Справа № 362/2117/16-к
Провадження № 1-кп/362/157/16
ВИРОК
Іменем України
06.05.2016
Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Боярка, Києво-Святошинського району, Київської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, працює неофіційно в ПП`Металобаза» в АДРЕСА_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 03.03.2011 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч.3 ст.185, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився з місць позбавленням волі 06.06.14 року,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_9 , будучи раніше судимим вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.03.2011 за ч.3 ст.185 КК України до трьох років і шести місяців позбавлення волі, у період часу з 23.00 07.01.2016 до 02.00 год. 08.01.2016, біль точного часу органами досудового розслідування не встановлено, знаходячись з дозволу власника ОСОБА_10 , разом з останнім та з ОСОБА_5 , в контейнері, пристосованого для житла, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , на ділянці під забудову, помітив чоловічу сумку потерпілого ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що в сумці ОСОБА_5 знаходяться особисті речі потерпілого, а саме: мобільний телефон «Nokia C1» IMEI № НОМЕР_1 , вартістю 170 гривень та гаманець з грошима у сумі 670 гривень. Після чого у ОСОБА_9 виник намір на незаконне збагачення шляхом таємного викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, останній пересвідчився, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв сумку ОСОБА_5 та з якої, повторно таємно викрав мобільний телефон «Nokia C1» IMEI № НОМЕР_1 , вартістю 170 гривень та гаманець з грошима у сумі 670 гривень/
У подальшому, ОСОБА_9 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 840 гривень.
Крім того, ОСОБА_9 , будучи раніше судимим вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.03.2011 за ч.3 ст.185 КК України до трьох років і шести місяців позбавлення волі, 03.02.2016 близько 12 годин 20 хвилин, більш точного часу органами досудового розслідування не встановлено, маючи вільний доступ до кімнати відпочинку персоналу мийки автомобілів «Автошайм», розташованої за адресою: Київська область, місто Васильків, вулиця Гоголя, будинок, 5а, помітив у вказаній кімнаті на полиці шафи ноутбук чорного кольору марки «Asus X552C» та на тумбі мобільний телефон темно-сірого кольору марки Lenovo A-760, які належать потерпілому ОСОБА_6 , після чого у останнього виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, корисливий мотив та мета незаконного збагачення, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав ноутбук марки «Asus X552C» вартістю 3000 гривень та мобільний телефон марки Lenovov A-760 вартістю 1500 гривень.
У подальшому, ОСОБА_9 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном скористався на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 4500 гривень.
Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 визнав себе винним за пред`явленим обвинуваченням повністю, підтвердив викладені вище обставини, пояснивши причини перебування його на даний час під вартою, тим, що працюючи у приватного підприємця, порушив умови домашнього арешту і не міг з,явитись до слідчого.
Під час судового розгляду 06 травня 2016 року між потерпілим ОСОБА_5 , потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_11 було укладено угоду про примирення, що відповідає вимогам ст. 471 КПК України, за умовами якої сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України та істотних для даного кримінального провадження обставин :.
- сторони погоджуються на призначення ОСОБА_12 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 років із застосуванням ст. 75 КК України;
- підозрюваний ОСОБА_9 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у зазначеному діянні і сприяв розслідуванню кримінального провадження;
- зобов,язався повернути потерпілому ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 4500 грн. протягом 3 місяців, але не пізніше 15 серпня 2016 року .
Угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, а також наслідків невиконання угоди про примирення, що передбачені ст.476 КПК України.
Сторони кримінального провадження просять затвердити дані угоди .
Судом вивчені письмові матеріали кримінального провадження,надані прокурором, що мають значення для кримінального провадження:
- довідка УІАЗ, з якої вбачається, що ОСОБА_9 втретє притягається до кримінальної відповідальності /а.с. 45/;
- довідки Васильківської ЦРЛ від 16.01.16, та ЦРЛ Києво-Святошинського району від 25.03.16, з яких вбачається, що ОСОБА_9 у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває /а.с. 42, 43/;
- характеристика, за якою обвинувачений за місцем проживання характеризується інформативно посередньо /а.с. 47/;
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України.
