УХВАЛА
іменем України
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
засуджених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянула у режимі відеоконференції у судовому засіданні в м. Києві

22 березня 2016 року кримінальну справу за касаційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, засуджених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_11 на вирок Апеляційного суду Херсонської області від 28 квітня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 7 червня 2012 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рідкодуба Дворічанського району Харківської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодноразово судимого, востаннє за вироком від 03 серпня 2010 року за ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки зі звільненням на підставі ст. 75 КК від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю два роки шість місяців,

засуджено за пунктами 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років, а на підставі ст. 71 КК за сукупністю вироків остаточно призначено покарання сімнадцять років позбавлення волі;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Новоберислава Бериславського району Херсонської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, такого, що не має судимості,

засуджено за пунктами 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк чотирнадцять років;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, такого, що не має судимості,

засуджено за пунктами 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років.

Вирішено питання про речові докази та судові витрати.

За вироком суду ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 визнано винуватими у вчиненні за попередньою змовою групою осіб, які перебували у стані алкогольного сп`яніння, умисного вбивства ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , що відбулося 23 серпня 2011 року, близько 19.00 год. на території колишніх хімічних складів, розташованих на відстані 1 км від с. Веселе Бериславського району Херсонської області. Злочин вчинено за таких обставин.
Під час спільного вживання засудженими, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та вітчимом ОСОБА_8 ОСОБА_12 алкогольних напоїв, між двома останніми виникла сварка та бійка на ґрунті неприязних відносин. Упродовж цього конфлікту засуджені вступили в попередню змову між собою і з метою умисного вбивства ОСОБА_12 та його знайомих ОСОБА_13 й ОСОБА_14 почали їх бити. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 завдали дерев`яними палицями численних ударів ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 . Останній, намагаючись утекти, побіг у напрямку залізобетонного колодязя. Проте, ОСОБА_10 наздогнав його і зіштовхнув у цей колодязь, а потім разом з ОСОБА_9 закидав ОСОБА_13 камінням та цеглою, доки потерпілий не перестав подавати ознак життя. В результаті побиття ОСОБА_14 та ОСОБА_12 втратили свідомість. Після цього ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_14 і перерізав йому горло ножем. Потім він став переслідувати ОСОБА_12 , який вибіг із приміщення на вулицю. ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , за наказом ОСОБА_8 , оточили ОСОБА_12 , якого ОСОБА_8 штовхнув до фундаментної ями у яку спустився сам і завдав уламком азбестової труби та ножем численних ударів по голові й тулубу потерпілого. Далі засуджені витягли ОСОБА_12 з ями та поклали у приміщенні складу на підлогу біля ОСОБА_14 , який не виявляв ознак життя, і ОСОБА_8 , реалізуючи спільний умисел на позбавлення потерпілих життя, завдав ОСОБА_12 та ОСОБА_14 приблизно по 5 ударів ножем по тулубу кожного. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 померли на місці подій. З метою приховання вчиненого вбивства засуджені підпалили приміщення, в якому знаходилися трупи ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , і залишили місце злочину.

