21.10.2016 Єдиний унікальний номер 205/5569/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2016 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

по кримінальному провадженню, внесеному 12.05.2016 року у Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002094
про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпра, українця, громадянина України, який має повну середню освіту, офіційно не працевлаштований, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську вказане кримінальне провадження, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 11.05.2016 року близько 19:00 годин знаходився біля середньої школи №143 м. Дніпра, яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Коробова, буд.3-Д, де зустрів раніше незнайомого йому неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який йшов разом зі своїм неповнолітнім товаришем ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В цей час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел на заволодіння майном неповнолітнього ОСОБА_5 , повторно, шляхом обману. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою збагачення, ОСОБА_3 підійшов до неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , представився їм працівником поліції та пред`явив їм документ, який назвав посвідченням працівника поліції. Після чого ОСОБА_3 почав розмову з вказаними неповнолітніми, з`ясовуючи при, цьому чи не знаходяться вони на обліку в органах поліції та чи не знають вони, де продаються петарди. Після чого ОСОБА_3 близько 19:20 годин запропонував неповнолітнім ОСОБА_5 та ОСОБА_7 пред`явити йому вміст кишень одягу, одягненому на них, на що останні, усвідомлюючи, що вони розмовляють з працівником поліції, погодились, та дістали зі своїх кишень особисті речі, серед яких знаходився мобільний телефон марки «Fly-IQ4412», який належить ОСОБА_5 . Після цього ОСОБА_3 під приводом подальшої перевірки взяв вказаний мобільний телефон, заздалегідь розраховуючи на його заволодіння, тобто знаючи про те, що вказаний мобільний телефон він не поверне. Неповнолітній ОСОБА_5 , довіряючи ОСОБА_3 і сподіваючись на те, що після здійснення перевірки останній поверне йому його мобільний телефон, добровільно передав йому свій мобільний телефон, після чого ОСОБА_3 , взявши в руки мобільний телефон марки «Fly-IQ4412», вартістю 2312 гривень 91 копійок, всередині якого знаходилась сим-картка оператора мобільного зв`язку «МТС» з номером НОМЕР_1 , вартістю 25 гривень, та з грошовими коштами на рахунку в сумі 30 гривень, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому майнову шкоду в сумі 2367 гривень 91 копійка.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 11.05.2016 року близько 19:00 годин ОСОБА_3 знаходився біля середньої школи №143 м. Дніпра, яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Коробова, буд.3-Д, де зустрів раніше незнайомого йому неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який йшов разом зі своїм неповнолітнім товаришем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел на заволодіння майном неповнолітнього ОСОБА_6 , повторно, шляхом обману. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою збагачення, ОСОБА_3 підійшов до неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , представився їм працівником поліції та пред`явив їм документ, який назвав посвідченням працівника поліції. Після чого ОСОБА_3 почав розмову з вказаними неповнолітніми, з`ясовуючи при цьому, чи не знаходяться вони на обліку в органах поліції та чи не знають вони, де продаються петарди. Після чого ОСОБА_3 близько 19:20 годин запропонував неповнолітнім ОСОБА_5 та ОСОБА_7 пред`явити йому вміст кишень одягу, одягненому на них, на що останні, усвідомлюючи, що вони розмовляють з працівником поліції, погодились, та достали зі своїх кишень особисті речі, серед яких знаходився мобільний телефон марки «iPhone 4S», який належить ОСОБА_6 . Після цього ОСОБА_3 , під приводом подальшої перевірки, взяв вказаний мобільний телефон, заздалегідь розраховуючи на його заволодіння, тобто знаючи про те, що вказаний мобільний телефон він не поверне. Неповнолітній ОСОБА_6 , при цьому довіряючи ОСОБА_3 і сподіваючись на те, що після здійснення перевірки останній поверне йому його мобільний телефон, добровільно передав йому свій мобільний телефон, після чого ОСОБА_3 , взявши в руки мобільний телефон марки «iPhone 4S», вартістю 5000 гривень, всередині якого знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_2 , вартістю 25 гривень, та з грошовими коштами на рахунку в сумі 20 гривень, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому майнову шкоду в сумі 5045 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 24.05.2016 року близько 16:35 годин, знаходився біля озера «Кар`єр», яке розташоване на ж/м Червоний Камінь м. Дніпра, де зустрів раніше незнайомого йому неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який йшов разом зі своїм неповнолітнім товаришем ОСОБА_9 , 2004 року народження. В цей час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел на заволодіння майном неповнолітнього ОСОБА_8 , повторно, шляхом обману. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою збагачення, ОСОБА_3 підійшов до неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , представився їм працівником поліції та пред`явив їм документ, який назвав посвідченням працівника поліції. Після чого ОСОБА_3 почав розмову з вказаними неповнолітніми, з`ясовуючи при цьому, чи не знаходяться вони на обліку в органах поліції та чи не знають вони, де продаються петарди. Після чого ОСОБА_3 відвів неповнолітніх до будинку АДРЕСА_3 , де запропонував неповнолітнім ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пред`явити йому вміст кишень одягу, одягненому на них, на що останні, усвідомлюючи, що вони розмовляють з працівником поліції, погодились та достали зі своїх кишень особисті речі, серед яких знаходився мобільний телефон «HomTom» НТ7, який належить ОСОБА_8 . Після цього ОСОБА_3 , під приводом подальшої перевірки взяв вказаний мобільний телефон заздалегідь, розраховуючи на його заволодіння, тобто знаючи про те, що вказаний мобільний телефон він не поверне. Неповнолітній ОСОБА_8 , при цьому довіряючи ОСОБА_3 і сподіваючись на те, що після здійснення перевірки останній поверне йому мобільний телефон, добровільно передав йому свій мобільний телефон, після чого ОСОБА_3 , взявши в руки мобільний телефон марки «HomTom» НТ7, вартістю 1700 гривень, всередині якого знаходились сім-картка оператора мобільного зв`язку «МТС» з номером НОМЕР_3 , з грошовими коштами на рахунку в сумі 25 гривень, та «Київстар» з номером НОМЕР_4 , з грошовими коштами на рахунку в сумі 30 гривень, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому майнову шкоду в сумі 1755 гривень.

Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся за вчинене і суду пояснив, що він повністю підтверджує обставини скоєних кримінальних правопорушень, які викладені в обвинувальному акті, щиро кається у тому, що повторно заволодів майном неповнолітніх потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , шляхом обману, яким потім розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнав пред`явлений законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_10 , цивільний позов.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349, ст.351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого.

Таким чином, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях доведена повністю, і його умисні дії, що виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, за ч.2 ст.190 КК України кваліфіковані вірно.
Обговорюючи питання про вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд керується ст.65 КК України і враховує ступінь тяжкості скоєних ним діянь, які, відповідно до ст.12 КК України, належать до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває. Також судом враховано, що ОСОБА_3 вчинив інкриміновані йому злочини в період умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

У вказаному кримінальному провадженні законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_10 , до обвинуваченого ОСОБА_3 заявлено цивільний позов про стягнення майнової шкоди в сумі 5 045 (п`ять тисяч сорок п`ять) гривень, що є сумою вартості майна, яким незаконно заволодів ОСОБА_3 , зловживаючи довірою неповнолітнього потерпілого.

Суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідальність за відшкодування майнової шкоди повинна бути покладена саме на обвинуваченого ОСОБА_3 , вина якого доведена у ході судового провадження і підтверджена дослідженими доказами, а завдана шкода знаходиться в прямому причинному зв`язку з діями обвинуваченого під час реалізації ним свого злочинного умислу.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з реальним відбуванням покарання у вигляді позбавлення волі, з застосуванням вимог ст.71 КК України.

Керуючись ст.ст.371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково у виді 6 (шести) місяців позбавлення волі приєднати покарання, невідбуте засудженим за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.03.2013 року, і остаточно призначити йому покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з 21.10.2016 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь законного представника неповнолітнього ОСОБА_6 ОСОБА_10 , суму майнової шкоди у розмірі 5 045 (п`ять тисяч сорок п`ять) гривень.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1

З оригіналом згідно: Суддя -

Секретар -