Справа № 192/1576/16-к
Провадження № 1-в/192/1329/16
Ухвала
"30" травня 2016 р.смт.Солоне

СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
представників СВК-21 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 (приймає участь у режимі відеоконференції),
його захисника ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду заяву засудженого ОСОБА_7 , 1970 року народження, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_7 засуджений 24.12.2004 року апеляційним судом Миколаївської області за ч.3 ст.187, п.п.6,12 ч.2 ст.115 КК України до позбавлення волі строком на 14 років та відбуває покарання у Солонянській виправній колонії №21 з 20 березня 2013 року.

Строк покарання ОСОБА_7 після зарахування йому ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 26.02.2016 року строку попереднього ув`язнення у відбутий строк покарання за правилами ч.5 ст.72 КК України, закінчується 22.08.2017 року.

18 грудня 2014 року ОСОБА_7 відбув 3/4 частини строку покарання, 16 січня 2015 року адміністративною комісією Солонянської ВК-21 йому відмовлено у підготовці матеріалів про умовно-дострокове звільнення.

24 березня 2016 року засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України.

У судовому засіданні засуджений заяву підтримав та просив її задовольнити,посилаючись на необґрунтованість відмови адміністрації установи у такому звільненні. Пояснив, що він відбув необхідну частину покарання для застосування умовно-дострокового звільнення, має 10 заохочень за підсумками календарних періодів у 2011, 2013, четвертого кварталу 2015 року, в тому числі, й за добросовісне ставлення до праці. Він у колонїї постійно працює в цеху на виробництві установи у денну зміну, а у нічний час охоронцем, тому фізично не може приймати участь у роботі самодіяльних організацій засуджених та організації виховних заходів. Допустив одне порушення режиму утримання, яке погашене у встановленому законом порядку, визнає вину у злочині. Приймав участь в програмах диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», «Фізкультура та спорт». Має зареєстроване місце проживання та намір дотримуватися законослухняної поведінки на волі.

Представник адміністрації Солонянської виправної колонії №21 заперечував проти умовно-дострокового звільнення засудженого. Вказав, що засуджений характеризується задовільно, працює, до праці відноситься задовільно, не проявляє активності. Пояснив, що засуджений дійсно працює на виробництві установи у першу зміну, а з 18 год.30 хв. заступає на роботу сторожем у цеху. У характеристиці зазначено, що ОСОБА_7 безвідповідально ставиться до робіт з благоустрою установи, які передбачені ст.118 КВК України. Раніше, у ЛВК-39 брав участь у програмах виховного впливу, але в СВК-21 участі у програмах не приймає. Засуджені, які працюють на виробництві установи, до робіт з благоустрою не залучаються. Виховні заходи, заходи програм виховного впливу проводяться у денний час, тому ОСОБА_7 не мав обов`язку виконувати роботи з благоустрою в порядку ст.118 КВК, та не мав об`єктивної можливості приймати участь у програмах, в зв`язку з тим, що працював на виробництві у першу та другу зміну. Працюючи сторожем у відділі головного механіка установи, ОСОБА_7 фактично виконував роботи з прибирання території промислової зони, цеху, тобто, з благоустрою установи.
Прокурор заперечував проти задоволення заяви засудженого ОСОБА_7 , уважаючи, що він не довів своє виправлення.
Суд, вислухавши засудженого, представника адміністрації СВК-21, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали з особової справи засудженого, приходить до наступного.

Відповідно до ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання після відбуття певної частини строку, зазначеної у ст.81 КК України, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Із характеристики та довідки про заохочення та стягнення убачається, що ОСОБА_7 допустив одне порушення режиму відбування покарання, яке мало майже місце 12 років тому, а починаючи з 2007 року, ОСОБА_7 заохочено десять разів правами начальника колонії.

ОСОБА_7 працевлаштований слюсарем та сторожем ВГМ, до праці відноситься задовільно, з початку строку відбування покарання безперервно працює у колонії, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, утримує у чистоті та порядку своє спальне місце та тумбочку, виконує роботи із самообслуговування; приймав участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», «Фізкультура та спорт».

Перевіривши доводи сторін наданими сторонами доказами, суд приходить до висновку про наявність необхідних і достатніх, передбачених статтею 81 КК України, підстав для застосування до засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, виходячи за наступного.
Засуджений відбув необхідну частину покарання: ?, для застосування до нього умовно-дострокового звільнення 18.12.2014 року. З колонії максимального рівня безпеки: ЛВК-39 його було переведено до колонії середнього рівня безпеки: СВК-21, як такого, що стає на шлях виправлення, в порядку ст.101 КВК України. Після відмови засудженому судом 02.03.2015 року в умовно-достроковому звільненні пройшло більше року, і після цього поведінка засудженого була сумлінною, він не допустив жодного порушення режиму, добросовісно ставився до праці, за що 26.01.2016 року начальником СВК-21 йому було оголошено подяку.
Суд ураховує поведінку засудженого за увесь час відбування покарання, тому доводи представника адміністрації колонії про те, що ОСОБА_7 не приймав участі в громадському житті засуджених СВК-21, є неспроможними. Окрім того, у судовому засіданні встановлено, що об`єктивно, працюючи у дві зміни, засуджений не повинен був залучатися до робіт з благоустрою та не мав можливості приймати участь у виховних заходах.
Із матеріалів, наданих адміністрацією колонії, копій матеріалів з особової справи засудженого убачається наявність сталої позитивної динаміки у його поведінці, сумлінної поведінки та добросовісного відношення до праці.
Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд

П о с т а н о в и в:

Заяву засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк покарання 1 рік 02 місяці 22 дні.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий