Єдиний унікальний номер 234/7005/15-к
Номер провадження 11-кп/775/947/2016

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2016 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області апеляційну скарги обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 22.04.2016р., яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Краматорську Донецької області, та проживає у АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на сім років з конфіскацією всього майна, яке належить обвинуваченому на праві приватної власності,

за участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Краматорського міського суду Донецької області від 22.04.2016р., ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на сім років з конфіскацією всього майна, яке належить обвинуваченому на праві приватної власності.

Зазначеним вироком ОСОБА_5 визнано винуватим у тому, що він 18 травня 2014 року в період часу з 00.00 годин до 05 год. за попередньою змовою в групі з особами у кількості не менше 23 осіб, матеріали у відношенні яких виділені в окреме провадження на досудовому слідстві, діючи умисно та узгоджено, маючи на меті умисел заволодіти чужим майном у особливо великих розмірах феромарганцем марки ФМнД-78, який належить ТОВ "Краматорський феросплавний завод", що знаходився у 4 вагонах №№ 53196077, 61398574, 53153961, 53151874, наповнених вантажем - феромарганцем марки ФМнД-78, які знаходились на 18 залізничній колії на станції Краматорськ ДП "Донецька залізниця", розташованої в адміністративно-територіальних межах м. Краматорська Донецької області, відкривши люки у вище вказаних 4 вагонів, через які на землю висипалась частина феромарганцю марки ФМнД-78, таємно, із корисливих мотивів викрали чуже майно - 30480 кг. феромарганець марки ФМнД-78, власником якого є ТОВ "Краматорський феросплавний завод" та вивезли його із території станції Краматорськ, на автомобілях ГАЗ 33023-14 ДУЭТ, реєстраційний номер НОМЕР_1 та мікроавтобус красного кольору, заподіявши ТОВ "Краматорський феросплавний завод» збитки в особливо великих розмірах на суму 461194 гривні 40 копійок.

Зазначений вирок суду оскаржений обвинуваченим ОСОБА_5 , а апеляційній скарзі він:

-вважає, що у вироку за його засудженням за ч.5 ст. 185 КК України відсутні відомості про наявність у нього умислу на заволодіння чужим майном за змовою групою осіб не менше двадцяти трьох осіб в особливо великому розмірі, а саме 30480 кг феромарганцю на суму 461 194 грн. 40 коп.;

-зазначає, що вказана крадіжка вчинялась із застосуванням насильства та вогнепальної зброї з боку невстановлених осіб, що на його думку є неприпустимою обставиною при кваліфікації за ст. 185 КК України, оскільки суперечить їй;

-вважає, що його дії неправильно та незаконно кваліфіковані за ст. 185 ч.5 КК України;

-вказує, що висновки суду у вироку не відповідають фактичним обставинам справи, де судом не прийнято до уваги те, що його особисто вночі забрали двоє його знайомих та примусили поїхати вантажити феромарганець;

-зазначає, що йому невідомий свідок ОСОБА_9 , на підставі показань якого судом встановлена його винуватість за ст. 185 ч.5 КК України шляхом порівняння з його поясненнями щодо відносин з ОСОБА_10 , та відносин між ОСОБА_10 , та ним особисто;

-вказує, що у вироку відсутні докази змови групою осіб на умисне заволодіння чужим майном в особливо великому розмірі, оскільки фактична крадіжка ним феромарганцю відбулась вже після вивантаження та навантаження ним за примусом ОСОБА_10 та ОСОБА_11 із застосуванням вогнепальної зброї, тобто після насильницьких дій щодо нього, після того, як вже були відсутні озброєні чоловіки, автотранспорт тощо, коли він позбирав руками залишки феромарганцю, що лежав на землі, обсягом з десятилітрове відро вартістю 1000грн., тому вважає, що вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч.2 КК України, оскільки не мав права брати майно, яке не належить йому;

-вказує, що йому невідомі особи не менше двадцяти трьох чоловік та те, що він розвантажував феромарганець під тиском озброєних осіб під погрозою зброї;

-вказує, що в ході судового розгляду залишились недослідженими обставини щодо кількості викраденого майна, його клопотання з цього приводу судом безпідставно відхилені, але в різних документах міститься різна кількість викраденого;

-прохає скасувати вирок та перекваліфікувати його дії з ч.5 ст.185 на ч.2 ст. 185 КК України.

Вирок суду першої інстанції було також оскаржено прокурором, проте апеляційна скарга прокурора 01.08.2016р. залишена без руху та прокурору було надано п`ятнадцять днів для усунення недоліків апеляційної скарги, у наданий прокурору термін недоліки апеляційної скарги не були усунуті , тому апеляційну скаргу прокурора, відповідно до вимог ст. 399 ч.3 КПК України повернуто апелянту.

Заслухавши суддю доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційної скарги та прохали її задовольнити, доводи прокурора ОСОБА_7 , яка частково підтримала доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку про задоволення апеляційної скарги за таких підстав.

