Справа № 646/5479/15-к
№ провадження 1-кп/646/71/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.11.2016 року м.Харків
Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
захисників: ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8

перекладача ОСОБА_9 ,

обвинувачених: ОСОБА_10
ОСОБА_11
ОСОБА_12
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_10 і ОСОБА_11 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених частинами 2, 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306 Кримінального кодексу України;
ОСОБА_12 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні місцевого суду знаходиться зазначене кримінальне провадження, судовий розгляд якого не завершений.
Прокурором ОСОБА_5 у судовому засіданні заявлено клопотання про продовження обвинуваченим строку запобіжного заходу з тих підстав, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, оскільки судовий розгляд не закінчено, зокрема не допитані свідки, то обвинувачені можуть вплинути на свідків, що не допитані, та враховуючи, що цим особам пред`явлене обвинувачення у вчиненні, в тому числі особливо тяжких злочинів, вони можуть переховуватись від суду та продовжити злочинну діяльність.

Захисники і обвинувачені заперечували проти задоволення клопотання, мотивуючи тим, що прокурором не надані докази наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

В свою чергу, захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні заявила клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання захисника, інші учасники судового засідання його підтримали.

Суд, вислухавши сторони з приводу заявлених клопотань, дослідивши матеріали провадження і надані докази, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч.1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання, продовження строку запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_10 і ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні злочинів, в тому числі, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України, а ОСОБА_12 - ч. 3 ст. 307 КК України, які у відповідності до положень статті 12 КК України є особливо тяжкими злочинами, а санкція ч. 2 ст. 306 КК України, зокрема передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років.

Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для продовження строку тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України»).

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04 жовтня 2016 року обвинуваченим було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зі строком дії запобіжного заходу до 02 грудня 2016 року включно.

Суд повністю не відхиляє доводів сторони захисту на користь обвинувачених, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченими процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків незаконного впливу на свідків, які ще не допитані у судовому засіданні.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості мають більше вагу ніж правила про повагу до свободи особи (справа ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти РФ»).

При цьому суд відзначає, що стороною захисту не надано суду доказів відсутності ризиків, які були встановлені та прийнятті до уваги слідчим суддею при обранні запобіжного заходу обвинуваченим.

Таким чином, на розсуд суду, захисником не обґрунтовано клопотання про необхідність зміни обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу.

За таких обставин клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню і, відповідно, не має законних підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 12, 176, 178, 331, 336, 352 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинувачених задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , продовжити по 22 січня 2017 року, включно.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3