Справа № 1-1/11
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.05.2016 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Свобода Берегівського району, проживає за адресою АДРЕСА_1 , освіта: середня, громадянство України, раніше судимого 04.03.1999 р. за ст. 106 ч.1 КК України 1960 р Берегівським районним судом Закарпатської області до одного року позбавлення волі, -
В С Т А Н О В И В:
Органом досудового слідства ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення індивідуального майна громадян, що завдало значної матеріальної шкоди потерпілому, скоєне з проникненням у житло, за наступних обставин: ОСОБА_4 , 15 січня 2000 року приблизно 21:00, навмисно, з метою заволодіння індивідуальним майном, таємно, шляхом розбиття скла на вхідних дверях, проник в будинок гр. ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 , звідки викрав 3 308 доларів США, що по курсу національного банка станом на 15.01.2000р. складає 17 946,89 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_5 значний матеріальний збиток.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.3 ст. 140 КК України (1960року).
14.03.2000 року обвинувальний висновок з матеріалами кримінальної справи надійшов до суду.
05.04.2000 року Ужгородським районним судом постановлено вирок, яким ОСОБА_4 визнано винним за ч.3 ст. 140 КК України (1960) і призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності, застосовано ст.. 46-1 КК України і відстрочено виконання вироку в частині основного покарання строком на два роки зі сплатою штрафу в розмірі 700 гривень.
14.11.2000 року президією Закарпатського обласного суду, вирок Ужгородського районного суду від 05.04.2000 року скасовано із-за неправильності застосування ст. 46-1 КК України та м`якості покарання та направлено на новий розгляд.
27.11.2000 року обвинувальний висновок з матеріалами кримінальної справи надійшов до суду з постановою президії Закарпатського обласного суду від 14.11.2000 року для розгляду.
Під час судового розгляду, постановою суду від 13.12.2000 року обвинуваченого ОСОБА_4 оголошено в розшук.
22.02.2016 року на адресу суду відомості із Берегівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим провадження по справі було поновлено.
Згідно п.8 ч.1 ст. 6 КПК України (1960), кримінальну справу не може бути порушено, а порушена справа підлягає закриттю: щодо померлого, за винятком випадків, коли провадження в справі є необхідним для реабілітації померлого або відновлення справи щодо інших осіб за нововиявленими обставинами.
Згідно до ст. 248 КПК України (1960), при наявності обставин, передбачених статтею 6, частиною, першою статті 7, статтями 7-1, 7-2, 8, 9, 10 і 11-1 цього Кодексу, суддя своєю мотивованою постановою закриває справу, скасовує запобіжні заходи, заходи забезпечення цивільного позову і конфіскації майна, а також вирішує питання про речові докази, зокрема про гроші, цінності та інші речі, нажиті злочинним шляхом.
В судові засідання 15.03.2016 року, 04.04.2016 року, 27.04.2016 року, 24.05.2016 року потерпілий не з`явився. Встановити коло спадкоємців обвинуваченого ОСОБА_4 не вдалося.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується за вчинення злочину передбаченого ч.3 ст. 140 КК України (1960), за кваліфікованими ознаками: таємне викрадення індивідуального майна громадян, поєднана з проникненням у житло.

Вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними на досудовому слідстві матеріалами, зокрема заявою ОСОБА_6 про вчинення злочину, протоколом огляду міста події, протоколом добровільної видачі, протоколом огляду речових доказів, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_5 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , протоколом допиту обвинуваченого ОСОБА_4 , протоколом відтворення обстановки і обставин події за участю ОСОБА_4 , протоколами допитів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Санкцією ч.3 ст. 140 КК України (1960), передбачено позбавлення волі на строк від трьох до десяти років з конфіскацією майна або без конфіскації.

01.09.2001 року втратив чинність Кримінальний кодекс Української РСР від 28 грудня 1960 року.

Відповідно до ч.3 ст. 5 КК України (2001), закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Відповідно до КК України (2001), таємне викрадення чужого майна (крадіжка) кваліфікується за ст. 185, ч.3 цієї статті передбачена кваліфікуюча ознака: крадіжка, поєднана з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або що завдала значної шкоди потерпілому, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

За таких обставин, враховуючи, що закон про кримінальну відповідальність 2001 року пом`якшує кримінальну відповідальність у порівнянні з законом про кримінальну відповідальність від 1960 року, за яким досудовим слідством кваліфіковані дії ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України (2001).

Вивчивши матеріали справи, вивчивши зазначені матеріали, що надійшли до суду, вислухавши думку прокурора, який вважав, що провадження відносно ОСОБА_4 підлягає до закриття у зв`язку із смертю останнього, суд дійшов до висновку про необхідність закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку з його смертю, що підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами: лікарським свідоцтвом про смерть № 34 від 17.03.2014 Берегівського районного відділення Закарпатського облбюро СМЕ.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 6, ст. 248 КПК України (1960), суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку з його смертю.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1