Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 275/60/16-к
Провадження № 1-кп/280/90/16
ВИРОК
Іменем України
31 травня 2016 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні,в м.Коростишів, Житомирської області обвинувальний акт, який надійшов до суду від прокурора Коростишівської місцевої прокуратури у кримінальному провадженні відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Плесецьке, Васильківського району, Київської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одружений, не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має, судимий: 20.08.2015 року Брусилівським районним судом Житомирської області за ст.185 ч.3 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, із застосуванням ст.ст.75,75 КК України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000029 від 09.02.2016 року,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 ,будучи особою раніше судимою за злочин проти власності,на шлях виправлення не став,та,перебуваючи під час іспитового строку відбування покарання,вчинив новий умисний злочин проти власності за наступних обставин.

ОСОБА_5 ,08 лютого 2016 року,близько 15-00 години,перебував в кімнаті будинку за адресою: АДРЕСА_1 ,де розмовляв із ОСОБА_6 . В той час,коли ОСОБА_5 виходив за ОСОБА_6 із кімнати,він побачив на дивані мобільний телефон марки «Nokia 1280»,що належить ОСОБА_7 , в цей час у нього виник умисел на крадіжку мобільного телефону. Реалізуючи свій злочинний умисел,направлений на крадіжку чужого майна, ОСОБА_5 , скориставшись тим,що за ним ніхто не спостерігає, повторно, таємно, умисно, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон марки «Nokia 1280»,вартістю 200 гривень,сім-картою мобільного оператора «Life»,вартістю 10 гривень,на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 11 гривень 45 копійок, та поклав його до кишені своєї куртки, тим самим викрав,після чого вийшов із будинку. Своїми умисними діями ОСОБА_5 завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 221 грн. 45 коп..

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у висунутому обвинуваченні за ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю,у вчиненому щиросердно розкаявся і суду пояснив, що дійсно, при обставинах,зазначених в обвинувальному акті,скоїв інкриміноване діяння, 08.02.2016 року,близько 15-00 г. обвинувачений знаходився у будинку ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_6 є чоловіком потерпілої ОСОБА_8 .. ОСОБА_6 вийшов із кімнати,після чого ОСОБА_5 зайшов в кімнату, в ній були два ліжка, на одному із яких відпочивала потерпіла, біля вільного ліжка стояла тумбочка, на ній лежав телефон «Nokia 1280». ОСОБА_5 взяв його та вийшов із кімнати,він скористався тим,що потерпіла спала,більше нікого в кімнаті не було,ніхто не спостерігав за його діями, телефон поклав до кишені своєї куртки. Телефон потерпілій повернутий.

Потерпіла ОСОБА_7 подала до суду заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності,претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має,зазначила,що викрадений телефон їй повернутий.

Обвинувачений ОСОБА_5 ,прокурор не заперечували фактичні обставини кримінального провадження і не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження,які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження,і немає сумнівів у добровільності й істинності їх позиції. Учасникам судового провадження роз,яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. У зв,язку з викладеним, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження,судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження,які ніким не оспорюються.

За таких обставин,сукупність наведених і оцінених судом доказів, дозволяє суду прийти до висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 доведена і його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України,як умисні дії, які виразились в таємному викраденні чужого майна,вчинені повторно.

При призначенні виду та міри покарання ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Кримінальне правопорушення за ч.2 ст. 185 КК України є злочином середньої тяжкості, ОСОБА_5 не одружений, не працює, утриманців не має,на диспансерних наркологічному та психіатричному обліках не перебуває,за місцем проживання характеризується посередньо.

Щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення є обставиною,яка пом,якшує покарання.

Обставин, які обтяжують покарання,не встановлено.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 ,суд враховує обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, наслідки, що наступили від вчиненого, і вважає, що його виправлення і перевиховання, попередження з його боку здійснення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання не можливо без ізоляції від суспільства, обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті кримінального закону, остаточно призначити покарання за правилами ст.71 КК України,шляхом часткового приєднання до покарання,призначеного за даним вироком,не відбуту частину покарання,призначеного за вироком Брусилівського районного суду, Житомирської області від 20 серпня 2015 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 368, 370, 373-374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4(чотири) роки 6(шість) місяців.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання, призначеного за вироком Брусилівського районного суду, Житомирської області від 20 серпня 2015 року, ОСОБА_5 остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4(чотири) роки 8(вісім) місяців.

Речові докази:мобільний телефон «Nokia 1280», із сім-картою мобільного оператора «Лайф»,який належить потерпілій ОСОБА_7 та знаходяться на зберіганні у потерпілої-залишити у розпорядженні останньої.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1