Справа № 742/4647/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/405/2016
Категорія - ч. 2 ст. 121 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 травня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001815, за апеляційними скаргами захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11 лютого 2016 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Укурей Чернишевського району Читинської області, громадянина України, не одруженого зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11 лютого 2016 року ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

Ухвалено рахувати строк відбуття покарання ОСОБА_7 з 11 лютого 2016 року та на підставі ст. 72 ч. 5 КК України йому зараховано в строк відбутого покарання час тримання під вартою в період з 26 жовтня 2015 року по 11 лютого 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Не погоджуючись з вироком суду були подані апеляційній скарги в яких:

- обвинувачений ОСОБА_7 не оспорюючи фактичні обставини, доведеність вини та кваліфікацію своїх дій просить призначити йому більш м`яке покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років. Вважає, що судом при призначенні покарання належним чином не було враховано його щире каяття, допомогу слідству та стан здоров`я. Крім того, зазначає, що йому не було надано можливості ознайомитися з матеріалами справи, хоча ним подавалися відповідні клопотання, в зв`язку з чим було порушено право на захист.

- адвокат ОСОБА_8 в поданій в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 апеляційній скарзі просить вирок суду змінити та призначити його підзахисному покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років та зарахувати в строк відбування покарання за даним вироком час попереднього ув`язнення з 26 жовтня 2015 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції врахував не всі обставини, що пом`якшують покарання, не достатньою мірою врахував дані про особу обвинуваченого та обставини, які значно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Зокрема, вказує, що вчинений ОСОБА_7 злочин є одиничним та не відноситься до особливо тяжких і після його скоєння самостійно повідомив родичів загиблої про вчинене, попросив викликати швидку медичну допомогу, міліцію та розповів про обставини скоєного злочину. Крім того, згідно показів доньки потерпілої, свідків, обвинуваченого, потерпіла ОСОБА_9 за життя зловживала спиртними напоями, не працювала, чим провокувала виникнення сварок з обвинуваченим, і на момент смерті перебувала у стані алкогольного сп`яніння, що може слугувати підтвердженням показів ОСОБА_7 про вчинення потерпілою провокативних дій, якими була спровокована сварка та її побиття.

Суд першої інстанції встановив, що 25 жовтня 2015 р., точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння за місцем проживання своєї співмешканки ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_2 , під час сварки, що виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, умисно спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота розриви правої та лівої долонь печінки з розвитком внутрішньочеревної кровотечі (рідка кров в черевній порожнині до 1 л.), крововиливу в навколониркову клітковину справа, закритої травми органів грудної клітки множинні прямі та непрямі переломи ребер з обох сторін з розривом парієнтальної плеври справа з розвитком правостороннього гемотораксу (кров в правій плевральній порожнині 200 мл), множинних синців та саден тулуба; закритої черепно-мозкової травми забійних ран, синців, саден голови, крововиливів в м`які тканини волосистої частини голови, двобічному перелому нижньої щелепи, субарахноїдальних крововиливів правої півкулі головного мозку, забою м`яких тканин носа, множинних синців верхніх та нижніх кінцівок, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя внаслідок чого ОСОБА_9 померла.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подані апеляційні скарги та просили їх задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення поданих апеляційних скарг та просив вирок суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Фактичні обставини, доведеність винуватості та кваліфікація дій обвинуваченого в судовому засіданні суду першої інстанції ніким не оспорюється.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, які досліджені і перевірені в судовому засіданні та об`єктивно оцінені у вироку, ніким із учасників судового провадження не оспорюється, тому в цій частині вирок не перевіряється.

За правильно встановлених у справі фактичних обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_7 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, суд вірно врахував ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, характер нанесених загиблій тілесних ушкоджень, особу обвинуваченого, негативно характеризується за місцем проживання. Прийняв до уваги обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття та обставину, яка обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння і вмотивовано дійшов висновку про можливість призначити ОСОБА_7 покарання в межах встановлених санкцією ч. 2 ст. 121 КК України.

Із цим висновком погоджується колегія суддів, оскільки, судом першої інстанції при винесенні вироку ОСОБА_7 дотримано вимоги ст.ст. 50, 65 КК України, а призначене покарання у визначеному розмірі є достатнім і необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів, відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Всі обставини, на які в апеляційних скаргах посилаються апелянти були враховані судом першої інстанції та колегією суддів апеляційного суду, що і дало змогу призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 121 КК України в межах наближених до мінімальних.

Вирок суду є законний, обґрунтований і справедливий, а тому зміні чи скасуванню не підлягає.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

Одночасно колегія суддів вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_7 на підставі ст. 72 КК України в строк відбування покарання термін його перебування під вартою з 11 лютого 2016 року по 10 травня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11 лютого 2016 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання термін його перебування під вартою з 11 лютого 2016 року по 10 травня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4