Провадження № 1-кс/201/6484/2016
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2016 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська
у складі: головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
Скаржник надав заяву, в якій просив скаргу задовольнити та розглядати її за його відсутності, що з урахуванням ч. 6 ст. 9 КПК України, дозволяє суду застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі скаржника, з метою прийняття процесуального рішення у ній в розумні строки.
Представник Жовтневого ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області та Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 в судове засідання не з`явилися, про дату, місце та час судового засідання були повідомлені належним чином, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Суд, дослідивши матеріали скарги, вважає, що її слід задовольнити, при цьому виходячи з наступного.
Судом установлено, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2016 року зобов`язано Жовтневий ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області виконати вимоги ст. 214 КПК України за заявою ОСОБА_3 від 08 лютого 2016 року.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Згідно з вимогами ст. 221 КПК України слідчий, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню.
Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.
Статтею 28 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про те, що скарга на бездіяльність слідчого підлягає частковому задоволенню у зв`язку з порушенням слідчим вимог КПК України та невирішеннням у встановленому законом порядку клопотань ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні.
Що стосується інших вимог скарги, то вони задоволенню не підлягають, оскільки відносяться до виключної компетенції слідчого і повинні вирішуватися ним за наслідками розгляду клопотання про визнання особи потерпілою. Клопотання про здійснення інших процесуальних дій подавалися скаржником ще до внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а тому він має право ініціювати проведення указаних в клопотанні дій вже на стадії досудового розслідування.
До того ж, слід зазначити, що скаржником заявлено вимоги про зобов`язання Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 вчинити певні дії. Проте такі вимоги не підлягають вирішенню Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, зважаючи на правила територіальної підсудності та місцезнаходження цього органу.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 220, 303, 307, 376 КПК України, суд
Скаргу задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1