Справа№751/8667/16-к
Провадження №1-в/751/812/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2016 року м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю:

засудженої ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

представника ЧВК-44 ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові в приміщенні суду, у режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Чернігівської виправної колонії № 44, кримінальне провадження за клопотанням засудженої ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в :

02.09.2016 року до Новозаводського районного суду м. Чернігова надійшло клопотання засудженої ОСОБА_2 з проханням застосувати відносно неї умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, згідно ст. 81 КК України.

В судовому засіданні засуджена клопотання про умовно-дострокове звільнення підтримала, посилаючись на обставини, викладені в ньому. Пояснила, що вона працює в силу своїх можливостей, приймає участь у культурно-масових заходах. Просить надати їй шанс на виправлення , застосувавши умовно-дострокове звільнення.

Захисник засудженої просила задовольнити клопотання засудженої, оскільки характеристика відносно неї не є негативною, вона постійно працює не дивлячись на те, що хворіє.. Також, відносно засудженої не застосовувались стягнення.

Представник ЧВК-44 в судовому засіданні заперечила щодо застосування відносно засудженої умовно-дострокового звільнення, зазначила, що її поведінка не є сумлінною. Засуджена тільки перед настанням строку застосування пільги почала краще працювати, їй відмовлено у застосуванні змін умов тримання , щодо заміни невідбутої частини покарання та щодо застосування умовно-дострокового звільнення.

Прокурор висловив думку, що клопотання не підлягає задоволенню з тих підстав, що засуджена неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за однорідні злочини, за злочини проти власності та злочини в сфері обігу наркотичних засобів, за які до неї застосовувався іспитовий строк, але засуджена висновків для себе не зробила. Вину в скоєному злочині не визнала. З урахуванням досліджених матеріалів, її поведінка не є сумлінною.

Заслухавши пояснення засудженої, думку захисника, представника ЧВК № 44 та прокурора, дослідивши матеріали даного провадження, матеріали особової справи засудженої № 108-О-14, суд дійшов висновку, що клопотання засудженої не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

ОСОБА_2 відбуває покарання за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.11.2014 року, згідно якого вона визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 1, 71 КК України та призначено їй остаточне покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Згідно ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16.01.2016 року, зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 14.08.2014 року по 16.12.2014 року, з розрахунком один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку покарання - 17.04.2014 року.

Кінець строку покарання 13.01.2018 року.

Згідно висновку характеристики на засуджену ОСОБА_2 від 08.092016 року , засуджена своєю поведінкою та ставленням до праці не довела своє виправлення, враховуючи що засуджена на протязі відбування покарання в установі не проявляє ініціативи у покращенні своїх показників в суспільно-корисній праці, не приймає участь у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально-корисну ініціативу в організації суспільного життя відділення та не входить до складу ради колективу засуджених відділення. Засуджена має третю судимість, попередні дві судимості за однорідні злочини, за які до неї застосовувався іспитовий строк, але висновків для себе не зробила та скоїла нові злочини і була направлена у місця позбавлення волі, провину у скоєному злочині згідно вироку не визнала, не засуджує себе за минулий спосіб життя, що свідчить про стійке небажання виправитись, тому адміністрація установи не має впевненості у її подальшій право слухняній поведінці, тому вважають, що ОСОБА_2 не заслуговує на умовно-дострокове звільнення згідно ст. 81 КК України.

Згідно психологічної характеристики на засуджену ОСОБА_2 від 08.09.2016 року засуджена переоцінила роль власних помилок у минулому, але недостатньо відчуває відповідальність за те, як склалось її життя. Має позитивні плани щодо свого майбутнього, але не впевнена, що здатна дотримуватись правослухняної поведінки без стороннього контролю. Засуджена ОСОБА_2 хоча і усвідомлює свою провину, але прагнення поводитись відповідно до загально прийнятних соціальних норм в неї слабке. На даний час вона не готова до ведення самокерованого право слухняного способу життя.

При вирішенні питання про застосування відносно ОСОБА_2 умовно-дострокового звільнення, суд враховує, що згідно вироку за яким засуджена відбуває покарання кінцевий строк покарання - 17.05.2018 року. Після застосування до засудженої Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення» від 26.11.2015 року та ч. 5 ст. 72 КК України, кінець строку покарання склав 13.01.2018 року. Станом на 15.09.2016 року засудженій залишилось відбувати 1 рік 3 місяці 28 днів.

Також, суд враховує, що до засудженої ОСОБА_2 двічі застосовувався іспитовий строк, але засуджена висновків для себе не зробила, та скоїла нові злочини, що свідчить про стійке небажання виправитись. За час відбування покарання засуджена не зарекомедувала себе з позитивної сторони, своєю поведінкою та ставленням до праці не довела своє виправлення.

10.09.2015 року комісією установи розглянуто питання щодо застосування зміни умов тримання згідно ст..ст. 100, 101 КВК України відмовлено, не стає на шлях виправлення.

11.02.2016 року комісією розглянуто питання щодо застосування заміни невідбутої частини строку покарання більш м`яким згідно ст.. 82 КК України відмовлено, не стала на шлях виправлення.

08.09.2016 року комісією розглянуто питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення згідно ст.. 81 КК України відмовлено, своєю поведінкою та ставленням до праці не довела своє виправлення.

Тому, суд дійшов висновку, що засуджена ОСОБА_2 не довела своє виправлення, застосування відносно неї умовно - дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 342-380, 395, 537, 539 КПК України, враховуючи роз`яснення постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суд

Ухвалив:
У задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

На ухвалу суду протягом семи діб з дня її оголошення прокурор, засуджена та адвокат вправі подати апеляції до апеляційного суду Чернігівської області.

Суддя ОСОБА_1