Справа № 520/2640/16-к
Провадження № 1-кп/520/346/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.05.2016 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,,
потерпілого ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт матеріалів кримінального провадження, що внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000451 від 08.10.2014 р. за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Кілія, Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні злочинів, передбачених ст. 294 ч.2, ст. 115 ч.2 п.п. 1,5,7, ст. 348 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси 04 березня 2016 року з апеляційного суду Одеської області після визначення підсудності надійшов обвинувальний акт матеріалів кримінального провадження, що внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000451 від 08.10.2014 р. за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 294 ч.2, ст. 115 ч.2 п.п. 1,5,7, ст. 348 ч.2 КК України, який після заявлення самовідводу суддею ОСОБА_11 після автоматизированого розподілу судової справи був переданий на розгляд судді ОСОБА_1 .
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси, дане кримінальне провадження призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні у колегіальному складі на 13 квітня 2016 року, але слухання справи у підготовчому судовому засіданні відкладалося у зв`язку з неявкою окремих учасників кримінального провадження.
Прокурор просить призначити справу до судового розгляду посилаючись на те, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України. Підсудність визначена ухвалою апеляційного суду Одеської області, підстав для закриття справи не має.
Захисники обвинуваченого - адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 проти призначення справи до судового розгляду заперечували та просили повернути обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами прокурору, посилаючись на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_10 проти призначення справи до судового розгляду заперечував та підтримав думку захисників щодо повернення обвинувального акту прокурору.
Потерпілий ОСОБА_6 вважав за можливе призначити справу до суового розгляду.
Потерпілий ОСОБА_12 , будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в підготовчому судовому засіданні, до зали судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Вислухавши думки учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи, суд приходить до наступного.
Згідно вимогам ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року зазначив, що у тексті пп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому йдеться про право особи бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79).

Крім того, Європейський суд з прав людини наголошує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті.

У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» (ВП), № 25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії», № 23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії», № 42780/98, п. 34).

Формулювання обвинувачення визначає конкретний обсяг та межі судового розгляду, а також надає обвинуваченому можливість реалізувати своє право на захист та знати, в чому саме він обвинувачується, а суду можливість у розумні строки розглянути справу.

Однак у зазначеному обвинувальному акті взагалі не міститься окремого чіткого викладення правової кваліфікації дії обвинуваченого.

Більш того, в редакції, викладеній в обвинувальному акті щодо правової кваліфікації зазначені відразу декілька статей КК України, за якими ОСОБА_10 обвинувачується, без зазначення конкретних дій, на підставі скоєння яких він обвинувачується за конкретними статтями КК України. Тобто обвинувальний акт не містить даних про те, якими саме діями обвинувачений, на думку органу досудового слідства, скоїв вказані в обвинувальному акті злочини та кваліфікуючі ознаки кожного з інкримінованих злочинів.

Також, обвинувальний акт містить дані про скоєння обвинуваченим злочинів під час масових заворушень, але відомості про обставини вказаних заворушень в обвинувальному акті не зазначені, не містяться відомості, зокрема, щодо застосування іншими особами зброї та інших знарядь., але такі обставини, на думку суду, мають суттєве значення для кримінального провадження та відповідної кваліфікації дій обвинуваченого, і тому повинні бути чітко зазначеними в обвинувальному акті, як обставини, що встановлені досудовим слідством.

Вказані недоліки обвинувального акту свідчать про неконкретність обвинувачення та невідповідність його вимогам КПК.

Тобто обвинувальний акт не містить сформульованого належним чином обвинувачення і є не конкретним.

З урахуванням того, що у обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення у розумінні п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, а за правилами ст. 377 КПК України судовий розгляд по справі проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд вважає, що є обставини, що перешкоджають судовому розгляду кримінального правопорушення відносно ОСОБА_10 у суді першої інстанції.

Крім того, як вбачається з наданих суду матеріалів, в реєстрі відсутні будь-які відомості щодо визнання потерпілими певних осіб. З обвинувального акту вбачається, що потерпілими по кримінальному провадженню, що розглядається, зазначені ОСОБА_6 і ОСОБА_12 , але постанови про визнання їх потерпілими по справі в реєстрі не зазначені. Крім того, як вбачається з наявних в матеріалах провадження заяв, певні особи ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 неодноразово зверталися до органу досудового слідства з заявами про визнання їх потерпілими, проте в доданих до обвинувального акту матеріалах відсутні дані про вирішення питань щодо процесуального статусу вказаних осіб., а саме посилання на наявність в матеріалах досудового провадження відповідних процесуальних рішень, що суперечить вимогам ст. 55 КПК України.

З доданого до обвинувального акту реєстру матеріалів досудового розслідування (п.п.118,119, 126,129) вбачається, що під час досудового слідства неодноразово проводилось виділення і об`єднання матеріалі досудових розслідувань, але в порушення ст..109 КПК України в реєстрі відсутні необхідні реквізити вказаних процесуальних рішень, що позбавляє суд можливості визначитись з відповідністю таких процесуальних рішень вимогам ст..217 КПК України.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що всі вищезазначені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, а тому обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_10 підлягає поверненню прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 109, 291, 314 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000451 від 08.10.2014 р. відносно ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 294 ч.2, ст. 115 ч.2 п.п. 1,5,7, ст. 348 ч.2 КК України повернути прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України, з підстав, викладених у мотивувальній частині ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1

С у д д і ОСОБА_2

ОСОБА_3