Апеляційним судом Херсонської області 28 квітня 2015 року вирок місцевого суду в частині призначеного засудженим покарання скасовано і постановлено свій вирок, яким призначено покарання: ОСОБА_8 -за пунктами 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК у виді довічного позбавлення волі, та на підставі ч. 2 ст. 71 КК за сукупністю вироків, шляхом поглинення покарання визначеного вироком Бериславського районного суду Херсонської області від 3 серпня 2010 року покаранням призначеним цим вироком, визначено остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі; ОСОБА_10 - за пунктами 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК у виді довічного позбавлення волі; ОСОБА_9 - за пунктами 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК у виді довічного позбавлення волі. В решті вирок місцевого суду залишено без зміни.
У касаційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді справи апеляційним судом, просить скасувати вирок цього суду і направити справу на новий апеляційний розгляд через істотне порушення кримінально-процесуального закону. Вважає, що суд апеляційної інстанції не зважив на положення ст. 64 КК, а також усупереч вимогам статей 332-335, 378 КПК 1960 року, призначаючи засудженим покарання - довічне позбавлення волі, не мотивував належним чином свого рішення. Також зазначає, що вирок апеляційного суду, в порушення вимог ст. ст. 334, 378 КПК України не містить формулювання обвинувачення, яке суд визнав доведеним.
У касаційній скарзі з доповненнями, як випливає з їх змісту, засуджений ОСОБА_8 ставить питання про скасування судових рішень та направлення справи на нове розслідування у зв`язку з істотним порушенням кримінально-процесуального закону, неправильним застосуванням кримінального закону. Аргументуючи заявлені вимоги, засуджений стверджує, що суди не дотримались норм КПК 1960 року, неповно, упереджено розглянули справу, не надали належної оцінки доказам, і неправильно встановили фактичні обставини подій; залишили також поза увагою фальшування слідчими органами документів, застосування недозволених методів і порушення його права на захист. Вказує, що його допит під час досудового слідства проводився без присутності захисника, а також апеляційний суд, в порушення закону, не задовольнив його клопотання про призначення захисника. Крім того зазначає, що покарання у виді довічного позбавлення волі судом не вмотивоване.
За змістом касаційної скарги з доповненнями засуджений ОСОБА_9 , посилаючись на неправильне застосування кримінального закону та невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та його особі, порушує питання про скасування вироку апеляційного суду та направлення справи на новий апеляційний розгляд. Вважає, що апеляційний суд призначаючи йому покарання не врахував пом`якшуючих його вину обставин і не навів обґрунтування того, чому він не визнає за можливе застосувати позбавлення волі на певний строк. Тому просить пом`якшити покарання, визначивши його таким, як вирішив суд першої інстанції, тобто у виді позбавлення волі на строк 15 років. Також, на думку ОСОБА_9 , оскаржуваний вирок постановлено з істотним порушенням кримінально-процесуального закону, судове слідство в ході апеляційного перегляду справи проведено неповно, висновки апеляційного суду не відповідають фактичним обставинам подій, мотивувальна частина вироку не містить формулювання обвинувачення, визнаного доведеним; доводи сторони захисту про відсутність у засуджених попередньої змови та умислу на вчинення умисного вбивства не спростовано.
У касаційній скарзі, з урахуванням внесених доповнень, засуджений ОСОБА_10 ставить питання про скасування судових рішень та направлення справи на нове розслідування у зв`язку з істотним порушенням кримінально-процесуального закону, неправильним застосуванням кримінального закону. Аргументуючи заявлені вимоги, засуджений стверджує, що суди не дотримались норм КПК 1960 року, неповно, упереджено розглянули справу, не надали належної оцінки доказам, і неправильно встановили фактичні обставини подій; залишили також поза увагою фальшування слідчими органами документів, застосування недозволених методів і порушення його права на захист.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_11 , посилаючись на неповноту судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неналежну оцінку доказів, що призвело до неправильного застосування кримінального закону та невідповідності призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого ОСОБА_10 внаслідок суворості, просить скасувати судові рішення щодо останнього та направити справу на новий судовий розгляд. Вказує, що у ОСОБА_10 умислу на позбавлення життя ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 за попередньою змовою з іншими засудженими не було; крім того, висновок у вироку про доведеність винуватості ОСОБА_10 в інкримінованому умисному вбивстві ґрунтується на суперечливих доказах. Також захисник зауважує, що суд апеляційної інстанції, призначаючи покарання, не врахував повною мірою особи ОСОБА_10 , його ролі та не навів обставин, які би перешкоджали застосуванню позбавлення волі на певний строк.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який не підтримав жодної касаційної скарги та просив вирок апеляційного суду щодо засуджених залишити без зміни, пояснення захисників, які частково підтримали доводи касаційних скарг та просили вирок апеляційного суду щодо їх підзахисних скасувати і справу направити на новий апеляційний розгляд, пояснення засуджених, які касаційну скаргу прокурора підтримали частково, а решту у повному обсязі, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені у скаргах доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню на таких підставах.
Фактичні обставини справи були предметом оцінки суду першої та апеляційної інстанції і перегляду у касаційному порядку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 398 КПК України, не підлягають, а однобічність або неповнота судового слідства, чим обґрунтовуються касаційні скарга в даній справі, можуть бути підставами для скасування чи зміни відповідних судових рішень, згідно ст. 367 КПК України, тільки в апеляційному порядку.

