Справа № 188/249/16-к
Провадження № 1-кп/188/39/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудового розслідування за № 0000068 від 27.01.2016 року, з обвинувальним актом, що надійшов 29.02.2016 року від заступника керівника Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коханівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, не одружений, раніше судимий:

11.03.2010 року засуджений Петропавлівським районним судом за ч 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;

27.01.2015 року засуджений Петропавлівським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим 2 роки;

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 26.01.2016 року приблизно о 21.00 годині, знаходячись поряд з домоволодінням ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне повторне викрадення чужого майна, з корисливих намірів, переконавшись, що поряд нікого немає та за його діями ніхто не спостерігає, через хвіртку проник до подвір`я вказаного домоволодіння, де шляхом відчинення вхідних дверей літньої кухні за допомогою клямки, яка вмонтована в двері, зайшов всередину приміщення, проникнувши тим самим до приміщення літньої кухні, звідки таємно, повторно, як особа, що раніше вчиняла викрадення чужого майна, викрав, винісши на двір по черзі у руках 2 мішки з пшеничним борошном вищого сорту загальною вагою 90 кг вартістю 8 гривень за 1 кг, що належить ОСОБА_5 , які, поклавши на власні санчата, витяг з території домоволодіння ОСОБА_5 , спричинивши тим самим потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 720 грн..

Допитаний судом в якості обвинуваченого ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та показав, що він 26.01.2016 року приблизно о 21.00 годині з домоволодіння ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 таємно викрав 2 мішки борошна з приміщення літньої кухні та вивіз їх на своїх санчатах.

На підставі ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд врахував, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, та з`ясував, чи правильно розуміють вони зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Потерпілий ОСОБА_5 подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення, доведена в повному обсязі, а він є таким, що підлягає кримінальному покаранню.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Пом`якшуючих покарання обставин, передбачених ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обтяжуючих обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

У відповідності зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченою, відноситься до тяжких злочинів, особи обвинуваченого характеризується задовільно за місцем проживання, він не перебуває на обліку у нарколога і психіатра.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений в період звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком повторно вчинив тяжкий злочин проти власності, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства і вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі у межах, визначених санкцією ч. 3 статті 185 КК України.

Крім того, остаточне покарання слід призначити із застосуванням ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднавши не відбуте покарання за попереднім вироком.

Запобіжний захід обвинуваченому не доцільно змінювати з домашнього арешту на тримання під вартою, оскільки, як вважає прокурор і суд з цим погоджується, він є достатнім для запобігання ризику ухилення обвинуваченого від покарання, призначеного вироком суду, тому цей запобіжний захід слід продовжити на 60 днів, але не більше, ніж до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання засудженому слід обчислювати з моменту його затримання в порядку виконання вироку.

Завдана злочином шкода потерпілому відшкодована, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речовий доказ дитячі санчата, які постановою слідчого визнані знаряддям злочину і згідно з квитанцією №383 зберігаються в камері зберігання речових доказів Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області, слід конфіскувати (а.с.62-63).

Речові докази два мішки борошна вагою 90 кг, що згідно з розпискою зберігаються у потерпілого, який є їх власником, слід залишити йому (а.с.43-44).

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на проведення товарознавчої експертизи викраденого майна згідно з актом здачі-приймання висновку судового експерта №957-16 складають 123 гривень 00 копійок ( а.с.37) і підлягають стягненню на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 374, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати не відбуте покарання за вироком Петропавлівського районного суду від 27.01.2015 року і призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту продовжити на 60 днів, але не більше, ніж до набрання вироком законної сили .

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його затримання в порядку виконання вироку.

Речовий доказ дитячі санчата, які згідно з квитанцією №383 зберігаються в камері зберігання речових доказів Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області, конфіскувати (а.с.62-63).

Речові докази два мішки борошна вагою 90 кг, що згідно з розпискою зберігаються у потерпілого ОСОБА_5 , залишити йому (а.с.43-44).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 123 (сто двадцять три) грн. 00 копійок.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1