Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

Справа № 279/2090/16-к
Провадження № 1-в/279/939/16 У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 квітня 2016 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши в приміщенні Коростенського міськрайонного суду клопотання Коростенської ВК № 71 та спостережної комісії Коростенського міськвиконкому про умовно - дострокове звільнення від призначеного судом покарання ОСОБА_4 ,
В С Т А Н О В И В :
Коростенська ВК № 71 та спостережна комісія Коростенського міськвиконкому звернулись до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 від призначеного судом покарання .
Представник Коростенської ВК № 71 в заяві, поданій до суду, клопотання підтримав та просив справу розглядати у його відсутність.
Прокурор в поданій до суду заяві заперечував щодо умовно-дострокового звільнення ОСОБА_4 , оскільки засуджений неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення режиму, згідно вироку суду вину у скоєному злочині не визнавав, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, у 1997 та 2003 роках умовно-достроково звільнявся, після чого вчиняв нові злочини. Просив справу розглянути за його відсутності.
Засуджений ОСОБА_4 підтримав клопотання, просив справу розглянути за його відсутності, про що вказав у поданій до суду заяві.
За таких обставин фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється відповідно до норми, заркіпленої частиною 4 статті 107 КПК України.
Відповідно до ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. До таких питань відноситься і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким або умовно-дострокове звільнення.
Вивчивши матеріали справи, з урахуванням позиції засудженого ОСОБА_4 , представника Коростенської ВК №71 ОСОБА_5 та думки прокурора, суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити, виходячи з наступного.
Вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 01.04.2008 року ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.152, ч.2 ст.153, ч.1 ст.296 Кримінального кодексу України, та на підставі ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі.
ОСОБА_4 раніше судимий: - 28.01.1993 року за ч.2 ст.140, ст.46-1 КК України до 2 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 1 рік 6 місяців;
- 02.04.1997 року за ч.3 ст.140 КК України, ст.46-1 КК України до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;
- 23.07.1997 року за ч.3 ст.140, ст.43 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 05.12.2000 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 7 місяців 18 днів;
- 10.06.2003 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 31.01.2006 року умовно-достроково на невідбутий строк 2 місяці 6 днів.
ОСОБА_4 з 07.08.2007 року відбуває покаранння, а в Коростенській ВК № 71 - з 07.07.2013 року.
Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.
Згідно з кримінально - процесуальним законодавством, умовно - дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Стаття 81 КК України не містить імперативної вказівки на її застосування, а носить рекомендаційний характер і застосовується суддями за наявності усіх умов передбачених даною статтею і доказів того, що засуджений дійсно заслуговує на застосування до нього ст. 81 КК України.
При вирішенні питання про застосування відносно особи умовно - дострокового звільнення від відбування покарання, вирішальним фактором є не факт відбування їм встановленій частині покарання, а виправлення засудженого. Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни.
Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання.
Згідно ст. 12 КК України злочини, за вчинення яких був засуджений ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 153 КК України відноситься до тяжких злочинів; за ч. 3 ст. 152 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів.
За період відбування покарання ОСОБА_4 допускав порушення встановленого порядку відбування покарання, за що притягувався 8 разів до дисциплінарної відповідальності. Заохочувався адміністрацією установи. Працевлаштований на виробництві установи в швейному цеху бригадиром. До праці та своїх обов"язків відноситься сумлінно. У відношенні до представників адміністрації ввічливий, тактовний, виконує їх законні вимоги. Приймає участь у суспільному житті відділення. Займається за програмою виховного диференційного впливу "Фізкультура і спорт". Шляхом листування та побачень підтримує зв"язки з рідними. Стягнення за позовними вимогами відсутні.
З клопотання вбачається, що вину у скоєному злочині визнав, проявляє каяття з приводу вчиненого. Згідно вироку Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 01.04.2008 року свою вину ОСОБА_4 не визнавав.
Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.
Враховуючи те, що процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, суд вважає, що підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 немає.
Керуючись ст.ст. 369, 537, 539 КПК України, ст. 154 КВК України, суд,-
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання Коростенської ВК № 71 та спостережної комісії Коростенського міськвиконкому про умовно - дострокове звільнення від призначеного судом покарання ОСОБА_4 - відмовити.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом 7 днів з дня її оголошення.
Суддя: ОСОБА_1