Дата документу Справа № 322/1106/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 322/1106/15-к Головуючий в 1 інстанції
Провадж. № 11-кп/778/466/16 ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст. 185 Доповідач в 2 інстанції
КК України ОСОБА_2

УХВАЛА
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
розглянула 01 березня 2016 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 07 грудня 2015 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Балабіно Запорізького району Запорізької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.
Учасники судового провадження:
обвинувачений ОСОБА_6 в режимі відеоконференції з Кам`янської ВК УДПтСУ в Запорізькій області.
Встановлені вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 07 грудня 2015 року обставини:
Вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 07 грудня 2015 року:
ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і йому призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з урахуванням вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 вересня 2015 року, остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70, ст. 72 КК України, зараховано в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, частково відбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 вересня 2015 року та постановлено обчислювати строк відбування покарання з 03 липня 2015 року.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави суму витрат на залучення експерта в розмірі 184,14 грн.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_6 та правильність кваліфікації його дій, посилається на неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність. Вважає, що суд повинен був призначити покарання з застосуванням положень ч.4 ст. 70 КК України, оскільки ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, яке вчинене до постановлення вироку від 01 вересня 2015 року. Просить вирок в частині призначеного покарання змінити, вважати ОСОБА_6 засудженим на підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим покаранням, призначеним вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 вересня 2015 року у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, позицію обвинуваченого, який висловив відсутність заперечень доводам та вимогам апеляції, перевіривши матеріали кримінального провадження та, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України та загальної засади змагальності кримінального провадження, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 394, ч. 1 ст. 404 КПК України, враховуючи, що фактичні обставини справи ніким не оспорювалися і докази щодо них на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджувалися, висновки суду першої інстанції щодо цих обставин перевірці апеляційним судом не підлягають.
Виходячи з визнаних судом доведеними фактичних обставин справи, дії ОСОБА_6 кваліфіковані зач.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, та, оскільки в апеляційній скарзі не оспорюється кваліфікація дій обвинуваченого, ці обставини апеляційним судом не перевіряються.
Призначене районним судом покарання окремо за даний злочин та застосування принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим в апеляційній скарзі не оспорюється.

Стосовно доводів апеляційної скарги з приводу неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, судова колегія їх знаходить обґрунтованими.

Так, обвинуваченого ОСОБА_6 оскаржуваним вироком визнано винним у вчиненні одного епізоду кримінального правопорушення, яке мало місце 07 серпня 2014 року, тобто до постановлення відносно ОСОБА_6 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя попереднього вироку від 01 вересня 2015 року.

Згідно ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

За наведених обставин місцевий суд повинен був призначити обвинуваченому покарання тільки з застосуванням положень ч.4 ст. 70 КК України.

Натомість, районним суд спочатку призначив покарання відносно ОСОБА_6 з застосуванням положення ч.1 ст. 70 КК України, що в даному випадку є зайвим.

Враховуючи викладене, колегія суддів, у відповідності до вимог ст. 408 КПК України, вважає за необхідне змінити остаточно призначене ОСОБА_6 за сукупністю злочинів покарання, не змінюючи при цьому принципу поглинення покарання.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 07 грудня 2015 року відносно ОСОБА_6 , засудженого за ч.2 ст. 185 КК України, в частині призначення остаточного покарання змінити.

Вважати ОСОБА_6 остаточно засудженим на підставі ч.4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 5 років 1 місяць, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного ОСОБА_6 вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 07 грудня 2015 року більш суворим покаранням, призначеним вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 вересня 2015 року.

В іншій частині вирок Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 07 грудня 2015 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня оголошення , а засудженим, що утримується під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4