Справа № 159/3412/16-к
Провадження № 1-кп/159/209/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

в складі: прокурора ОСОБА_3

законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_4

представника малолітньої потерпілої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та угоду про примирення, що надійшли з Ковельської місцевої прокуратури Волинської області, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001399 від 10 липня 2016 року, за ч. 2 ст. 125 КК України щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 , українка, громадянка України, з середньою освітою, розлучена, не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, раніше не судимої, -
В С Т А Н О В И В :

09 липня 2016 року, близько 15-ї години, ОСОБА_7 , перебуваючи у будинку по місцю тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_3 , під час сварки з малолітньою падчеркою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно нанесла останній удари руками по різним частинам тіла, зокрема, в область голови, шиї, рук та тулуба, в результаті чого заподіяла останній тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, множинних забійних гематом голови, шиї, тулуба, верхніх кінцівок, саден шиї, забою зовнішнього носа, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 259 від 17.08.2016 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Своїми умисними діями, що виразились у заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.
31.08.2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні цього кримінального правопорушення.

31 серпня 2016 року між законним представником малолітньої потерпілої ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_7 ,у порядку передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Відповідно до угоди про примирення вони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 125 КК України, щодо розміру заподіяної матеріальної шкоди, порядку відшкодування заподіяних збитків, щодо узгодженого покарання у виді штрафу та згоди сторін на його призначення, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст. 476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про примирення.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 зазначила, що вона цілком розуміє характер обвинувачення, яке їй пред`явлено. Визнає себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України в повному обсязі, щиро розкаюється, визнає фактичні обставини справи встановлені слідством. Крім того, зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, дає згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснила, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просить угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.

Законний представник та представник малолітньої потерпілої у підготовчому судовому засіданні підтвердили, що їм зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України. Просять затвердити укладену угоду про примирення від 31 серпня 2016 року та призначити узгоджене сторонами покарання. Також вони пояснили, що матеріальна та моральна шкода відшкодована, тому будь-яких претензій вони не має.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання. Також прокурор просив долучити до обвинувального акту та угоди про примирення матеріали кримінального провадження, які характеризують ОСОБА_7 .

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про примирення, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваної та законного представника потерпілої про повне розуміння ними їх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили їх погодитися на підписання угоди про примирення, характеру висунутого ОСОБА_7 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про примирення, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468 - 475 цього Кодексу.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно обвинувального акту, обвинуваченій ОСОБА_7 висунуто підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, яке, враховуючи положення ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 суд вважає повне визнання вини, щире каяття, сприяння слідству, добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 в ході судового провадження не встановлено.

Суд, в порядку ст. 474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченій та законному представнику малолітньої потерпілої.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченою на себе за угодою про примирення зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, суд дійшов до переконання про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про примирення. укладеної 31.08.2016 року між законним представником малолітньої потерпілої ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_7 .

За вчинений злочин обвинувачена ОСОБА_7 підлягає покаранню, яке відповідає санкції частини 2 статті 125 КК України, узгоджене сторонами в угоді про примирення, а саме у виді штрафу у розмірі 850 гривень.

Міра запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 не обиралася.

Цивільний позов у провадженні не заявлявся.

Речові докази по справі відсутні.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Арешт на майно обвинуваченої не накладався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 474, 475 КПК України, ОСОБА_9 , -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 31 серпня 2016 року про примирення, укладену між законним представником малолітньої потерпілої ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у кримінальному проваджені за № 1-КП/159/209/16 (ЄРДР № 0001399), по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Визнати винуватою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Призначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді штрафу, в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга, з підстав передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1