Провадження №1-кп/761/84/2016
В И Р О К
іменем України
18 травня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бахмач, Бахмацького району, Чернігівської області, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190, ч.2 ст.353 КК України,

секретар судового засідання ОСОБА_3

за участі:

сторони обвинувачення - прокурор ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_2

в с т а н о в и в :
Так, ОСОБА_2 у невстановлений слідством час та за невстановлених обставин придбав формений одяг працівника міліції та вирішив використовуючи владні повноваження працівника міліції, незаконно, не маючи на те правових підстав, видаючи себе за службову особу вчиняти кримінальні правопорушення на території міста Києва.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 13 травня 2015 року приблизно о 01 годині ОСОБА_2 , будучи одягненим у формений одяг працівника міліції приїхав до Центрального залізничного вокзалу м. Києва, де зустрівся з невстановленою слідством особою на ім`я ОСОБА_5 та з метою вчинення шахрайських дій підійшов до раніше невідомого йому ОСОБА_6 .

Після цього ОСОБА_2 видаючи себе за працівника правоохоронного органу, не маючи жодних правових підстав, пред`явив ОСОБА_6 спеціалізовану обкладинку для службового посвідчення працівника міліції з відповідними написами та голограмами та попросив останнього надати документи, що посвідчують його особу. ОСОБА_6 будучи введеним в оману та впевненим, що вимогу на пред`явлення документів здійснює працівник міліції, передав ОСОБА_2 свій паспорт громадянина України в якому знаходилась банківська картка Приват банк.

Таким чином, ОСОБА_2 обвинувачується у самовільному присвоєнні владних повноважень з використанням форменного одягу працівника правоохоронного органу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.353 КК України.

Крім того, ОСОБА_2 , будучи раніше судимим, останній раз 12.06.2008 року вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України, продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_2 за попередньою змовою з невстановленою слідством особою на ім`я ОСОБА_5 дістав із паспорта громадянина України ОСОБА_6 , банківську картку Приват банк та разом з останнім підійшли до банківського терміналу, що розташований по АДРЕСА_3 . Після цього ОСОБА_2 , ввівши в оману ОСОБА_6 , який був упевнений у законності вимог працівника міліції, вставив банківську картку останнього до терміналу та наказав ОСОБА_6 ,ввести код для зняття грошових коштів. Знявши з картки 500 гривень ОСОБА_2 передав їх ОСОБА_6 , та забравши собі картку разом із невстановленою слідством особою пішов до банківського терміналу, який розташовано по вул. Липковського, 1 де знаючи код банківської картки, незаконно зняв з неї грошові кошти в сумі 12100 гривень, якими в подальшому разом із невстановленою слідством особою, розпорядилися на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_2 , обвинувачується у повторному за попередньою змовою групою осіб заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_2 допитаний у суді, не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, розмір шкоди, вину по обвинуваченню за кримінальними правопорушеннями передбаченими ч.2 ст. 190, ч.2 ст.353 КК України визнав повністю, щиро розкаявся.

Обвинувачений ОСОБА_2 , в судовому засіданні надав показання, що дійсно, він в указані в обвинувальному акті день та час заволодів майном потерпілого шляхом обману використовуючи форменний одяг правоохоронного органу.

Відповідно до ч. 2 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню по кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 , щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, розміру шкоди за кримінальними правопорушеннями, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів у правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме, самовільному присвоєнні владних повноважень з використанням форменного одягу працівника правоохоронного одягу, передбаченого ч.2 ст. 353 КК України; повторному за попередньою змовою групою осіб заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), передбаченого ч.2 ст.190 КК України доведена і він повинен нести відповідальність за вчинене.

При призначенні покарання ОСОБА_2 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання стосовно обвинуваченого ОСОБА_2 , судом не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, сукупність всіх обставин його вчинення, дані про особу обвинуваченого, що він визнав свою вину, щиро розкаявся, є особою раніше судимою за корисливий злочин. Тому, суд приходить до висновку, про необхідність призначення покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України та призначенням остаточного покарання шляхом частково складання покарань та із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України та застосуванням ст. 76 КК України.

Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено.

Судових витрат не має.

Речових доказів по справі не має.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

ОСОБА_2 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 353 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Остаточне покарання ОСОБА_2 , у відповідності до ч.1 ст.70 КК України призначити шляхом частково складання призначених покарань у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Звільнити засудженого ОСОБА_2 , від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном в - 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати його повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з?являтися в ці органи для реєстрації.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_2 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії. Якщо вирок ухвалено без виклику особу, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_7