У судовому засіданні ОСОБА_9 просить затвердити угоду, в якій він беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угод з потерпілими про примирення, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про примирення, просив вказану угоду з потерпілими затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання.
Потерпілі ОСОБА_5 і ОСОБА_6 також просять затвердити угоду про примирення з обвинуваченим ОСОБА_11 і розуміють наслідки укладення та затвердження угод, підтвердили суду, що ОСОБА_5 повністю відшкодовані заподіяні збитки і він не має претензій до обвинуваченого, а потерпілий ОСОБА_6 погоджується на відшкодування йому збитків в сумі 4500 грн. до 15 серпня 2016 року. .
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_9 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
В судовому засіданні ОСОБА_9 вину свою визнав повністю, погодившись з викладеними в обвинувальному акті обставинами, щиро розкаявся, заподіяну матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 відшкодував у повному обсязі, та має намір відшкодувати потерпілому ОСОБА_6 4500 грн. найближчим часом, оскільки буде продовжувати працювати за останнім місцем роботи.
Щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину , часткове відшкодування заподіяних збитків згідно ст. 66 КК України судом визнається як обставини, які пом,якшують покарання.
Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до вимог ст. 67 КК України судом не встановлено.
Відповідно до ч.1 ст. 475 КПК України , якщо суд переконався , що угода може бути затверджена , він ухвалює вирок , яким затверджує угоду і призначає узгоджену міру покарання,
Ознайомившись із змістом угоди , перевіривши виконання вимог ст. 471 КПК України , вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди , суд вбачає всі підстави для затвердження угод та не вбачає процесуальних перешкод для їх затвердження , оскільки їх умови не суперечать вимогам кримінального та кримінально-процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують нічиїх прав, свобод та інтересів, у суду немає підстав припускати неможливість їх виконання обвинуваченим, наявні фактичні підстави для примирення, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним кодексом.
Суд переконався, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах.
Речовий доказ: мобільний телефон «Нокіа С1» ІМЕІ № НОМЕР_1 та гаманець з грошима в сумі 670 грн., переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити за належністю.
Керуючись ст. ст. 110, ч.3 ст.314, 369-371,ч.2 ст. 373, ст.374, 395, 468, 471-475 КПК України, суд, -
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
На підставі угод про примирення призначити ОСОБА_13 покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк випробування тривалістю 3/три/ роки, зобов,язавши не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції у строки, визначені КВІ.
Іспитовий строк ОСОБА_12 обчислювати з моменту проголошення вироку - 06 травня 2016 року.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_12 , тримання під вартою в Київському СІЗО Управління пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області, змінити на домашній арешт строком на 2 місяці, до вступу вироку в законну силу, звільнивши з-під варти в залі суду.
Зобов,язати ОСОБА_4 :
-невідкладно прибути до місця свого проживання АДРЕСА_2 ;
-не відлучатись з місця свого проживання в період з 21.00 години до 07.00 години
-прибувати за першим викликом до суду;
Виконання вироку в частині забезпечення запобіжного заходу ОСОБА_14 до вступу вироку в законну силу покласти на органи Національної поліції України за місцем проживання засудженого.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зарахувати засудженому ОСОБА_12 в строк відбуття покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 21.04.2016 року по 06 травня 2016 року 16 днів з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення:
- обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджено сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання,невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 ст. 474 КПК, в тому числі нероз,яснення йому наслідків укладення угоди.
- потерпілими виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджено сторонами угоди, ухвалення вироку без їх згоди на призначення покарання, нероз,яснення їм наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог,встановлених ч.6,ч.7 ст. 474 КПК України.
- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.
Учасникам судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно вручити ОСОБА_12 і прокурору.
Суддя ОСОБА_15