Справа № 152/2281/14-к
У Х В А Л А

29 грудня 2014 року Слідчий суддя Шаргородського районного суду Вінницької області

ОСОБА_1 ,

при секретарі судового

засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

слідчого СВ

Шаргородського

РВ УМВС України

у Вінницькій області ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу,

встановив:
29.12.2014 року слідчий СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу у виді домашнього арешту на тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивує тим, що ним розглядаються матеріали кримінального провадження № від 22.12.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, в ході розгляду яких встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється в тому, що 22.12.2014 року приблизно о 17 годині, будучи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним трактором «МТЗ-80», без державного номерного знаку, рухаючись у напрямку вул. Леніна по вул. Коцюбинського в с. Пасинки Шаргородського району Вінницької області, в порушення вимог п.п.2.9 (а), 1.7, 12.3, 10.1 Правил дорожнього руху України, не вірно оцінив дорожню обстановку, не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу в межах проїзної частини, натомість, при зміні напрямку руху праворуч, не переконався, що маневр буде безпечним, виїхав на праве узбіччя, де допустив наїзд на ОСОБА_7 , 1986 року народження, та її малолітніх дітей: ОСОБА_8 , 2009 року народження, ОСОБА_9 , 2008 року народження. Внаслідок ДТП ОСОБА_9 загинула на місці події, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 отримали тілесні ушкодження та були госпіталізовані в відділення інтенсивної терапії Шаргородської ЦРЛ.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 2.9 (а), 1.7, 12.3, 10.1 ПДР України знаходяться у причинному зв`язку з наслідками ДТП.

Кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 , кваліфікується за ч.2 ст.286 КК України.

24.12.2014 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, який підозрюваний повинен виконувати за місцем свого проживання. Однак, 25.12.2014 року та 26.12.2014 року, ОСОБА_4 порушив покладені на нього обов`язки, а саме: змінив місце відбування домашнього арешту, не повідомив слідчого, прокурора, слідчого суддю про зміну місця свого проживання та був відсутній за адресою місця проживання.

Просить змінити запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_4 у виді домашнього арешту на запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання про зміну запобіжного заходу посилається на те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, потерпілими є малолітні діти, підозрюваний самовільно змінив місце проживання та місце відбування домашнього арешту, не повідомивши слідчого та прокурора.

Вказані обставини, на думку слідчого, свідчать про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, і застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання ризикам переховування від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих та свідків.

При розгляді клопотання слідчий СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_6 його підтримав, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні. Просить задовольнити означене клопотання у повному обсязі. Крім того, зазначив, що у матеріалах кримінального провадження наявний рапорт ДІМ Шаргородського РВ УМВС про те, що ОСОБА_4 потребує заходів особливої безпеки через погрози потерпілої сторони про заподіяння тілесних ушкоджень підозрюваному, або можливе позбавлення життя, так як одна малолітня дитина в результаті ДТП загинула, а дві особи знаходяться в лікарні у важкому стані, у зв`язку із чим справа набула особливого суспільного резонансу.
Прокурор ОСОБА_10 підтримав зазначене клопотання і просить його задовольнити, посилаючись на те, що метою зміни запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Ухвалою Шаргородського районного суду від 24.12.2014 року до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Проте 24.12.2014 року, 25.12.2014 року та 26.12.2014 року він порушив покладені на нього обов`язки, змінив місце проживання, не повідомив слідчого, прокурора, слідчого суддю про зміну місця свого проживання та був відсутній за місцем проживання. Вважає, що він може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, чим перешкоджати кримінальному провадженню. У зв`язку із цим вважає, що є ризики, передбачені ст.177 КПК України, тому є підстави для зміни запобіжного заходу із домашнього арешту на тримання під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вказаним вище ризикам. Просить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Підозрюваний ОСОБА_4 при розгляді клопотання пояснив, що визнає себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, яке зазначено у повідомленій йому підозрі від 23.12.2014 року. Не заперечує щодо зміни запобіжного заходу із домашнього арешту на тримання під вартою. Місце проживання змінив і весь цей час проживав у своєї матері, оскільки його дружина зачинила будинок, вибула у невідомому напрямку, у зв`язку із чим він не міг потрапити в будинок. Про зміну місця проживання нікого не повідомляв.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 при розгляді клопотання покладається на вирішення суду, зсилаючись на те, що ОСОБА_4 дійсно порушив правила відбування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, можливо, він мав для цього об`єктивні причини, але про зміну місця проживання не повідомив.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення слідчого СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_4 , думки прокурора ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_11 , дослідивши матеріали кримінального провадження, додані слідчим до клопотання, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно із ч.4 ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, в тому числі, запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Частиною 2 статті 177 КПК України встановлено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено: «що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (див. рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого королівства»)… Однак, вимога, що підозра має ґрунтуватися на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови»)».

З матеріалів, доданих слідчим до клопотання, вбачається, що 22.12.2014 року до ЄРДР внесено повідомлення про те, що ОСОБА_4 22.12.2014 року приблизно о 17 годині, керуючи трактором марки «МТЗ-80», без державного номерного знаку, в АДРЕСА_1 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , внаслідок ДТП ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці, правова кваліфікація злочину ч.2 ст.286 КК України (а.п.3).

