Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3260/16-к
Провадження №: 1-кп/332/287/16
Вирок
Іменем України
11 жовтня 2016 р.Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, з вищою освітою, у зареєстрованому шлюбі не прибуваючої, маючої на утриманні малолітню дитину 2008 року народження, працюючої продавцем магазину «Авангард» ТОВ «ПЖК Запоріжжя», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої
за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, суд -
В С Т А Н О В И В:
17 вересня 2016 року приблизно о 13год.00хв., ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись з дозволу та відома своєї знайомої ОСОБА_5 за місцем мешкання останньої за адресою: АДРЕСА_2 , переконавшись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю ОСОБА_5 за вищевказаною адресою та уваги її чоловіка ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу таємно викрала з-під пилососу, який стояв на підлозі у гостьовій кімнаті квартири, належний ОСОБА_5 жіночий гаманець з натуральної шкіри чорного кольору марки «BUONO» вартістю 655 гривень 00 коп., в якому знаходились: грошові кошти загальною сумою 400 гривень 00 копійок, пластикова картка MasterCard банку «ПУМБ» на ім`я TETYANA PROSOLOVA № НОМЕР_1 вартістю 50,00грн., візитні картки, пластикові картки магазинів «PROSTOR» № НОМЕР_2 , «EVA» № НОМЕР_3 , «TREND одяг взуття» №016239, «ЛОМБАРД КАПІТАЛ» №701004394, які матеріальної цінності для ОСОБА_5 не мають, чим спричинила останній матеріальну шкоду на загальну суму 1105,00грн..
В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винною себе визнала повністю, в скоєному щиро покаялася, не заперечувала, що при зазначених у вироку обставинах вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч. 1 КК України.
В ході досудового розслідування між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_4 30 вересня 2016 року на підставі ст.ст. 468,469,471 КПК України була у приміщенні службового кабінету № 30 СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області укладена угода про примирення. Відповідно до умов угоди підозрювана ОСОБА_4 повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні, добровільно відшкодувала потерпілій завданий збиток і до моменту оголошення про підозру сприяла розслідуванню кримінального провадження. Сторони погодились на призначення ОСОБА_4 за ст. 185 ч.1 КК України покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 гривень. Підозрювана ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 розуміють, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди є: для підозрюваної обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статі 474 КПК України. Для потерпілої обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди. Сторони розуміють, що у разі невиконання угоди про примирення потерпіла чи прокурор мають право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку та призначення до судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Підозрювана ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності, встановленої законом.
На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, що дозволяють впевнитися в тому, що обвинувачена ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 усвідомлюють свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, обвинувачена ОСОБА_4 розуміє характер обвинувачення, вид покарання, який до неї буде застосовано, а також суд переконався в тому, що укладення угоди є для сторін добровільним. Отже, у зв`язку із безсумнівною та добровільною, тобто без будь якого впливу із чиєї б то ні було сторони, згодою сторін угоди, а також визнанням у повному обсязі обвинуваченою своєї вини в інкримінованому їй органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні (повідомленій підозрі), погоджені з кваліфікацією вчиненого нею діяння, підтвердженням нею його фактичних обставин, усвідомленням і правильним розумінням сторонами угоди роз`яснених судом положень частини 1 статті 473 КПК України про обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а також відмову від здійснення прав, передбачених пунктом першим частини четвертої статі 474 КПК України для обвинуваченої, обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди для потерпілої, відсутністю підстав для відмови у затверджені зазначеної угоди, передбачених частиною 7 статі 474 КПК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження такої угоди з наступних підстав.
Як встановлено судом, дії ОСОБА_4 за ст. 185 ч.1 КК України кваліфіковані вірно, так як вона своїми умисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч.1 КК України.
Визнаючи ступень тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, суд виходить з класифікації злочину, а саме, що обвинуваченою вчинено злочин середньої тяжкості, угода про примирення, укладена між потерпілою та обвинуваченою, не суперечить вимогам ст. 471 КПК України, містить всі необхідні реквізити, а її умови щодо визначення міри покарання узгоджуються із принципами призначення покарань та не є меншим і не перевищує розміру покарання, визначеного санкцією ч 1 ст. 185 КК України. Зокрема, згідно угоди про примирення сторони узгодили призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень, визначивши в угоді істотні умови для вказаного кримінального провадження, а саме: щире каяття ОСОБА_4 , добровільне відшкодування заданого матеріального збитку, що відповідно до приписів ст. 66 КК України є обставинами, що пом`якшують покарання особи.
Вирішуючи питання щодо міри покарання відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , суд вважає запропоновану угодою міру покарання такою, що відповідає вчиненому кримінальному правопорушенню та може бути застосована за істотних умов, визначених в угоді, з урахуванням даних щодо особи ОСОБА_4 , яка є раніше не судимою, має на утриманні малолітню дитину, працює та має стабільний доход. Разом з тим, суд також враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 до яких відносить її щире каяття та добровільне відшкодування матеріального збитку і обставину, яка обтяжує покарання, до якої відносить вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Отже, на думку суду, узгоджене сторонами покарання обвинуваченій відповідає тяжкості скоєного злочину, особі обвинуваченої та запропонована угодою міра покарання буде сприяти виправленню обвинуваченої ОСОБА_4 та буде необхідною і достатньою для попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Обставин відмови в затверджені угоди, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.
Матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, відшкодовано у добровільному порядку, цивільний позов по справі відсутній.
Керуючись ст.ст. 314, 370, 374,475 КПК України, суд -
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити їй узгоджену сторонами міру покарання у вигляді штрафу у розмірі 50(п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень(вісімсот п`ятдесят гривень).
Негайно вручити копію вироку, після його проголошення, обвинуваченій та прокурору.
Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області, через Заводський районний суд м. Запоріжжя, протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.
Вирок ухвалений суддею у нарадчій кімнаті в 1-му примірнику.
Суддя: ОСОБА_1