П О С Т А Н О В А

20 липня 2012 року Білоцерківський міськрайонний суд у складі:

головуючий суддя Мезін В. Б. ,

з участю прокурора Пікуля О.О. захисника ОСОБА_1, при секретарі Шурашкевич Г.М.

розглянувши подання слідчого про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1,уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_2.українцю,гр.України,жителю ІНФОРМАЦІЯ_3

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 обвинувачується в незаконному збуті наркотичних засобів.

Згідно з матеріалами справи ОСОБА_2 12.06.2012 року о 18 год. 10 хв., перебуваючи в першому підїзді буд.№ 2 по вул..Декабристів в м.Б.Церква незаконно збув 2 мл. наркотичного засобу особі під вигаданим прізвищем Захаров, котра за дорученням працівників міліції здійснювала оперативну закупівлю у нього вказаного наркотичного засобу.

21.06.2012 року за вказаним фактом незаконного збуту невстановленою слідством особою наркотичного засобу порушено кримінальну справу № 02-8712 за ст. 307 ч.1 КК України.

17.07.2012 року за даним фактом порушено кримінальну справу за ст. 307 ч. 1 КК України безпосереденьо щодо ОСОБА_2В,

У своєму поданні слідчий, у провадженні котрого перебуває вказана кримінальна справа, просить обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, мотивуючи подання тим, що ОСОБА_2 ніде не працює та не має постійного заробітку, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину і, перебуваючи на волі, може перешкоджати встановленню істини у справі, ухилятися від слідства та суду, продовжувати злочинну діяльність.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення обвинуваченого, міркування прокурора, думку захисника, вважаю подання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_2 дійсно підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за який передбачає позбавлення волі на строк понад 6 рокі.

Разом з тим взяття під варту, як зазначено в роз?ясненнях Верховного суду України, наведених у постанові № 4 Пленуму ВСУ від 25.04.2003 року Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства, є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв??язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 149 КПК України, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов?язків, що випливають із ч. 2 ст. 148 КПК України, і його належної поведінки.

Взяття під варту, згідно вказаних роз?яснень, на стадіях дізнання і досудового слідства застосовується лише у випадку, коли особа підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, і коли є достатні підстави вважати, що ця особа може ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі чи продовжувати злочинну діяльність.

З матеріалів даної кримінальної справи вбачається, що ОСОБА_2 не судимий, має сім?ю та постійне місце проживання, неповнолітню дитину,як особистість за місцем проживання характеризується позитивно.

Доводи слідчого про те, що ОСОБА_2В, перебуваючи на волі, може перешкоджати встановленню істини у справі, ухилятися від слідства та суду, продовжувати злочинну діяльність. Жодних даних на підтвердження цих доводів слідчим не наведено.

На переконання суду, забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_2В, та виконання останнім процесуальних обов?язків можуть інші, менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 149 КПК України.

За таких обставин подання слідчого про обрання ОСОБА_2В, запобіжного заходу у виді арешту є необгрунтованим. Тому суд не вбачає підстав для задоволення цього подання.

А тому, на підставі викладеного, керуючись ст.ст. 165 - 165-2 КПК України, --

П О С Т А Н О В И В :

В поданні про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_2 відмовити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області протягом 3-х діб.

Суддя ОСОБА_3