Справа № 522/1924/16-к
Провадження № 1-«кс»/522/6731/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2016 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

адвокатів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області, погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області, про продовження строку тримання під вартою відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Галі, Автономної Республіки Абхазія, громадянина Російської Федерації, росіянина за національністю, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, має на утриманні неповнолітніх дітей ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у кримінальному провадженні №0000078 від 03.02.2016 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Згідно клопотання 03.02.2016 р. до ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження за №0000078 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно з квітня 2013 р. ОСОБА_6 неофіційно працював у приватного підприємця ОСОБА_10 , де за грошову нагороду виконував роботу пов`язану з перевезенням документації та грошових коштів які належали останньому.

Приблизно в жовтні 2015 р. у ОСОБА_6 виник злочинний намір направлений на заволодіння грошових коштів які належать ОСОБА_10 та з метою його реалізації, шляхом імітування дорожньо-транспортної пригоди в ході якої будуть викрадені грошові кошти, він вступив з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та невстановленою особою в попередню злочинну змову.

Приступивши до реалізації злочинного наміру 03.02.2016 р., в невстановлений час ОСОБА_6 знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Княжа, 32 отримав у бухгалтера ПП «Лозінський» грошові кошти в сумі 20000 доларів США, (які згідно курсу НБУ станом на 03.02.2016 складає 517 455,12 грн.) та грошові кошти в сумі 283 000 грн., які згідно усної домовленості повинен був перевести за місцем мешкання ОСОБА_10 за адресою АДРЕСА_2 .

В подальшому пересуваючись на автомобілі ««Toyota Camry» д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_6 дістав з сумки чорного кольору грошові кошти в сумі 283 000 грн. та привласнив їх на свою користь. Цього ж дня в невстановлений час він під`їхав за адресою АДРЕСА_3 , де його чекала невстановлена особа, яка отримала від нього вказані грошові кошти для розподілу та подальшого розпорядження ними на власний розсуд.

В подальшому, в цей же день, приблизно о 16 год. 45 хв. ОСОБА_6 згідно передньої домовленості з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , прибув за адресою м. Одеса, вул. Ольгіївський узвіз, 2, де була імітована дорожньо-транспортна пригода між автомобілем марки «Toyota Camry» д/н НОМЕР_1 , під керуванням останнього та автомобілем марки «ВАЗ 2107» блакитного кольору д/н НОМЕР_2 . Під час якої з автомобіля «Toyota Camry», було викрадено сумку чорного кольору в якій знаходились грошові кошти в сумі 20 000 доларів США. Після чого, ОСОБА_12 з ОСОБА_11 , на автомобілі марки «ВАЗ 2107», зникли з місця скоєння кримінального правопорушення, та розпорядились викраденим, на свій власний розсуд.

Таким чином, діями ОСОБА_6 разом з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та невстановленою особою, ОСОБА_10 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 20 000 доларів США та 283 000 грн.

08.02.2016 р. ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України.
09.02.2016 р. ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси відносно підозрюваного ОСОБА_6 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та визначено заставу у розмірі 110240 грн.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000078 від 03.02.2016 р., заступником прокурора Одеської області 05.04.2016 р. продовжено до 4 (чотирьох) місяців.

06.04.2016 р. слідчий, звернувся до суду з клопотаннямпро продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 на до 4-х місяців, який закінчується 08.04.2016 р.

Закінчити досудове розслідування у вказаний термін неможливо, оскільки необхідно провести додаткові слідчі (розшукові) дії, а саме: витребувати висновок призначеної криміналістичної експертизи, вирішити питання про заміну раніше повідомленої підозри підозрюваному ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, виконати інші слідчі (розшукові) дії, необхідність в проведенні яких виникне під час досудового розслідування.

Крім того, прокурором зазначено, щоризики передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані судом при обранні міри запобіжного заходу ОСОБА_6 , не відпали.

