АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 646/7460/16-к Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/790/1485/16 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді суддів за участю: прокурора захисників при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду міста Харкова від 09 вересня 2016 року про задоволення клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Харківської області ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду міста Харкова від 09 вересня 2016 року клопотання прокурора відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Харківської області ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на посаді інспектора роти №и 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в місті Харкові Департаменту патрульної поліції України, задоволено. Продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_9 в межах строку досудового розслідування до 12 жовтня 2016 року в Харківській установі покарання Управління Державної пенітенціарної служби України у Харківській області № 27 м. Харкова. Клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу залишено без розгляду.
07 вересня 2016 року прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Харківської області ОСОБА_5 подано клопотання про продовження строку тримання особи під вартою.
З зазначеного клопотання вбачається, що 11 липня 2016 року працівником правоохоронного органу, який обіймає посаду інспектора роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в м. Харкові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - ОСОБА_9 , що перебував на добовому чергуванні, керуючи службовим автомобілем цього управління «Toyota Prius», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою здійснення обов`язків працівника правоохоронного органу, виконуючи невідкладне службове завдання, використовуючи спеціальні візуальні засоби, проявляючи злочинну недбалість, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків, маючи обов`язок та змогу їх передбачити, їдучи прямолінійно зі швидкістю понад 100 кілометрів на годину, перевищуючи максимальну швидкість руху, переїжджаючи регульоване перехрестя вулиць Сумська та Динамівська в м. Харкові на заборонений сигнал світлофора (червоний), не вживши заходів для безпечного дорожнього руху, не врахувавши дорожньо-транспортну обстановку, виїхав на вищевказане перехрестя та допустив зіткнення вказаного автомобілю «Toyota Prius» з лівою задньою боковою частиною кузову автомобіля «АЗЛК-2141», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що переїжджав перехрестя на дозволяючий рух сигнал світлофору (зелений) та фактично перетнув ближню його межу та смугу руху автомобілю патрульної поліції, внаслідок чого настали тяжкі наслідки у вигляді загибелі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
12 липня 2016 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13 липня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 21 липня 2016 року, ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Постановою заступника прокурора прокуратури Харківської області продовжено строк досудового розслідування в кримінальному провадженні.
Зважаючи на зазначене, просив суд продовжити строк тримання ОСОБА_9 під вартою до 5 місяців, до 12 жовтня 2016 року.
Не погодившись з вищевказаною ухвалою слідчого судді захисником ОСОБА_9 ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати. Зазначає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та невмотивованою. Судом першої інстанції не досліджено всіх обставин по справі. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подано поза межами строку, встановленого ч.1 ст. 199 КПК України, який є граничним. Порушено, передбачені ч. 2 ст. 184 КПК України, строки вручення підозрюваному клопотання. Під час розгляду справи судом не взято до уваги того факту, що клопотання не відповідає вимогам ст. 200 КПК України. В порушення ч.3 ст. 184 КПК України прокурор не посилається на конкретні докази, які б підтверджували його доводи в частині необхідності продовження строків тримання під вартою. Посилання на наявність ризику впливу на свідків не підтверджені будь-якими доказами. Посилаючись на правові позиції, викладені в п. 111, 112 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Белевитський проти Росії», та в п. 85 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» зазначив, що вказаною ухвалою порушено п. 4 ст. 5 Європейської конвенції із захисту прав людини та основоположних свобод. В даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необґрунтованим та надмірно суворим. Продовження строку тримання під вартою може бути виправданий тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Слідчим суддею не враховано міцність соціальних зв`язків підозрюваного, його репутацію, майновий стан, відсутність судимостей, місце роботи, позитивну характеристику. Не взято до уваги відсутність причин, що виправдовують продовження утримання під вартою.
Під час апеляційного розгляду матеріалів кримінального провадження захисники, які діють в інтересах ОСОБА_9 , в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали.

