Справа № 551/144/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2016 року селище Шишаки

Слідчий суддя Шишацького районного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4
скаржника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Шишаки Полтавської області скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,
В обґрунтування своєї скарги зазначив, що постанова про закриття кримінального провадження за відсутністю складу злочину винесена слідчим передчасно та підлягає скасуванню, оскільки слідчим досудове розслідування проведено неповно та не дана правова оцінка всім зібраним доказам, а висновок про відсутність в діях ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ознак складу злочину нібито через існування між учасниками конфлікту цивільно правових відносин є помилковим. Крім того під час досудового розслідування слідчий допустив ряд процесуальних порушень, зокрема не залучив ОСОБА_8 , якій кримінальним правопорушенням було завдано шкоду, до участі у справі в якості потерпілої, допитавши її в якості свідка, проігнорував клопотання заявника про його особисту участь у допиті свідків, чим порушив вимоги ст.ст. 55, 56, 58, ч.6 ст. 223 КПК України.
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_5 свою скаргу підтримав, просив скасувати постанову про закриття кримінального провадження оскільки слідство проведено з порушенням вимог, щодо його повноти, всебічності та об`єктивності. Надав пояснення аналогічні викладеним ним у скарзі.
Прокурор та слідчий вважали, що скарга є безпідставною, а отже задоволенню не підлягає, оскільки в діях учасників конфлікту, з приводу якого було відкрито кримінальне провадження, наявні лише цивільно-правові відносини та відсутній склад злочину.
Заслухавши пояснення скаржника та слідчого, з`ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи та кримінального провадження слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги виходячи з наступного.
Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 27 серпня 2014 року, яке 01 квітня 2015 року набрало законної сили, житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 було визнано спільною власністю подружжя та в порядку поділу об`єкта спільної власності подружжя за ОСОБА_9 та ОСОБА_10 визнано право власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку за кожним (а.с.к.п. 8-13).

12 серпня 2015 року в черговій частині Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області зареєстровано письмову заяву ОСОБА_5 , представника ОСОБА_11 про те, що 01 серпня 2015 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не пустили до домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 співвласницю даного будинку ОСОБА_8 (а.с. 12).

13 серпня 2015 року відомості по даному факту були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000363, з попередньою правовою кваліфікацією діяння за ст.356 КК України, а проведення досудового розслідування доручено слідчому СВ Шишацького РВ УМВС ОСОБА_4 (а.с.).

29 вересня 2015 року слідчим ОСОБА_12 винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, за відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України (а.с.к.п.31-32).

Вищевказана постанова була скасована постановою прокурора Шишацької районної прокуратури ОСОБА_3 від 20.10.2015, в зв`язку з неповнотою проведення досудового розслідування, зокрема не були допитані безпосередні учасники події ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (а.с.к.п. 37-38).

Після проведення допиту в якості свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , які вчинення протиправних дій відносно ОСОБА_13 заперечили, слідчим Шишацького відділення поліції ОСОБА_4 22 грудня 2015 року повторно винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, за відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України (а.с.5-6).

Своє рішення слідчий поміж іншого мотивував тим, що між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 існують цивільно-правові відносини з приводу спільної часткової власності на будинок по АДРЕСА_1 та в силу норм ЦК України остання позбавлена можливості здійснювати відчуження будинку без дозволу іншого співвласника, який такого дозволу не надавав до остаточного вирішення справи судом апеляційної інстанції, а отже жодної шкоди правам ОСОБА_8 завдано не було. Крім того в ході допиту учасників події ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які є представниками за довіреністю співвласника будинку ОСОБА_9 останні заперечили вчинення ними будь-яких протиправних дій по відношенню до ОСОБА_13 .

З вищевказаним висновком погодитись не можна. Так, згідно рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 27 серпня 2014 року, яке 01 квітня 2015 року набрало законної сили, ОСОБА_14 , є власницею 1/2 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 , що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 38078573 від 26.05.2015 (а.с.11).

Враховуючи вищевикладене остання має рівне з іншим співвласником ОСОБА_9 право володіти, розпоряджатись та користуватись своєю часткою у спільному майні.

Відповідно до приписів ст. 41 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Таким чином факт чинення перешкод ОСОБА_8 у відвідуванні домоволодіння що є її частковою власністю, в першу чергу порушує її конституційне право власності, а отже висновок слідчого про те, що жодної істотної шкоди її правам задано не було є хибним.

Зі змісту норм ст.ст. 237-238 ЦК України випливає, що представництво за довіреність має місце лише щодо вчинення правочинів тобто дій, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а отже вчинення повіреним інших дій в тому числі тих, що порушують права іншої особи в інтересах довірителя або у власних інтересах виходить за межі цивільно-правових відносин.

Крім того згідно вимог ч. 2 ст. 8 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Досудове розслідування визнається закінченим , якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих (розшукових) або негласних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, які виникли, не залишалась неперевіреною, тобто коли виконані вимоги ст. 91 КПК України про встановлення обставин, які підлягають доказуванню слідчим, прокурором у кримінальному провадженні.

Як слідує із приписів ст.ст. 93, 223, 224 КПК України збирання доказів стороною обвинувачення здійснюється переважно шляхом проведення слідчих (розшукових) дій, одним з видів яких є допит.

В супереч вищевказаним нормам слідчий протиріччя у показаннях сторін у справі не усунув, в супереч заявленому 17 серпня 2015 року заявником ОСОБА_15 клопотанню. його присутність при проведенні допиту свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не забезпечив (а.с.к.п. 25).

При цьому, взявши до уваги показання лише однієї сторони ( ОСОБА_9 , в ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ) та не мотивувавши належним чином причину відхилення показань іншої сторони ( ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_16 ), прийшов до передчасного висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Крім того в супереч змісту ст. 477 КПК України слідчий не запропонував (роз`яснив право) ОСОБА_17 подати заяву про вчинення кримінального правопорушення саме відносно неї та не залучив останню до участі у кримінальному провадженні в якості потерпілої особи.

Вказані обставини свідчить про те, що досудове розслідування проведено з порушенням вимог КПК України, щодо його повноти, всебічності та об`єктивності, а отже висновки слідчого відображені у постанові про закриття кримінального провадження є передчасними, оскільки не в повній мірі відповідають фактичним обставинам справи.

В зв`язку з викладеним, приходжу до висновку, про необхідність скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 7, 25, 303-304, 307, 336 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити.

Постанову слідчого Шишацького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 22 грудня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000363 від 13 серпня 2015 року скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом 5 днів з дня її оголошення, а особами, що не були присутні в судовому засіданні протягом того ж строку з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_18 Сиволап