УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №278/633/14-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 365 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2016 року.
Апеляційний суд Житомирської області у складі суддів:
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
за участі: прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_9 , -
Заслухавши доводи прокурора та потерпілого в підтримання апеляційної скарги зі змінами, доводи сторони захисту в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд, -
Вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 30 жовтня 2015 року обвинуваченого ОСОБА_7 визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, та виправдано за відсутністю в його діях складу цього злочину.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, в тому, що вночі 19 жовтня 2012 року в м. Житомирі він, будучи працівником правоохоронного органу, службовою особою - представником влади, наділеним спеціальними службовими повноваженнями, маючи право затримувати осіб, які вчинили адміністративне правопорушення, та застосувати при цьому міри фізичного впливу, виконуючи свої службові обов`язки по охороні громадського порядку як командир першого оперативного взводу роти міліції особливого призначення «Беркут» УМВС України в Житомирській області, явно перевищив свої службові повноваження при адміністративному доставлянні ОСОБА_6 та вчинив дії, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, які супроводжувались насильством, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого ОСОБА_6 , за відсутності ознак катування, - за наступних обставин.
18 жовтня 2012 року близько 21 години мешканець м. Житомира ОСОБА_6 на законних підставах відпочивав у нічному клубі «Ріо» по вул. Щорса, 135 у м. Житомирі, де вживав алкогольні напої у відведеному для цього місці.
19 жовтня 2012 року близько 02 години до пішого патруля у складі працівників РМОП «Беркут» ОСОБА_10 і ОСОБА_11 звернувся адміністратор нічного клубу «Ріо» ОСОБА_12 , який повідомив, що відвідувач розважального закладу ОСОБА_6 , перебуваючи у нетверезому стані, провокує конфліктну ситуацію та ображає його брутальною лайкою.
О 02 год. 10 хв. в ту ж ніч по спецлінії «102» до чергової частини УМВС України в Житомирській області надійшло звернення ОСОБА_6 про неправомірні дії щодо нього з боку працівників РМОП «Беркут».
Реагуючи на вказане повідомлення, до приміщення нічного клубу «Ріо» на службовому автомобілі прибув патруль РМОП «Беркут» у складі ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .
Безпідставно вбачаючи у діях ОСОБА_6 ознаки адміністративного правопорушення, його було доставлено до обласного наркологічного диспансеру Житомирської обласної ради для освідування стану алкогольного сп`яніння. Фактично ОСОБА_6 адміністративного правопорушення не вчиняв, що підтверджується постановою Богунського районного суду міста Житомира від 06.12.2012 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо останнього закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП (дрібне хуліганство).
Після освідування ОСОБА_6 19.10.2012 року близько 4 години ночі у приміщенні приймального відділення обласного наркологічного диспансеру Житомирської обласної ради у с. Зарічани Житомирського району Житомирської області, капітан міліції ОСОБА_7 умисно, явно вийшов за межі наданого йому права застосовувати заходи фізичного впливу, передбаченого ст. 13 Закону України "Про міліцію", безпідставно схопив ОСОБА_6 , який не вчинив жодного адміністративного правопорушення, за праву руку і різко завів її за спину, обернувши її навколо осі назовні.
Внаслідок вказаного застосування фізичного насильства ОСОБА_7 . ОСОБА_6 було заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді косого гвинтоподібного перелому середньої третини правої плечової кістки з розходженням по лінії перелому та лінійного перелому плечової кістки вище та нижче основного, що не є небезпечними для життя, але призвели до довготривалого розладу здоров`я, чим спричинив потерпілому фізичний біль та образив його особисту гідність, порушивши його конституційне право на особисту недоторканість.
В апеляційній скарзі зі змінами прокурор ОСОБА_5 просить скасувати вирок у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від покарання у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України, та задовольнити цивільний позов прокурора про стягнення з обвинуваченого на користь держави в особі Департаменту бюджету та фінансів Житомирської міської ради 7638 грн. 40 коп. витрат на стаціонарне лікування потерпілого.
Посилаючись на свою оцінку доказів, твердить про доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України.
В запереченнях обвинувачений та його захисник просять апеляційну скаргу прокурора зі змінами залишити без задоволення, а виправдувальний вирок, - без змін.
З матеріалів кримінального провадження видно, що судом першої інстанції були належним чином досліджені всі докази у даному кримінальному провадженні, повно перевірено як версію сторони обвинувачення, так і версію сторони захисту.
За змістом обвинувального акту, перевищення влади в діях ОСОБА_7 виразилося в умисному неправомірному застосуванні фізичного насильства до потерпілого ОСОБА_16 , що не вчиняв будь-якого правопорушення, - безпідставному захопленні правої руки ОСОБА_6 та різкому заведенні її за спину з оберненням навколо осі назовні, внаслідок чого потерпілому було заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді косого гвинтоподібного перелому середньої третини правої плечової кістки з розходженням по лінії перелому та лінійного перелому плечової кістки вище та нижче основного, що не є небезпечними для життя, але призвели до довготривалого розладу здоров`я.
У даному кримінальному провадженні сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів достовірно встановлено, що вночі 19.10.2012 року працівники міліції, в тому числі обвинувачений ОСОБА_17 , за вказівкою чергового Богунського РВ УМВС України в Житомирській області здійснювали адміністративне затримання та доставляння ОСОБА_6 , що перебував у стані алкогольного сп`яніння, у приймальне відділення обласного наркологічного диспансеру Житомирської обласної ради для проведення медичного обстеження на стан сп`яніння, а потім до чергової частини УМВС України в Житомирській області для складання протоколу про вчинення ним в ту ж ніч дрібного хуліганства.
