнім.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, вищевказані дані, що характеризують обвинуваченого, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі ближче до мінімальної межі санкції частини статті, якою передбачено покарання за вчинені обвинуваченим злочини. За наявності тільки однієї обставин, що пом`якшує покарання, підстави для застосування ст.69 КК України до обвинуваченого відсутні.
Разом з тим, враховуючи характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, позицію прокурора щодо призначення покарання обвинуваченому у вигляді реального позбавлення волі, а особливо те, що ця позиція була підтримана присутньою у судовому засіданні потерпілою, дані, що характеризують обвинуваченого, наявність обставини, що обтяжує покарання, суд приходить до висновку про відсутність можливості виправлення обвинуваченого без відбування покарання та звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, та про необхідність призначення йому покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства.

Саме таке покарання, з врахуванням характеру та ступеню тяжкості вчинених злочинів, обставин та наслідків їх вчинення, особливо думки потерпілої щодо призначення покарання, а також даних, що характеризують особу обвинуваченого, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Оскільки ОСОБА_6 , після дачі ним показань, до суду жодного разу не з`явився, а цивільний позов заявив до відповідача ОСОБА_8 , враховуючи, що на даний час обвинувачений ОСОБА_7 є повнолітнім, суд вважає, що позов ОСОБА_6 необхідно залишити без розгляду, що не позбавляє його права заявити позов у порядку цивільного судочинства.
Вирішуючи питання про цивільний позов ОСОБА_5 , суд приймає до уваги докази, що були досліджені у судовому засіданні, зміст позову та наслідки, які настали від дій обвинуваченого, обґрунтування позову щодо глибини фізичних та душевних страждань, матеріальний стан обвинуваченого, а також вимоги розумності та справедливості, і приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню щодо відшкодування матеріальної шкоди у сумі 6 395,20 грн. та частковому задоволенню щодо відшкодування моральної шкоди у сумі 3 000 грн.
Речові докази: футболку темного кольору(а.п.120-121), - необхідно знищити, мобільний телефон Самсунг(а.п.147,149), - необхідно залишити потерпілому ОСОБА_6 .

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 374 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186 КК України, і призначити йому покарання у вигляді чотирьох років одного місяця позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_7 6 395,20 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 3 000 грн. на відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_5 .
Цивільний позов ОСОБА_6 , - залишити без розгляду.

Речові докази: футболку темного кольору(а.п.120-121), - знищити, мобільний телефон Самсунг(а.п.147,149), - залишити потерпілому ОСОБА_6 .

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту приведення вироку у виконання.

Вирок Деснянського районного суду м.Чернігова від 16.10.2015 року, - виконувати самостійно.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_7 , строк його попереднього ув`язнення з 06.10.20015 року по 07.10.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1