Справа № 642/4554/16-к
Провадження № 1кп/642/491/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 жовтня 2016 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
обвинуваченої у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч.2, 185 ч.1 КК України, -
ОСОБА_5 , 11.03.2015р., приблизно о 22.00 год., перебуваючи у кафе мережі швидкого харчування «МсDonаlds», розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , побачила на стільці у залі вказаного кафе жіночу сумку, після чого у неї виник намір, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно взяла зі стільця, який знаходився поруч із сусіднім столом, жіночу сумку, виготовлену зі шкірозамінника чорного кольору, фірми «Вегshка», вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 964 від 25.03.2015 року 150 гривень, всередині якої знаходились грошові кошти у сумі 223 гривні, та разом з вказаним майном мала намір залишити приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », щоб в подальшому розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 373 гривні.
Однак, ОСОБА_5 не довела до кінця свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з причин, що не залежали від її волі, так як вона при виході з приміщення з викраденим майном була затримана працівником охорони .
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому їй обвинуваченні визнала повністю, щиро покаялася у скоєному злочині, погодилася з кваліфікацією вчиненого нею діяння та пояснила, що дійсно 11.03.2015р., приблизно о 22.00 год., перебуваючи у кафе «МсDonаlds», розташованому за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 58/1, побачила на стільці в залі вказаного кафе жіночу сумку, після чого у неї виник намір, направлений на таємне викрадення чужого майна. Впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, вона взяла зі стільця дану сумку, з якою направилася до виходу з кафе, однак при виході з приміщення з викраденим майном була затримана працівником охорони.
Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд, провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої та вивченням матеріалів що характеризують її особистість, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а тому її дії кваліфікує відповідно за ст. 15 ч.2, 185 ч.1 КК України.
При призначенні обвинуваченій ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченої, яка раніше в силу вимоги ст. 89 КК України не судима, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, дочка ОСОБА_7 страждає на ДЦП.
Обставиною, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає її щире каяття у вчиненні злочину, наявність на утриманні чотирьох малолітніх дітей.
Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченої, суд не встановив.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_5 повинна нести покарання у вигляді позбавлення волі, але в силу вимог ст. 75 КК України вважає можливим звільнити її від відбування призначеного основного покарання, якщо вона протягом визначеного судом випробувального строку не скоїть нового правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, зобов`язавши засуджену не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цьому органу про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в дану інспекцію, оскільки, на думку суду, саме таке покарання, є справедливим, а також необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нового кримінального правопорушення, що можливо без ізоляції останньої від суспільства.
В ході досудового розгляду у відношенні ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, однак строк дії ухвали про тримання обвинуваченої під домашнім арештом був закінчений, у зв`язку з чим запобіжний захід вважається скасованим.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням по справі судово- товарознавчої експертизи № 964 від 25.03.2015 року в розмірі 306 грн. 90 коп. необхідно стягнути з обвинуваченої на користь держави.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч.2, 185 ч.1 КК України, за яким призначити їй покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробувальним строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в указаний орган.
Обраний у відношенні ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту- скасувати.
Речові докази:жіноча сумка зі шкірозамінника чорного кольору, фірми «Вегshка» та рошові кошти у сумі 223 грн., які знаходяться на відповідному збереженні у потерпілої ОСОБА_6 - залишити у її володінні.
Стягнути з засудженої ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням по справі судово-товарознавчої експертизи № 964 від 25.03.2015 року в розмірі 306 грн. 90 коп.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1