Розглянувши клопотання, вивчивши матеріали які обґрунтовують його доводи, заслухав думку прокурора, який просив його задовольнити, підозрюваного ОСОБА_6 , його захисників, які заперечували проти задоволення клопотання та зазначили, що у кримінальному провадженні виконано всі слідчі дії, ОСОБА_6 свою провину визнає, позитивно характеризується, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, а ризики зазначені в клопотанні відсутні, та просили обрати йому міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд вважає, у задоволенні клопотання слід відмовити та застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, виходячи з наступного.

З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України.

Проте, в судовому засіданні прокурор не довів наявність обставин, передбачених пунктом 3 частини першої ст.194 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні.

Одна лише тяжкість кримінального правопорушення не може являтися підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою.

При обґрунтуванні рішення про продовження строків тримання під вартою слід враховувати вимоги ст. 199 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Відповідно до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причинили тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

У цьому контексті необхідно зазначити, що підхід Європейського суду з прав людини до розгляду доцільності продовження строків тримання особи під вартою впродовж досудового розслідування ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Відповідно, кожне наступне клопотання про продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави подальшого втручання у право особи на свободу.

У справі «Гавули проти України» Європейський суд з прав людини висловив думку, що хоча спочатку взяття заявника під варту могло бути виправдано серйозністю висунутих проти нього обвинувачень, а також ймовірністю його втечі і перешкоджанні розслідуванню, «з плином певного часу суди зобов`язані були дати більш чіткі причини триваючого тримання під вартою», «в дійсності ...вони неодноразово покладалися на ті ж самі підстави, без надання конкретних деталей і без аналізу того, чи були зміни у ситуації заявника».

У справі «Самойлович проти України» Європейський суд з прав людини висловив позицію щодо обґрунтування тривалого попереднього ув`язнення заявника, який не мав судимостей в минулому і обвинувачувався у вчиненні одного епізоду пограбування: «у випадку особливої тривалості тримання під вартою заявника підстави для цього мали б бути виключно серйозними» і визнав недостатність підстав для виправдання утримання заявника під вартою.

При цьому, у клопотанні слідчий не навів обґрунтування того, що ризики, які існували на момент затримання підозрюваного, не зменшилися та існують на даний час, а послався виключно на первісні підстави взяття підозрюваного під варту.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При цьому, в клопотанні лише формально зазначено на те, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; не має міцних соціальних зв`язків; офіційно не працює, в зв`язку з чим вчинятиме інші кримінальні правопорушення.

Однак, такі посилання в порушення ч.3 ст. 184 КПК України, нічім не обґрунтовані, так як жодних документів які б підтверджували такі обставини до клопотання надано не було.

Також, слідчим проведено ряд слідчих дій для встановлення обставин скоєння злочину, та для повного завершення досудового розслідування необхідно отримати висновок криміналістичної експертизи, вирішити питання про заміну раніше повідомленої підозри підозрюваному ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , в зв`язку з чим посилання на те, що ОСОБА_6 може продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, є необґрунтованим, оскільки майже всі необхідні слідчі дії завершено.

Також, слід зазначити, що підозрюваний ОСОБА_6 , раніше не судимий, доводи проте, що останній не має міцних соціальних зв`язків є безпідставним, оскільки як встановлено у судовому засіданні, згідно посвідки на постійне проживання підозрюваний з 2003 р. має постійне місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , позитивно характеризується, одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З урахуванням вищевикладеного, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, суд приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 під час досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, КПК України, -

УХВАЛИВ:
В задоволені клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області, про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - відмовити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово, за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні.

Звільнити ОСОБА_6 ,з під варти в залі суду негайно.

Строк дії ухвали слідчого судді обчислюється з моменту оголошення ухвали, тобто з 14 год. 10 хв. 07.04.2016 р. Ухвала слідчого судді припиняє свою дію о 14 год. 10 хв. 07.06.2016 р.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: