АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 628/423/16-к Головуючий 1-ї інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11/790/1560/16 Доповідач 2-ї інстанції ОСОБА_2 Категорія: ст.186ч.2 України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,
секретар - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження № 628/423/16-к за обвинуваченням ОСОБА_7 у злочині, передбаченому ст.186ч.2 КК України,
за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 8 квітня 2016 року,
У С Т А Н О В И Л А:
Вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 8 квітня 2016 року
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нечволодівка, Куп`янського району Харківської області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого: 27.01.2009року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України, 23.01.2012 року скасовано звільнення від відбування та направлено для відбування покарання до місця позбавлення волі, 14.07.2014 року звільнений від відбування покарання на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року,
визнано винним і засуджено: за ч. 2 ст. 186 КК України до 4-х років позбавлення волі. Строк відбування покарання ухвалено рахувати з часу взяття обвинуваченого під варту з залу суду. Запобіжний захід тримання під вартою залишити до набрання вироку законної сили. Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в строк покарання ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, який вираховується з моменту взятті обвинуваченого під варту до набрання вироком законної сили. Вирішено долю речових доказів.
З цим вироком не погодився обвинувачений, який просить скасувати вирок і призначити новий судовий розгляд, посилаючись на невизнання своєї вини.
Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він 19.12.2015р. ввечері в м. Куп`янськ Харківської області, знаходячись у гостях у потерпілої ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно, з метою грабежу наніс один удар потерпілій по обличчю, чим спричинив їй легкі тілесні ушкодження, та відкрито викрав гроші 300 гривень, які знаходилися в кишені штанів потерпілої.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 в скоєнні зазначеного кримінального правопорушення свою провину визнав частково, пояснивши, що, знаходячись у гостях у потерпілої, після спільного вживання спиртних напоїв, у нього з потерпілою виникла сварка з причини, що та не оплатила послуги обвинуваченого по перевезенню меблів. В ході сварки він ударив потерпілу по обличчю, після чого пішов додому. Ніяких грошей у потерпілої не брав.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо доведеності вини обвинуваченого та кваліфікації його дій за ч.2 ст.186 КК України, як грабіж, вчинений повторно і поєднаний з насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої.
Так, потерпіла ОСОБА_9 пояснила суду, що 19.12.2015 року запросила в гості обвинуваченого. В ході вживання спиртних напоїв обвинувачений вдарив її кулаком в обличчя, після чого став витягувати з кишені її брюк 300грн. купюрами 100грн. та 200грн. На крик потерпілої прибіг її син ОСОБА_10 , який подзвонив до поліції та побіг звати на допомогу ОСОБА_11 , який працював неподалік від дому в торгівельному кіоску.
Свідок ОСОБА_11 пояснив, що потерпіла з сином знімає у нього кімнату. 19.12.2015 року до них у гості прийшов ОСОБА_7 , з яким стали розпивати спиртні напої. Коли свідок пішов на роботу, потерпіла з обвинуваченим залишалися вдома. Через деякий час до свідка прибіг син потерпілої і повідомив, що ОСОБА_12 побив матір та забрав у неї гроші. Свідок бачив, як ОСОБА_7 вибіг з дому та побіг вздовж дороги.
Малолітній свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що після того, як ОСОБА_7 позвав його матір у коридор для розмови, він почув як мати кличе його на допомогу. Він вийшов в коридор, і там матір йому повідомила, що ОСОБА_12 у неї вимагає гроші. Коли свідок повернувся до кімнати, почув повторно крик матері. Вийшовши в коридор, побачив, як ОСОБА_14 б`є матір кулаком в обличчя. При цьому, витягнув у матері з кишені брюк 300грн. купюрами по 100 та 200грн. Свідок став між матір`ю та ОСОБА_14 з метою припинити бійку, на що ОСОБА_14 вдарив свідка по потилиці, після чого той побіг до ОСОБА_15 за допомогою. Від торгівельного павільйону він бачив, як ОСОБА_14 вибіг з дому та побіг по дорозі.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизі № 549-КП/15 від 22.12.2015 року, у потерпілої ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: травматичного набряку м`яких тканин в області верхньої губи зліва з боку слизової з наявністю на його тлі синця, які відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с. 16-18).
Суд першої інстанції дав належну оцінку зазначеним доказам, визнавши їх належними та допустимими, а також достатніми та взаємопов`язаними для прийняття процесуального рішення. Наявність боргу перед обвинуваченим потерпіла заперечувала. А сам обвинувачений не надав судові доказів існування такого боргу. Підстав не вірити показанням потерпілої немає. Пояснення її та свідків є стабільними і не містять протиріч.
Призначаючи покарання, суд першої інстанції врахував характер та ступінь суспільної небезпеки злочину, особистість обвинуваченого.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд правомірно визнав скоєння злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що за скоєне правопорушення обвинуваченому слід визначити покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки його виправлення та запобігання новим злочинам є неможливими без ізоляції від суспільства.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Цих вимог суд першої інстанції, призначаючи покарання, дотримався і призначив покарання, необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів. Підстав для задоволення апеляційної скарги: скасування або зміни вироку колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 8 квітня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення ухвали, а засудженим в той самий строк з моменту отримання її копії.

Головуючий суддя

Судді: