У Х В А Л А
про повернення апеляційної скарги
12 вересня 2016 року м. Рівне

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області ОСОБА_1 , одержавши апеляційну скаргу прокурора на вирок Березнівського районного суду Рівненської області від 28 липня 2016 року у кримінальному провадженні №0000237 про обвинувачення неповнолітнього ОСОБА_2 за ч.1 ст.289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Вироком Березнівського районного суду Рівненської області від 28 липня 2016 року затверджено угоду про примирення, укладену 08.06.2016р. між потерпілим ОСОБА_3 та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_2 .
Неповнолітній ОСОБА_2 засуджений за ч.1 ст.289 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки. Згідно ст.75, 104 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Не погодившись із вказаним вироком, прокурор подав апеляційну скаргу та просить вирок суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Вказує, що неповнолітній ОСОБА_2 своїми протиправними діями завдав шкоду не тільки особистим інтересам потерпілого ОСОБА_3 , а й суспільним відносинам, які забезпечують безпеку дорожнього руху механічного транспорту, тобто вчиненим злочином порушено публічні інтереси, а тому укладення угоди про примирення не допускається.
Перевіривши матеріали кримінального провадження та наведені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід повернути з таких підстав.
Згідно ч. 4 ст. 475 КПК України, вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку, передбаченому КПК України, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
П.3 ч.3 ст. 394 КПК України встановлено, що вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена
Відповідно до ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Згідно п.19 Постанови Пленуму ВССУ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» від 11.12.2015 р. приймаючи рішення щодо затвердження укладеної між сторонами кримінального провадження угоди, суд, крім зазначеного вище, має враховувати, щоу кримінальних правопорушеннях, де основним безпосереднім об`єктом виступають публічні інтереси (зокрема немайнові), а спричинена конкретним фізичним чи юридичним особам шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт, укладення угоди про примирення не допускається.
Відповідно до ч.1 ст. 289 КК України відповідальність настає за незаконне заволодіння транспортним засобом з будь-якою метою. При цьому основним безпосереднім об`єктом злочину є контрольоване використання транспортних засобів, перелічених у примітці до ст. 286. Ці транспортні засоби виступають предметом цього злочину. Його додатковим обов`язковим або факультативним об`єктом - залежно від конкретного способу вчинення цього злочину - можуть виступати життя і здоров`я особи, власність, інші блага.
У зв`язку з цим, доводи апеляційної скарги про те, що вчиненим неповнолітнім ОСОБА_2 злочином було порушено публічні інтереси безпідставні та не заслуговують на увагу.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вирок суду першої інстанції щодо неповнолітнього ОСОБА_2 за злочин середньої тяжкості було винесено на підставі угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_3 та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_2 , який може бути оскаржений виключно з підстав, встановлених ч.3 ст.394 КПК України.
Разом з тим, прокурором подано апеляційну скаргу із зазначенням підстав, які не передбачені ч.3 ст.469 КПК України.
За таких обставин, у даному кримінальному провадженні прокурор не може подавати апеляційну скаргу на вирок суду першої інстанції, тому відповідно п.2 ч.3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається особі, яка не має права подавати апеляційну скаргу.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне повернути апеляційну скаргу прокурору.
Керуючись ст.ст. 394, 399, 473, 475 КПК України,
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора на вирок Березнівського районного суду Рівненської області від 28 липня 2016 року у кримінальному провадженні №0000237 про обвинувачення неповнолітнього ОСОБА_2 за ч.1 ст.289 КК України повернути апелянту.

Ухвала про повернення апеляційної скарги може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя Апеляційного суду ОСОБА_1

Рівненської області