Апеляційний суд, переглядаючи справу щодо засуджених в апеляційному порядку, дійшов правильного висновку про доведеність вини засуджених у вчиненні злочинів за обставин, викладених у вироку, і кваліфікацію їх дій за п.п. 1, 12 ч.2 ст.115 КК і з таким висновком погоджується колегія суддів суду касаційної інстанції.
Зокрема, зазначені висновки суду ґрунтуються на показах самих засуджених, які, частково визнавши вину, підтвердили узгодженість їх дій, направлених на умисне вбивство трьох потерпілих, за обставин, зазначених у вироку.

При відтворенні обстановки та обставин події засуджені показали про обставини вбивства потерпілих, продемонстрували механізм спричинення ними тілесних ушкоджень потерпілим.

Такі показання засуджених об`єктивно підтверджені: протоколом огляду місця події; показаннями потерпілих: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ; свідків: ОСОБА_18 . ОСОБА_19 ; висновками проведених судово - медичних експертиз, з яких убачається, що смерть ОСОБА_13 настала в результаті відкритого перелому кісток черепа, а встановити причину смерті ОСОБА_14 та ОСОБА_12 не виявилося можливим у зв`язку з обгоранням м`яких тканин голови, кінцівок та тулубу до кісток, обвуглювання м`яз, кісток, внутрішніх органів. При судово медичному дослідженні трупа ОСОБА_20 виявлений осколковий перелом правої тімяної кісті, який відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.
Зазначені висновки експертиз не спростовують спричинення засудженими тілесних ушкоджень потерпілим за обставин, викладених у вироку і це знайшло підтвердження у висновках додаткових судово-медичних експертиз згідно яких: утворення виявлених ушкоджень при дослідженні трупа ОСОБА_21 можливе при механізмі та способі вказаному на досудовому слідстві ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , а у трупів ОСОБА_20 та ОСОБА_24 - при механізмі та способі вказаному на досудовому слідстві кожним із засуджених, а також висновками судово імунологічних експертиз, відповідно до яких на місці події, рукоятці ножа, лівому кросівку Фоміних, штанях Жовнера, мішку, вилученому із ями, виявлена кров, яка може походити від потерпілих.
Апеляційний розгляд справи проведено з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону. Апеляційний суд визнав правильною оцінку судом першої інстанції доказів у справі з точки зору їх допустимості, достатності і достовірності, наявності вини засуджених у вчиненні злочинів та юридично - правову кваліфікацію їх дій. При цьому суд у вироку зазначив обґрунтування та мотиви визнання апеляції з цього приводу захисника безпідставними.
Про умисел та попередню домовленість засуджених на вчинення умисного вбивства потерпілих свідчать спільні, цілеспрямовані, узгоджені між собою дії винних по застосуванню таких знарядь злочинів як каміння, дерев`яні палиці, азбестова труба, ніж для спричинення кожному із потерпілих тілесних ушкоджень у життєво важливі органи людини, що стали несумісними із продовженням життя. Також про наявність домовленості і умислу на вбивство усіх потерпілих свідчать дії засуджених, які сумісними зусиллями затримали втікаючих від них ОСОБА_13 та ОСОБА_12 і фактично «добили» останніх.
Крім того, суд апеляційної інстанції, за наявності апеляції прокурора на м`якість призначеного засудженим покарання, враховуючи, що ними вчинено особливо тяжкі злочини, наслідками яких стала загибель трьох осіб, дані про особу кожного із засуджених та відсутність обставин, які б пом`якшували покарання кожному із них, з наведенням належних мотивів, дійшов правильного висновку про скасування вироку суду першої інстанції щодо засуджених у частині призначеного покарання і постановив свій вирок, яким призначив кожному із засуджених покарання у виді довічного позбавлення волі. Таке покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.115 КК, відповідає вимогам статей 50, 64, 65 КК та є необхідним і достатнім для виправлення кожного із засуджених та попередження нових злочинів.
Вирок апеляційного суду відповідає вимогам ст.ст. 366, 378 КПК України. Порушень права на захист, при постановленні вироку судом апеляційної інстанції, не виявлено.
Враховуючи, що істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону та неправильного застосування кримінального закону, які б тягли скасування постановленого по справі вироку суду апеляційної інстанції не виявлено, то касаційні скарги прокурора, захисника та засуджених задоволені бути не можуть.

Керуючись статтями 395, 396 КПК 1960 року, пунктами 11, 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Вирок Апеляційного суду Херсонської області від 28 квітня 2015 рокущодо ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 залишити без зміни, касаційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, засуджених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_11 без задоволення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3