Справа № 676/1584/16-к
Номер провадження 1-кп/676/196/16
У Х В А Л А
31 березня 2016 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд
Хмельницької області
у складі головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
сторони кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Хмельницького, жительки та зареєстрованої по АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з неповною середньою освітою, не працюючої, раніше не судимої, -
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що в період часу з червня по вересень 2015 року перебуваючи в дворі буд. АДРЕСА_2 знайшла наркотичний засіб, який був в згортку білого паперу формату А4, який помістила в жіночу сумку, тим самим незаконно придбала та в подальшому зберігала при собі особливо небезпечний наркотичний засіб відповідно до висновку №151 «канабіс» загальною масою 8,36 грам в перерахунку на суху речовин, для власного вживання без мети збуту до моменту вилучення.
Працівниками Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області близько 19.05 год. 17 лютого 2016 року під час проведення особистого огляду ОСОБА_5 в приміщенні пункту інспекторів поліції Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області по вул. Шевченко, 12 в м. Кам`янець-Подільському виявлено та вилучено в жіночій сумці паперовий згорток білого кольору формату А4 із речовиною рослинного походження у висушеному стані особливо небезпечний наркотичний засіб відповідно до висновку експерта №151 «канабіс» загальною масою 8,36 грам в перерахунку на суху речовину, яку ОСОБА_5 зберігала для власного вживання без мети збуту.
Як вбачається з обвинувального акта дії ОСОБА_5 кваліфіковано, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України.
Одночасно прокурор прокуратури м. Кам`янець-Подільського ОСОБА_3 та обвинувачена ОСОБА_5 подали угоду про визнання винуватості від 22.03.2016 року. За змістом угоди обвинувачена беззастережно визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.309 КК України (в обсязі підозри), сторони погодили покарання у виді штрафу в розмірі 55 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 935 грн.
У суді учасники кримінального провадження орієнтували суд затвердити угоду про визнання винуватості.
Обвинувачена суду пояснила, що на початку вересня 2015 року під лавкою в дворі буд. АДРЕСА_2 знайшла пакунок з рослинною сумішю, який спочатку вважала чаєм, без характерного для нього запаху. При цьому зрозуміла, що це не чай, а можливо трава, яку курять. Особисто вона до вказаного часу наркотичних засобів не вживала і про це її було відомо зі слів друзів, а тому вирішила забрати вказаний згорток з собою, щоб згодом покуштувати, який поклала до сумки та зберігала до моменту затримання. Під час перебування в поліції їй стало відомо, що в згортку знаходиться канабіс. Офіційно не працює, має змогу сплатити штраф, оскільки родичі надають допомогу. Просить затвердити угоду про визнання винуватості.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України.
Так, відповідно до ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості повинно бути зазначено формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Пунктом 5 ч.2 ст.291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити, зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленим, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення.
При цьому обвинувачення, згідно п. 13 ч.1 ст.3 КПК України це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунете в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна сторона та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі.
Однак прокурором вказані норми чинного кримінального та кримінально-процесуального законодавства не дотримані.
Так, ч.1 ст.309 КК України передбачає кримінальну відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту. Тобто ця норма закону є банкетною, що зобов`язує орган досудового розслідування в обвинувальному акті зазначити конкретні норми законодавства, якими унормовані правила обігу наркотичних засобів в Україні, і які були порушені ОСОБА_5 так і норми законодавства, на підставі яких зроблено висновок про те, що розмір виявлених та вилучених у неї наркотичних засобів, на підставі яких зроблено висновок для кваліфікації її дій саме, як кримінальне правопорушення, а не як адміністративний проступок, відповідальність за який передбачена ч.1 ст.44 КУпАП.
Формулювання підозри чи обвинувачення у будь-якому випадку має ґрунтуватися на обставинах, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зазначених ч.1 ст.91 КПК України.
Однак, викладене в обвинувальному акті формулювання обвинувачення, яке також зазначене в угоді про визнання винуватості повністю за змістом є аналогічним викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, які прокурор вважає встановленими, що свідчить про те, що слідчим проігноровані вимоги ст.91, 291 КПК України, бо обставини, що характеризують об`єктивну сторону злочину наведені не повно, не конкретизовано кількість придбаного наркотичного засобу обвинуваченою, умислу на його придбання, та протягом, якого часу та в якому місці ОСОБА_5 зберігала наркотичний засіб, що позбавляє суд можливості роз`яснити обвинуваченому суть пред`явленого обвинувачення та прийняти рішення по суті. Поряд з цим під час судового розгляду обвинувачена фактично визнає вину частко, покази не є послідовними, суперечливими, щодо придбання, зберігання наркотичних засобів та умислу вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст.309 КК України.
Так в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості не викладено обставин, щодо незаконного зберігання наркотичних засобів. В цій частині обвинувальний акт викладений, як факт проведення особистого огляду ОСОБА_5 з зазначенням часу та місця проведення такої слідчої дії. Так слідчий описав, що близько 19.05 год. 17 лютого 2016 року в ході проведення особистого огляду ОСОБА_5 виявлено та вилучено згорток білого кольору із речовиною рослинного походження у висушеному стані особливо небезпечний наркотичний засіб відповідно до висновку експерта №151 «канабіс» загальною масою 8,36 грам в перерахунку на суху речовину. Отже ОСОБА_5 обвинувачують у тому, що в приміщенні поліції було проведено її особистий огляд час і місце якого викладено і ототожнено з обставинами кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.
Європейський суд з прав людини «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 зазначив, що у тексті підпункту «а» п.3 ст.6 Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» від 04.11.1950 вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу (бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього). Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п.3 ст.6 Конвенції.
Вищевикладені обставини свідчать про невідповідність угоди про визнання винуватості вимогам КПК України.
Оскільки угода про визнання винуватості було укладено під час досудового розслідування, обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для продовження досудового розслідування.
Крім того суд звертає увагу і на той факт, що обвинувальний акт затверджений прокурором Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , а угода про визнання винуватості укладена з прокурором прокуратури м. Кам`янець-Подільського ОСОБА_3 , яка в такому статусі не є процесуальним прокурором по даному кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 291, 314, 474, 372 КПК України -
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд протягом 7 діб, з дня її оголошення, в частині повернення обвинувального акту.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду

ОСОБА_1