Так, згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінально провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є, рішення в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Положенням п.2 ч.3 ст. 374 КПК України передбачено, що у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою, крім іншого, зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотиви кримінального правопорушення, статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів, мотиви зміни обвинувачення.

Однак суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог кримінально процесуального закону під час розгляду даного кримінального провадження та ухвалення вироку.

У вироку суду відсутнє обґрунтування кваліфікації дій ОСОБА_5 за ст. 185 ч.5 КК України та відсутність кваліфікації за ст. 187 ч.4 КК України шляхом зіставлення ознак фактично вчиненого ним діяння та ознак відповідного злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, та обґрунтовані фактичними обставинами висновки про їх відповідність.

Так, обґрунтовуючи свої висновки про те, що дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 5 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб , вчинене в особливо великих розмірах, суд першої інстанції послався на те, що сторона обвинувачення не надала переконливих доказів того, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення при тих обставинах, які викладенні у обвинувальному акту, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч.4 КК України, також при ухваленні вироку суд першої інстанції послався на показання численних свідків та на письмові докази по справі.

Проте, як видно з вироку суду першої інстанції в ньому в порушення вимог ст. 91,94 КПК України відсутня всебічність, повнота та неупереджене дослідження всіх обставин кримінального провадження та оцінка кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд першої інстанції, на думку колегії суддів при ухваленні вироку не вмотивував в достатній мірі висновок про те, що дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 5 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, вчинене в особливо великих розмірах.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ЄСПЛ стосовно мотивованості судового рішення виробив таку позицію, а саме згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких воно ґрунтується.

Так, при ухваленні вироку судом першої інстанції не допитано свідка ОСОБА_12 та не надано оцінки протоколу пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_12 , відповідно до якого останній впізнав ОСОБА_5 як особу, яка закрила його та інших трьох охоронців у вагоні під час розбійного нападу.

Крім того, з вироку суду першої інстанції не зрозуміло, яку саме кількість феромарганцю, власником якого, є ТОВ «Краматорський феросплавний завод» було викрадено 30 480 кг чи 31 850 кг, оскільки із заяви начальника станції Правда Придніпровської залізниці видно, що 21.05.2014 р. на станцію Правда у складі вантажного поїзда № 3511 прибули вагони №№53196077, 61398574, 53153961, 53151874, що слідували по відправці зі станції Краматорськ Донецької залізниці, в яких під час комерційного огляду встановлено недостачу 31850 кг. вантажу феросплави. Із виписки книги переважувань на станції Правда феромарганцю у вагонах №№53196077, 61398574, 53153961, 53151874, видно, що недостача складає 31850 кг. Із заяви начальника станції Правда Придніпровської залізниці від 23 травня 2014 р. на адресу лінійного відділу на ст. Дніпроджержинськ видно, що 21.05.2014 р. о 21-20 годин на станцію Правда прибув вантажний поїзд з вагонами №№53196077, 61398574, 53153961, 53151874 з вантажем феромарганець та під час огляду встановлено недостачу орієнтировано 31850 кг.

Проте, із претензії та розрахунку претензії по недостачі вантажу від 26.05.2014 р. видно, що Дніпродзержинський металургійний комбінат 26 травня 2014 р. повідомляє ТОВ «Краматорський феросплавний завод» про недостачу феромарганцю у 4-х вагонах, яка складає 30480 кг., вартість якого складає 461 194 гривні 40 копійок.

З приводу цієї розбіжності суд першої інстанції також нічого у вироку не зазначив.

За таких обставин, на думку колегії суддів, вирок суду першої інстанції не відповідає вимогам кримінально процесуального закону та підлягає скасуванню, оскільки він ухвалений з вказаними вище порушеннями, які перешкоджають суду ухвалити новий вирок, тому необхідно призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

При новому розгляді справи в суді першої інстанції необхідно всебічно, повно та об`єктивно розглянути всі обставини справи в їх сукупності, дати остаточну оцінку кожному доказу у їх взаємозв`язку та сукупності та вирішити питання, зазначені у ст. 368 КПК України.

Висновки суду щодо оцінки доказів викласти у вироку у точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу. Прийняття одних доказів і відхилення інших доказів судом повинно бути мотивовано.

Крім того, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на те, що при новому розгляді справи в суді першої інстанції слід врахувати доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та дати їм належну правову оцінку.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 412, 415 КПК України,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 22.04.2016р., яким обвинуваченого ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на сім років з конфіскацією всього майна, яке належить обвинуваченому на праві приватної власності задовольнити.

Вирок Краматорського міського суду Донецької області від 22.04.2016р., яким обвинуваченого ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на сім років з конфіскацією всього майна, яке належить обвинуваченому на праві приватної власності скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою в Артемівській УВП УДПтСУ в Донецькій області (№6), продовжити на 60 (шістдесят ) днів, а саме по 25.11.2016р. включно.