Після цих подій 19 жовтня 2012 року щодо ОСОБА_6 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП.
Судове рішення про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_6 за ст. 173 КУпАП було постановлено суддею Богунського районного суду м. Житомира лише 6 грудня 2012 року. Тому є достовірними показання обвинуваченого про те, що вночі 19 жовтня 2012 року, здійснюючи адміністративне затримання ОСОБА_6 , він не вважав потерпілого таким, що не вчиняв будь-яких правопорушень.
Показання обвинуваченого ОСОБА_17 , свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_15 про те, що після проведення медичного огляду ОСОБА_6 на стан сп`яніння останній відмовлявся виконати їх законні вимоги вийти з приміщення Житомирського облнаркодиспансеру та пройти до службового автомобіля щоб проїхати до чергової частини міліції для складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього, вів себе агресивно, смикав їх за формений одяг, вихопив у ОСОБА_15 з жилету ліхтарик, погрожував розправою за те, що вони привезли його на освідування до нарколога, - підтверджуються даними відеозапису, зробленого з 03 год. 40 хв. по 04 год. 10 хв. 19.10.2012 року на відеокамеру, розташовану в оглядовому кабінеті лікаря-нарколога Житомирського обласного наркодиспансеру.
Згідно цього відеозапису, працівник міліції ОСОБА_13 попередив потерпілого, що у випадку незгоди останнього залишити кабінет, до нього буде застосований фізичний вплив, на що потерпілий належним чином не відреагував та продовжував себе зухвало поводити, зокрема, хапати ОСОБА_18 за формений одяг, намагаючись при цьому заволодіти ліхтариком останнього. У зв`язку з цим, працівниками міліції близько 04 год. 06 хв. до потерпілого була застосована фізична сила, під час застосування якої ОСОБА_19 тримав ОСОБА_6 за ліву руку, а ОСОБА_17 за праву, в результаті чого останнім вдалося вивести потерпілого з оглядового кабінету до коридору, з якого через 1-2 секунди пролунав крик ОСОБА_6 .
Обвинувачений ОСОБА_7 не визнав себе винним у пред`явленому йому стороною обвинувачення обвинуваченні у перевищенні влади, стверджував в суді першої інстанції та в апеляційному суді, що він діяв в межах своїх повноважень працівника міліції відповідно до положень Закону України «Про міліцію», не мав умислу на заподіяння будь-яких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , який викручувався після правомірного застосування до нього загину руки за спину.
Детальні показання обвинуваченого в судовому засіданні, в тому числі при проведенні 3 лютого 2015 року слідчого експерименту за участю потерпілого та судово-медичного експерта, - про обставини застосування ОСОБА_7 больового прийому - загину правої руки ОСОБА_6 за спину коли той намагався дотягнутися рукою до його пістолета, та можливість заподіяння виявленого у потерпілого перелому правої руки, яку він непорушно тримав ззаду в захваті, після виконання вищевказаного больового прийому, внаслідок самовільного різкого обертання та осідання донизу, - обґрунтовано визнані судом першої інстанції достовірними, оскільки вони узгоджуються з висновками судово-медичної експертизи та показаннями судово-медичного експерта ОСОБА_20 у судовому засіданні суду першої інстанції про можливість заподіяння виявленого у потерпілого ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесного ушкодження у вигляді косого гвинтоподібного перелому середньої третини правої плечової кістки внаслідок викручування тіла потерпілого відносно зафіксованої руки.
Після дослідження відеозапису вищевказаного слідчого експерименту у судовому засіданні апеляційного суду сам потерпілий ОСОБА_6 підтвердив, що показання обвинуваченого при відтворенні обстановки та обставин події про обставини спричинення йому тілесних ушкоджень відповідають дійсності, після загину обвинуваченим його правої руки за спину він дійсно продовжував вивертатися та вириватися, внаслідок чого стався перелом його руки.
Ці обставини відповідають іншим достовірним доказам у даному кримінальному провадженні та не спростовуються показаннями свідка ОСОБА_18 під час слідчого експерименту, на які прокурор посилається в апеляційній скарзі.
Таким чином, сукупністю всіх достовірних доказів у даному кримінальному провадженні не спростована версія сторони захисту про те, що при виведенні потерпілого ОСОБА_6 , що перебував у стані алкогольного сп`яніння та підозрювався у вчиненні адміністративного правопорушення, з приміщення Житомирського обласного наркологічного диспансеру обвинувачений ОСОБА_7 , виконуючи свої обов`язки працівника міліції, правомірно застосував до ОСОБА_6 больовий прийом загин правої руки за спину потерпілого, оскільки той намагався дотягнутися до його табельної зброї, після чого ОСОБА_6 став різко вивертатися та вириватися. При цьому обвинувачений не передбачав та не міг передбачити, що внаслідок таких дій самого ОСОБА_6 останньому буде заподіяно середньої тяжкості тілесне ушкодження у вигляді косого гвинтоподібного перелому середньої третини правої плечової кістки.
Таким чином, внаслідок розгляду даного кримінального провадження в суді першої інстанції та в апеляційному суді (з повторною перевіркою доказів) стороною обвинувачення не доведена поза розумним сумнівом винність ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, або злочину, передбаченого ст. 128 КК України, про який твердить прокурор у змінах до апеляційної скарги.
Під час судового розгляду судом першої інстанції було додержано вимог кримінально-процесуального закону, висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_7 складу інкримінованого йому злочину відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються сукупністю достовірних доказів, досліджених у судовому засіданні, та є обґрунтованими.
Виправдувальний вирок суду у даному кримінальному провадженні є законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Підстав для його скасування або зміни немає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 30 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_7 , - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення.
Судді: