Справа № 317/1993/16-к
№/п 1-кп/317/172/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 червня 2016 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого: адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000093 від 27.02.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Черноземне Якимівського району Запорізької області, громадянина України, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

Старший солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, 02.02.2015 року з метою ухилитись від військової служби, не з`явився з лікувального закладу до ВЧ польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується в районі АДРЕСА_2 , свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до місця несення служби та про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв та ухилявся від проходження військової служби до 25 лютого 2016 року.

Суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України постановив не досліджувати докази відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, при цьому допитати обвинуваченого і вивчити матеріали кримінального провадження в частині які характеризують особу обвинуваченого.

Проти такого порядку дослідження доказів не заперечують учасники судового провадження.

Будучи допитаним у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою провину і пояснив, що дійсно вчинив злочини при вищевикладених обставинах. Крім того зазначив, що під час проходження військової служби йому була надана відпустка терміном 10 діб, під час якої він захворів та проходив лікування в Токмацькій ЦРБ, після проходження лікування йому була надана відпустка на реабілітацією терміном 60 діб, після закінчення якої обвинувачений вирішив не повертатись на військову службу оскільки вважав, що його вже демобілізовано.

В скоєному розкаялася.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 по ч. 4 ст. 407 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: нез`явлення військовослужбовця вчасно без поважних причин на службу з лікувального закладу тривалістю понад один місяць, вчинене в умовах особливого стану.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд відповідно до вимог ст.. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_5 скоїв тяжкий злочин. Разом з тим, він повністю визнав себе винним, щиро розкаявся в скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, що в свою чергу суд відносить до обставин які пом`якшують покарання.

Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

З огляду на вищевикладене, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий, з 01.06.2014 року приймав участь в антитерористичній операції, позитивно характеризується за місцем несення служби, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, суд приходить до висновку, що йому необхідно призначити мінімальне передбачене санкцією статті покарання, яке буде достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, у вигляді позбавлення волі з випробуванням.

Розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням відсутній.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, у разі, якщо він на протязі одного року шести місяців випробувального строку не вчинить нового кримінального правопорушення.

На протязі випробувального строку, на підставі ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1