печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.11.2016 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Умань, Черкаської області, українця, не працюючого, неодруженого, з незакінченою вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
08.10.2016 ОСОБА_6 , знаходячись на вул. Велика Васильківська, 143/2 в м. Києві в приміщенні бару «Портер Паб», побачив раніше невідомих йому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Після цього, ОСОБА_6 , підійшовши до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , вступив з ними в словесний конфлікт, після чого запропонував останнім вийти з приміщення бару на вулицю. Перебуваючи на АДРЕСА_3 , 08.10.2016 приблизно о 23 год. 00 хв. ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та вийняв з кишені ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 1 000 гривень та мобільний телефон «Леново» вартістю 1 600 гривень, що належить ОСОБА_4 , а також вийняв з кишені ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 800 гривень та мобільний телефон «Ксаомі» вартістю 3 000 гривень, що належить ОСОБА_5 , завдавши тим самим останнім матеріальну шкоду на вказану суму. Після цього ОСОБА_6 зник з місця скоєння злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна, вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 186 КК України.

19.10.2016 року між потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_6 укладена угода про примирення.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_6 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України в обсязі підозри. Також вказаною угодою сторони погодили покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходив з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості.

Так, злочин, за вчинення якого ОСОБА_6 оголошена підозра, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому суд вважає, що підозрюваний цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що підстави, передбаченні ч.7 ст.474 КПК України відсутні та просив суд затвердити угоду.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 19.10.2016 року про примирення між потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_6 , і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду від 19.10.2016 року між потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_6 про примирення.

ОСОБА_6 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1