АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №623/4942/15-к Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/519/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.301 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Харкові кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17 листопада 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ізюм, Харківської області, громадянин України, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1. 26.07.2007 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області, за ч. 2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК України на 2 роки;

2. 13.02.2009 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч .3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 роки 3 місяця позбавлення волі;

3. 29.05.2013 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 1 місяць позбавлення волі,-

засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки.

Обрана міра запобіжного заходу, ОСОБА_7 , у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислюється з моменту його фактичного затримання з 15 години 00 хвилин 17 листопада 2015 року.

Як встановив суд, ОСОБА_7 01 жовтня 2015 року о 15 годині 30 хвилин, будучи раніше судимим за скоєння умисних корисливих злочинів, перебуваючи у загальному коридорі багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , переслідуючи корисливу мету-наживу, маючи умисел на крадіжку чужого майна, повторно, таємно викрав холодильник «Свіяга», що належав ОСОБА_8 , чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 500,00 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання змінити, пом`якшити йому покарання до двох років посилаючись на те, що він щиро покаявся.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що обвинувачений повністю визнав обставини вчинення ним злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і за згодою його та всіх учасників судового засідання, суд першої інстанції у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України не досліджував докази щодо цих обставин, а тому вирок в частині фактичних обставин справи, правильності кваліфікації дій обвинуваченого не перевіряється.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є злочином середньої тяжкості, та згідно ст. 65 КК України враховано й дані, що характеризують його особу, який за місцем проживання характеризується задовільно, раніше неодноразово судимий, а також пом`якшуючу обставину щире каяття ОСОБА_7 , на яку є посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі, а також обставину, що обтяжує покарання рецидив злочину.

З урахуванням цих обставин суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 185 КК України, яке є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції покарання відповідає вимогам ст.ст.65, 66, 67 КК України, є законним і обґрунтованим, а тому підстав для зміни вироку та призначення більш м`якого покарання, як того просить обвинувачений, колегія суддів не вбачає.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, про відсутність підстав для зміни вироку, за доводами апеляційної скарги обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17 листопада 2015 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання його попереднє ув`язнення з 17 листопада 2015 року по 25 лютого 2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом трьох місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, а ОСОБА_7 в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:
Судді: