Справа № 716/1315/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.11.2016 року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Заставна кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000281 від 14.09.2016 р. за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, не одруженого, працюючого електромонтером ППФ «Фенікс ВТ», раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 02.09.2016 року біля 00:10 год., знаходячись на вул. 30-річчя Перемоги в с. Горішні Шерівці Заставнівського району Чернівецької області, на грунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправне значення своїх дій, підійшов до ОСОБА_5 , після чого наніс їй удар рукою в ділянку обличчя, від чого остання впала землю. Перебуваючи на землі, ОСОБА_4 наніс ОСОБА_5 ще декілька ударів ногами по різних частинах тіла. Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_5 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: синців в вилецевій ділянці зліва з переходом на ліву скроню, по зовнішній поверхні правого плеча в середній третині, садна по передній поверхні лівого колінного суглобу, які відповідно до висновку експерта №274-Е від 12.09.2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, щиросердечно розкаявся та надав суду показання про те, що упродовж тривалого часу він зустрічався із ОСОБА_6 , з якою у них в травні 2016 року мало відбутися весілля. Проте, вони посварилися, у зв`язку із чим не одружилися та в даний час перебувають в неприязних стосунках і не спілкуються. В той вечір з 01 на 02 вересня 2016 року він повертався додому на своєму автомобілі біля домогосподарства, в якому проживає ОСОБА_5 . Посеред дороги він зупинився, оскільки попереду побачив синій автомобіль марки Мерседес, із салону якого вийшла ОСОБА_5 та підійшла до його автомобіля. Між ними розпочалася розмова, він вийшов із свого автомобіля. Під час спілкування ОСОБА_5 почала ображати його та погрожувати, через що він не стримався та вдарив ОСОБА_7 правою рукою в ліву сторону обличчя. Від удару вона впала на землю. Коли вона намагалася встати, він штовхнув її ногою та вдарив декілька раз по тілу. В подальшому він сів в автомобіль та поїхав додому.

Потерпіла ОСОБА_5 надала суду показання про те, що ОСОБА_4 добре знає, оскільки тривалий час із ним зустрічалася. Однак до подій, які відбувалися у вечорі з 01 на 02 вересня вони не спілкувалися оскільки посварилися. 01 вересня 2016 року біля 23 години на її мобільний телефонував зателефонував ОСОБА_4 . Під час розмови між ними виникла сварка, через що вона сказала ОСОБА_4 що зараз до нього під`їде. Вони зустрілися неподалік іі будинку, куди вона під`їхала на автомобілі ОСОБА_8 , який її залишив. Вона підійшла до ОСОБА_4 , який перебував в своєму автомобілі, запропонувала вийти із автомобіля. Між ними почалася неприємна розмова, в ході якої вони обмінювалися словесними образами. Під час сварки ОСОБА_4 несподівано наніс їй удар рукою в обличчя та штовхнув в тулуб, він чого вона впала на землю. Після падіння ОСОБА_4 продовжував наносити їй удари в груди та тулуб. Коли вона піднялася, то ОСОБА_4 схопив її за волосся та штовхнув у кювет, де вона вдарилася головою. Коли ОСОБА_4 поїхав, вона піднялася та пішла додому, про конфлікт повідомила свою тітку, яка викликала поліцію.

Показання обвинуваченого та потерпілої відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються. Сумнівів в достовірності та щирості цих показань немає, тому судове слідство було обмежено допитом обвинуваченого, потерпілої та даними, які характеризують особу обвинуваченого, дослідженням висновку експерта №274-Е від 12.09.2016 року, згідно якого у потерпілої ОСОБА_5 мали місце тілесні ушкодження у вигляді синців у вилецевій ділянці зліва з переходом на ліву скроню, по зовнішній поверхні правого плеча в середній третині, садна по передній поверхні лівого колінного суглобу. Дані тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих предметів, або при ударах об такі, цілком можливо при обставинах, які описані в постанові і на які вказала ОСОБА_5 , наслідок нанесення їй ударів руками та ногами, а також при падінні з прискоренням на землю внаслідок удару, можуть відповідати терміну на 02.09.2016 року і відносяться до розряду легких тілесних ушкоджень. Кількість нанесених ударів не менше двох. Вище описані ушкодження не характерні для самовільного падіння потерпілої з положення стоячи.

Таким чином, вина ОСОБА_4 у вчиненому кримінальному правопорушенні пітверджується його показаннями та потерпілої, а також належно зібраними по справі доказами, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження, які відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним досліджувати в судовому засіданні.

Проаналізувавши та оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю. Дії обвинуваченого кваліфіковані правильно за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки в ході судового слідства було встановлено, що він вчинив умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

При обранні ОСОБА_4 виду покарання суд враховує, що вчинений злочин належить до злочинів невеликої тяжкості. Обвинувачений повністю визнав свою вину, своїми показами сприяв розкриттю злочину, щиро розкаявся в скоєному, що судом визнаються як обставини, які пом`якшують його покарання.

Суд враховує обставини вчинення злочину, а також особу винного, що він раніше не судимий, працевлаштований, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, відсутність претензій матеріального характеру з боку потерпілої та її бажання суворо покарати обвинуваченого.

Суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства та йому належить призначити покарання у виді штрафу у максимальному розмірі, встановленому санкцією статті, що передбачає відповідальність за вчинений ним злочин.

Цивільний позов потерпілою по справі не заявлявся. Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 366-376, 395, 532 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч. 1 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Заставнівський районний суд Чернівецької області.

Суддя ОСОБА_9