Справа № 346/1996/16-к
Провадження № 11-кп/779/309/2016
Категорія ч.3 ст.185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на вирок Коломийського міськрайонного суду від 19 квітня 2016 року кримінальне провадження №000066 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

( далі КК ), за участю прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8

в с т а н о в и л а :
вироком Коломийського міськрайонного суду від 19 квітня 2016 року ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, громадянина України, раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 08.08.2013 р. за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, 30.11.2015 р. умовно-достроково звільнений ухвалою Долинського районного суду Івано - Франківської області від 20.11.2015 р. від невідбутого строку покарання 1 рік 2 місяці 25 днів позбавлення волі, -

визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК, та призначено покарання: за ч.3 ст.185 КК - позбавлення волі строком 3 ( три ) роки 6 ( шість ) місяців; за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК - позбавлення волі строком на 3 ( три ) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено покарання - 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

У відповідності до ст.71, ч.4 ст.81 КК частково приєднано до призначеного покарання 6 ( шість ) місяців невідбутого покарання у виді позбавлення волі за вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 08.08.2013 року і визначено остаточне покарання 4 ( чотири ) роки позбавлення волі.

Запобіжний захід залишено тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, але на строк не більше 60 днів з часу постановлення вироку.

Строк відбування покарання рахується з часу взяття під варту з 23.02.2016 року, з 12 год. 10 хв.

У відповідності до вимог ч.5 ст.72 КК зараховано в строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення по час постановлення вироку, що становить 1 ( один ) місяць 26 ( двадцять шість ) днів, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 в користь держави 4399 грн. 60 коп. витрат за проведення експертиз.

За вироком ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено за те, що він таємно викрав чуже майно, поєднане з проникненням в житло, повторно, та вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в житло, повторно, за таких обставин.

Обвинувачений ОСОБА_6 , будучи раніше судимим: вироком Садгірського райсуду м. Чернівці від 10.05.1978 р. за ч.2 ст.140 КК 1960 р. до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна; вироком Ленінського райсуду м. Чернівці від 07.01.1982 р. за ч.2 ст.140, ч.3 ст.193, ст.42 КК 1960 р. до 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; вироком Заставнівського райсуду Чернівецької області від 11.09.1986 р. за ч.3 ст.140 КК до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна; вироком Заліщицького райсуду Тернопільської області від 10.08.1993 р. за ч.3 ст.140, ст.17, ч.3 ст.140, ч.1 ст.80, ч.3 ст.222, ст.42 КК 1960 р. до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна; вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 07.12.2001 р. за ч.3 ст.185, ч.1 ст.262, ст.15, ч.3 ст.185, ст.70 КК до 5 років позбавлення волі; вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 14.12.2005 р. за ч.3 ст.185, ч.1 ст.162, ч.3 ст.186, ст.ст.70, 71 КК до 5 років позбавлення волі; вироком Снятинського райсуду від 25.11.2009 р. за ч.3 ст.185, ч.4 ст.81, ст.71 КК до 3 років 1 місяця позбавлення волі; вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 25.06.2013 р. за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК до 3 років 6 місяців позбавлення волі; вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 08.08.2013 р. за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК до 4 років позбавлення волі, 29 грудня 2015 року в період часу з 12 год. 00 хв. до 15 год. 30 хв., перебуваючи у АДРЕСА_2 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та прямим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний та суспільно - небезпечний характер своїх дій, шляхом пошкодження замка у дверях, проник всередину будинку АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав належні гр. ОСОБА_9 речі, а саме: вживаний наручний годинник «Луч» 1969 року виробництва вартістю 600 грн, вживаний годинник «Победа» 1954 року виробництва вартістю 250 грн., глюкометр марки «Healthpro» вартістю 260 грн. та грошові кошти 1000 гривень.

Після чого покинув місце вчинення злочину з викраденими речами, розпорядившись ними на власний розсуд. Своїми неправомірними діями обвинувачений спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 2110 грн.

16 лютого 2016 року в період часу з 11 год. 45 хв. до 15 год. 45 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи у АДРЕСА_4 , шляхом розбиття склопакету у дверях, проник всередину квартири АДРЕСА_5 , звідки таємно викрав належні гр. ОСОБА_10 речі, а саме: вживаний нетбук марки «Acer» чорного кольору вартістю 1 960 грн., чохол до нетбука вартістю 80 грн., половину зарядного пристрою до нетбука (блок і частина дроту від нетбука до блока) вартістю 90 грн., зарядний пристрій до мобільного телефону «Самсунг Дуос GT1202і» вартістю 50 грн., флеш - карту мікро SD на 2 GB вартістю 80 грн., та дві флешки сірого кольору, одна з яких на 32 GB вартістю 160 грн., а інша на 8 GB вартістю 160 грн. а всього майна на суму 2 580 грн.

Тим самим своїми умисними діями спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 2 580 грн.

Крім того, обвинувачений 23 лютого 2016 року, приблизно о 12 год. 10 хв, перебуваючи у с. Нижній Вербіж Коломийського району по вулиці Українська, діючи умисно, керуючись корисливими мотивами та прямим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний та суспільно - небезпечний характер своїх дій, шляхом розбиття склопакета у вікні намагався проникнути в приміщення будинку АДРЕСА_6 , який належить гр. ОСОБА_11 . Однак з причин, що не залежали від його волі не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, оскільки був затриманий на території господарства господарем будинку та сусідами. В апеляційній скарзі ОСОБА_6 вважає, що вирок суду є незаконним та підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування кримінального закону і невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та його особі. Зазначає, що суд безпідставно визнав його винуватим у вчиненні замаху на крадіжку майна, так як він добровільно відмовився від вчинення злочину. Вказує на те, що не були досліджені всі пом`якшуючі покарання обставини, що призвело до призначення надто суворого покарання, а також допущені процесуальні порушення, а саме не вручено йому обвинувальний висновок.

Просить пом`якшити покарання і змінити вирок в частині обвинувачення за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК на ст.17 КК.

Під час апеляційного розгляду:

- ОСОБА_6 та його захисник підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі;

- прокурор заперечив проти доводів апеляційної скарги та просить вирок залишити без зміни;

З`ясувавши всі обставини кримінального провадження, заслухавши обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника про зміну вироку, прокурора про відхилення апеляційної скарги, обговоривши її доводи і мотиви, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочинів за обставин, викладених у вироку, підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому законом порядку, досліджених та належно оцінених судом.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого про відсутність в його діях складу злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими.

Сам обвинувачений в суді першої інстанції не заперечував тієї обставини, що мав намір 23 лютого 2016 року вчинити крадіжку з будинку у с. Нижній Вербіж Коломийського району по вулиці Українська, розбив склопакет у вікні та намагався проникнути всередину будинку, однак не вчинив крадіжки, так як був затриманий сусідами та господарем.

Дані показання об`єктивно підтверджуються іншими доказами. Зокрема, під час огляду місця події господарства АДРЕСА_6 - були встановлені обставини вчинення замаху на крадіжку, розбите вікно, а у обвинуваченого вилучено особисті речі, зокрема столярні інструменти та набір ключів.

При проведенні слідчого експерименту ОСОБА_6 вказав на місце замаху на крадіжку.

Доказів того, що у даному випадку мала місце добровільна відмова від вчинення злочину, у провадженні не здобуто.

Не можна погодитися з доводами апеляційної скарги й щодо суворості призначеного покарання.

Відповідно до вимог ст.65 КК при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Цих вимог судом першої інстанції дотримано в повній мірі.

Так, судом враховано пом`якшуючі покарання обставини: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, а також думку потерпілого ОСОБА_11 , який просив суворо не карати обвинуваченого.

Із врахуванням викладеного суд призначив ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк, близький до мінімального, передбаченого санкцією ч.3 ст.185 КК, та мінімальний, передбачений ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК .

Остаточне покарання обвинуваченому визначено із врахуванням вимог ч.4 ст.81 КК вчинення злочину особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення.

Підстав для пом`якшення покарання, про що йдеться в апеляційній скарзі, з урахуванням даних про особу ОСОБА_6 , який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, колегія суддів не знаходить.

Не встановлено у данному провадженні й порушень вимог кримінального процесуального закону. Як вбачається з матеріалів, обвинувальний акт був вручений ОСОБА_6 24 березня 2016 року, про що свідчить його розписка ( т.1, а.с.15 ).

Оскільки в резолютивній частині вироку не повністю зараховано у покарання строк попереднього ув`язнення та з метою недопущення неоднакових тлумачень, колегія суддів вважає за можливе, не змінюючи вирок, в порядку ч.2 ст.404 КПК України вийти за межі апеляційних вимог та визначити конкретні межі такого зарахування.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19 квітня 2016 року щодо ОСОБА_6 - без зміни.

В порядку ч.2 ст.404 КПК України на підставі ч.5 ст.72 КК зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 23 лютого 2016 року по 15 червня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ учасниками провадження протягом 3 місяців з дня її проголошення.

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4