Прокурор ОСОБА_5 проти задоволення апеляційної скарги заперечував. Зазначив, що ухвала слідчого судді постановлена з дотриманням норм кримінального процесуального закону.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, доводи захисників та прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про задоволення клопотання та продовження строку тримання підозрюваного під ватрою в межах строку досудового розслідування до 12 жовтня 2016 року, слідчий суддя виходив з наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, та ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може незаконного впливати на свідків та потерпілих, доведеності спроб вчинення тиску на свідка через батька підозрюваного. Також слідчим суддею встановлено та надано в сукупності оцінку даним про особу підозрюваного, тяжкість покарання, що загрожує останньому, у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, проживання в орендованому приміщенні не за місцем реєстрації, нетривалий трудовий стаж, слабкість соціальних зв`язків, відсутність родини. Також враховано отримання ОСОБА_9 травм та відсутність даних, що свідчать про неможливість перебування в умовах ізоляції. Факт відсторонення від посади не виключає можливість застосування запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою. Встановлено відсутність правових підстав для повернення або відмови у задоволенні клопотання прокурора.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.
Під час розгляду матеріалів кримінального провадження встановлено, що в провадженні прокуратури Харківської області перебуває кримінальне провадженні, внесене в ЄРДР за № 0000632 від 10 липня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України.
12 липня 2016 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13 липня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 21 липня 2016 року, ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк досудового розслідування вказаного кримінального провадження закінчився 12 вересня 2016 року, у зв`язку з чим 07 вересня 2016 року слідчим подано клопотання про продовження строків досудового розслідування у кримінальному провадженні до шести місяців.
Постановою заступника прокурора Харківської області старшого радника юстиції ОСОБА_13 від 07 вересня 2016 року, у зв`язку з необхідністю проведення низки процесуальних дій, зокрема, отримання висновків судової автотехнічної експертизи, судової транспортно-трасологічної експертизи, комплексної судової експертизи аудіо-, відеозапису та автотехнічної експертизи, призначених постановами від 13 липня 2016 року, судово-медичних експертиз свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , призначених постановами від 15 липня 2016 року, та проведення слідчих експериментів за участю підозрюваного та свідків, частково задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_17 від 02 вересня 2016 року про продовження строків досудового розслідування у кримінальному провадженні. Продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000632 від 10 липня 2016 року за підозрою ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, до п`яти місяців, тобто до 12 грудня 2016 року.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 вищевказаного кримінального правопорушення встановлено слідчим суддею при постановленні ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13 липня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 21 липня 2016 року, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З наданої інспектором відділу соціально-виховної та психологічної роботи характеристики на ув`язненого ОСОБА_9 вбачається, що за час тримання в установі останній вимоги режиму тримання та правил внутрішнього розпорядку не порушує, стягнень не має, тактовний, виконує вимоги адміністрації.
З консультативного заключення нейрохірурга КЗОЗ «Обласна Клінічна лікарня-центр екстреної медичної допомоги та МК» вбачається відсутність даних щодо наявності у ОСОБА_9 травм, які перешкоджають його перебуванню у ізоляції.
ОСОБА_9 пред`явлено підозру у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.
Підозрюваний раніше не судимий, не одружений, проживає не за місцем реєстрації.
Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_9 вищевказаного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, факт проживання не за місцем реєстрації, нетривалий трудовий стаж, стан здоров`я, відсутність судимостей, факт доведення стороною обвинувачення спроби тиску на свідка через батька підозрюваного, колегія суддів дійшла висновку щодо обґрунтованості доводів клопотання та наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до положень ст.ст. 5, 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. Обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.
Зважаючи на вищезазначене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Судом надано оцінку не лише тяжкості обвинувачення як обґрунтуванню продовження строку тримання під вартою, але й визначено ризики, що існують станом на час розгляду, що відповідає вимогам практики Європейського суду з прав людини і нормам КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 3. ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя не вийшов за межі строку досудового розслідування та враховував вимоги дотримання розумного строку тримання під вартою, продовжив строк тримання під вартою на місяць, що відповідає загальним положенням щодо розумних строків, викладених у правовій позиції Європейського суду з прав людини в рішенні у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року, згідно з якою "розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Що ж стосується оцінки доводів апеляційної скарги щодо відсутності ризиків з кримінальному провадженні, то колегія суддів дійшла наступного висновку.

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, свідчать про підвищену суспільну небезпеку. Санкція ч.3 ст. 286 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Таким чином особлива тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у сукупності з іншими даними про особу останнього спростовує доводи апеляційної скарги захисника про відсутність ризиків у кримінальному провадженні. Наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, на які посилався захисник в апеляційній скарзі, хоча і заслуговують на увагу, проте суттєво ризики у кримінальному провадженні не зменшує.
Що ж стосується доводів захисника стосовно того, що клопотання про продовження строку тримання під вартою подано поза межами строку, встановленого ч.1 ст. 199 КПК України, який є граничним, зважаючи на що, прокурор позбавлений права на подання такого клопотання, то колегія суддів вважає їх неспроможними, зважаючи на наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Дія вищевказаної ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13 липня 2016 року, якою обрано запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, закінчується 10 вересня 2016 року, клопотання про продовження строку тримання під вартою подано до суду першої інстанції 07 вересня 2016 року, зважаючи на що, колегія суддів погоджується з посиланнями на факт подання клопотання з порушенням п`ятиденного строку, встановленого ч.1 ст. 199 КПК України. Проте, наслідки порушення вказаного строку не передбачають позбавлення прокурора або слідчого права на подання клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Якщо ж таке клопотання подане з порушенням процесуальних строків, слідчий суддя, у такому випадку, не має права відмовити у його розгляді.

За викладених обставин у сукупності, враховуючи необхідність проведення органом досудового слідства певних слідчих дій, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 404, 405, ч.3 ст. 407, ст.ст. 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду міста Харкова від 09 вересня 2016 року про задоволення клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Харківської області ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною відповідно до вимог ч.4 ст. 424 КПК України та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді: