Справа № 606/1866/16-к

УХВАЛА
25 листопада 2016 року м. Теребовля
В судовому засіданні ОСОБА_5 скаргу підтримує повністю з мотивів, які у ній наведенні.В обґрунтування скарги посилається на ті обставини, що йому кримінальним правопорушенням, завдана як моральна, так і матеріальна шкода, оскільки рішенням Теребовлянського міськвиконкому від 29.09.1999 року йому передано земельну ділянку у приватну власність для будівництва та обслуговування гаража. В 2000 році ОСОБА_3 на вказану земельну ділянку було виготовлено акт на право приватної власності на землю. У 2009 році Теребовлянською міською радою прийнято рішення № 1985 та надано дозвіл ОСОБА_6 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Однак, при винесенні даного рішення посадові особи Теребовлянської міської ради не врахували права власності ОСОБА_3 та надали частину його земельної ділянки ОСОБА_6 . Скаржник вказав, що посадові особи Теребовлянської міської ради, внісши неправдиві дані в документи, на підставі яких виділялася земельна ділянка ОСОБА_6 , завдали йому як моральної шкоди, яка виражається в тому, що скаржник змушений звертатися як в правоохоронні так і в судові органи для відновлення свого порушеного права, тобто прикладати додаткових зусиль, що негативно відображається на його здоров`ї, нормальній організації праці. Крім того, матеріальна шкода відображається в тому, що ним зроблені затрати на виготовлення технічної документації, оформлення свого права власності, однак побудувати гараж не має змоги так як частина ділянки відведена ОСОБА_6 . Крім того скаржник відмітив, що 15.01.2015 йому була надана памятка про процесуальні права та обов`язки потерпілого, копію якої він долучив до матеріалів скарги, однак в матеріалах кримінального провадження пам`ятки з невідомих причин не має.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення скаржника ОСОБА_3 в судовому засіданні, оглянувши матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що 24 жовтня 2016 року ОСОБА_3 подав заяву про визнання його в кримінальному провадженні в якості потерпілого.
Як слідує з копії пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, 15 січня 2015 року слідчим СВ Теребовлянського РВ УМВС У в Тернопільській області ОСОБА_7 було вручено ОСОБА_3 пам`ятку про права та обов`язки потерпілого.
У відповідності до ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженню може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.
Однак, в оскаржуваній постанові старшим слідчим неналежним чином обґрунтовано відмову в задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні, зважаючи на те, що кримінальне провадження розслідується за його заявою з приводу можливого підроблення посадовими особами Теребовлянської міської ради документів, що стосуються передачі у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_6 , внаслідок чого захоплено частину земельної ділянки належної на праві власності ОСОБА_3 , неналежним чином при допиті ОСОБА_3 з`ясовано факт нанесення шкоди і в чому вона виражається.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1