23.12.2014 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України ОСОБА_4 (а.п.24-25).

ОСОБА_4 , допитаний в якості підозрюваного, визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, зазначених у повідомленні про підозру, що вбачається із протоколу допиту підозрюваного (а.п.26-27).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення також підтверджується протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події; висновком за №41 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.12.2014 року, з якого вбачається, що ОСОБА_4 в момент скоєння злочину перебував у стані алкогольного сп`яніння, ступінь сп`яніння 2,8 проміле; планом-схемою до протоколу огляду місця ДТП, поясненнями ОСОБА_4 (а.п. 19-23).

24.12.2014 року щодо підозрюваного ОСОБА_4 слідчим суддею Шаргородського районного суду обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, починаючи з 20 години 24.12.2014 року до 20 години 24.02.2015 року (а.п.16-18).

Із рапортів ДІМ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_12 від 25.12.2014 року та 26.12.2014 року вбачається, що під час здійснення ним перевірки по місцю проживання ОСОБА_4 в АДРЕСА_2 , підозрюваний був відсутній 24.12.2014 року, 25.12.2014 року та 26.12.2014 року, місце його проживання чи перебування не відоме (а.п.9-11).

Із рапорту ДІМ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_12 від 26.12.2014 року вбачається, що ним проведено перевірку для встановлення місця знаходження підозрюваного ОСОБА_4 , щодо якого 24.12.2014 року обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, встановлено, що ОСОБА_4 самовільно, без повідомлення слідчого, прокурора, слідчого судді змінив місце проживання, перейшов проживати до своєї матері (а.п.12).

Крім того, із рапорту ДІМ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_12 від 27.12.2014 року вбачається, що ДТП, у вчиненні якої підозрюється ОСОБА_4 , набула особливого суспільного резонансу внаслідок того, що наступила смерть малолітнього потерпілого, у зв`язку із чим у нього є оперативна інформація про погрози потерпілої сторони вчинити самосуд над підозрюваним ОСОБА_4 , заподіяти останньому тілесні ушкодження або позбавити життя (а.п.14).

Слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Таким чином, слідчий суддя встановив, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного; 4) наявність у підозрюваного постійного місця роботи, навчання, та інші, встановлені в ч.1 ст.178 КПК України.

Згідно із ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 ст. 200 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: 1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати (ч. 2 ст. 200 КПК України).

Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність зміни запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання (ч. 3 ст. 200 КПК України).

Згідно із ч. 4 ст. 200 КПК України до клопотання додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання, із зазначенням відомостей, які вони можуть надати, та обґрунтуванням значення цих відомостей для вирішення питання; 3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надіслана копія клопотання та копії матеріалів, що обґрунтовують клопотання.

Розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника (ч.1 ст.193 КПК України).

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч.1 ст.194 КПК України).

Слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих стороною кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_4 , що є тяжким, згідно із ст.12 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення від 3 до 8 років позбавлення волі, його вік та стан здоров`я; наявність сім`ї, міцних соціальних зв`язків, відсутність судимостей (а.п.28), ухилення підозрюваного від відбування застосованого щодо нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, що дає суду достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може, з метою уникнення від покарання, уникати явки до слідчого, прокурора, суду, перешкоджати кримінальному провадженню.

Відтак, для запобігання вказаним ризикам, та враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст.2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинуваченого, превалює над принципом поваги до свободи особистості, суд вважає виправданим зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою та недостатнім застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, з огляду на перераховані вище обставини.

При цьому, суд враховує, що з`явилися нові ризики, що виправдовують зміну запобіжного заходу, зокрема, рапорти начальника ДІМ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області про можливе вчинення самосуду над ОСОБА_4 у випадку обрання йому запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, у зв`язку із чим підтверджується наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Обставин, які є перешкодою для зміни запобіжного заходу ОСОБА_4 із цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, немає.

Слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого КПК України (ч.4 ст.197 КПК України).

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (ч.1 ст.197 КПК України).

За правилами ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 3 частини 5 ст.182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати.

В ухвалі слідчого судді зазначаються обов`язки з передбачених ст.194 КПК України, які будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні (ч.3 ст.183 КПК України).

Проте, з огляду на те, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для визначення застави ОСОБА_4 у межах означеного кримінального провадження, виходячи з вимог п.2 ч.4 ст. 183 КПК України.

З огляду на зазначені вище обставини клопотання слідчого ОСОБА_6 про зміну щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу на тримання під вартою строком на 60 днів підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 200, 202, 203, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:
Клопотання слідчого СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Змінити підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у виді тримання під вартою негайно, взявши його під варту із залу суду.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 вираховувати з моменту його затримання з 12 години 55 хвилини 29.12.2014 року.

Строк дії даної ухвали визначити в межах шістдесяти днів, тобто до 12 години 55 хвилин 26 лютого 2015 року включно.

Розмір застави підозрюваному ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № не визначати.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 284, 288, п.2 ч.2 ст.314, ч.6 ст.340, ст.417, п.3 ч.1 ст.346 КПК України.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її оголошення.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Шаргородського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1