Справа № 777/459/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.04.2016 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді апеляційну скаргу прокурора Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури на ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 25.03.2016 року.
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури про продовження строку тримання під вартою щодо:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не одружений, не працюючий, раніше судимий, підозрюваний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.
Ухвала слідчого судді мотивована тим, що підозрюваний має постійне місце проживання, характеризується позитивно, а також те, що прокурор у судовому засіданні не довів обставини, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду від 25.03.2016 року скасувати, постановити нову, якою продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 на 2 місяці. Уважає, ухвалу суду незаконною, необгрунтованою, такою, що містить суперечливі висновки. Як убачається з ухвали, слідчий суддя, мотивуючи відмову в продовженні строку тримання під вартою зазначив, що прокурором не наведено обставини, які б указували, що менш суворі запобіжні заходи відносно ОСОБА_6 не зможуть забезпечити належну поведінку підозрюваного. Разом із тим, суд зазначив, що заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України не перестали існувати. Зокрема, існують ризики в тому, що ОСОБА_6 перебуваючи на волі може перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, незаконно впливати на потерпілого, може не з`являтися на виклики слідчого, прокурора, суду, а не обрання такого виду запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, що в подальшому може призвести до невиконання рішення суду. Судом не враховано, що підозрюваний ОСОБА_6 , будучи засудженим вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 27.08.2014 року за ч.1 ст. 289 КК України до позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, на шлях виправлення не став, а повторно вчинив нові злочини протягом

-2-
іспитового строку. Не дивлячись на те, що ОСОБА_6 позитивно характеризується за місцем проживання, останній ніде не працює, не навчається, не має постійного джерела доходів, немає міцних соціальних зв`язків, у зв`язку із чим може переховуватись від органів досудового розслідування, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинені кримінальні правопорушення, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі, а також може перешкоджати кримінальному провадженню, та існують ризики його протиправної поведінки, у зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт підозрюваного та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання вказаним ризикам порівняно із взяттям під варту. Аналіз особистості підозрюваного ОСОБА_6 із зібраних характеризуючих даних указує на байдуже ставлення ним до дотримання правових норм, ігноруванням громадських інтересів, відсутність соціальної пристосованості в суспільстві. Указані обставини свідчать про неможливість застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту стосовно підозрюваного. У свою чергу майновий стан та відсутність постійного місця роботи, позбавляє можливості обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді застави. Суд, у порушення вимог ч.5 ст.199 КПК України, безпідставно обрав щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 45 днів, оскільки таке питання у клопотанні про продовження строків тримання під вартою прокурором перед судом не ставилось.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, та просив ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 про обґрунтованість ухвали слідчого судді та безпідставність доводів прокурора, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Відповідно до ст.29 Конституції України кожна особа має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не можне бути заарештований, або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку визначеному законом.
Згідно ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Апеляційний суд уважає, що при розгляді клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, слідчим суддею належним чином не були враховані вищевказані вимоги Конституції України, кримінального процесуального закону та принципи верховенства права закладені в Конвенції та Рішеннях Європейського Суду із прав людини, ретельно не перевірені доводи клопотання й постановлено судове рішення, яке з огляду на вказані норми права, не можна визнати законним та обґрунтованим.
Відповідно до ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

-3-

Оскільки, питання яке викладено в апеляційній скарзі та клопотанні прокурора про продовження строків тримання під вартою на стадії повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків, не врегульоване главою 18 КПК України, апеляційний суд уважає за необхідне застосувати аналогію кримінального процесуально закону, а саме вимоги глави 14 цього Кодексу.
Так, відповідно до ч.2 ст.156 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання подано без додержання вимог статті 155 цього Кодексу, повертає його прокурору, про що постановляє ухвалу.
Слідчий суддя є безстороннім учасником провадження, завдання якого є створення рівних умов для сторін процесу щодо доведення правильності своєї позиції. Слідчий суддя має здійснювати контроль за законністю дій і рішень органів, що ведуть провадження, та розглядає заяви та клопотання учасників процесу, допомагаючи їм реалізовувати свої диспозитивні права. Слідчий суддя, залишаючись об`єктивним і неупередженим, має створити необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних обов`язків та здійснення наданих їм прав, дослідити за участю сторін матеріали провадження та ухвалити законне, обґрунтоване, справедливе рішення.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 16.03.2016 року Виноградівським районним судом Закарпатської області обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 було повернуто прокурору Берегівської місцевої прокуратури для усунення виявлених на стадії підготовчого судового засідання недоліків.
Таким чином, рішенням про повернення обвинувального акту прокурору суд автоматично позбавив себе можливості вирішувати будь-які інші питання в межах даного кримінального провадження, у тому числі й щодо запобіжних заходів.
Колегія суддів уважає, що слідчий суддя вищевказаних вимог законодавства не дотримався, а саме прийняв до розгляду клопотання прокурора Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , яке не відповідало вище вказаним вимогам закону, оскільки було подано на стадії, коли прокурором відповідно до ухвали Виноградівського районного суду Закарпатської області від 16.03.2016 року вже були усунуті недоліки обвинувального акту щодо ОСОБА_6 , і обвинувальний акт прокурором 18.03.2016 року повторно був затверджений.

Згідно п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

За змістом указаної статті вбачається, що проведення будь яких слідчих або інших процесуальних дій, окрім тих, що зазначені в ухвалі про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, у кримінальному провадженні не допускається.

Отже, з вищенаведеного вбачається, що прокурор на стадії усунення недоліків обвинувального акту, повернутого йому судом на підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України, не мав процесуального права звертатися до слідчого судді з клопотанням про продовження строків тримання під вартою. Наведене випливає з аналізу вимог ч.2 ст.199 КПК України, відповідно до якої клопотання про продовження тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

-4-

Слідчий суддя при розгляді вказаного клопотання не дотримався вказаних вимог закону, прийняв рішення яке не можна вважати законним та обґрунтованим, а тому ухвала підлягає скасуванню, а клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 поверненню прокурору.

Колегією суддів установлено, що на момент звернення із клопотанням про продовження строку тримання під вартою, досудове розслідування в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 було завершено, оскільки затверджено обвинувальний акт, який спрямований до суду (п.5 ч.1 ст.3 КПК України).

Крім того, клопотання про продовження строку тримання під вартою прокурором подано з порушення строків, передбачених ч.1 ст.199 КПК України.

Керуючись ст. ст. 156, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу прокурора Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 25.03.2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати.
Клопотання прокурора Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 повернути прокурору, який подав таке клопотання.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: