Справа № 444/1588/15-к
Провадження № 1-кп/444/10/2016
УХВАЛА
18 березня 2016 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

під час проведення судового засідання в залі суду в м. Жовкві Львівської області у кримінальному провадженні, внесеному до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000686 та № 0000063,

за обвинувальними актами щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. П`ятничани, Жидачівського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України,

обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.125 КК України,

та клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Волиця Жовківського району Львівської області, жительки АДРЕСА_2 , громадянки України, українки,

за фактами вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про зміну виду запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт.

Захисники та обвинувачений у судовому засіданні підтримали клопотання прокурора.

Заслухавши сторони кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Незважаючи на тяжкість санкції статті кримінального закону згідно обвинувачення, суд безпосередньо керується нормою прямої дії - ст. 62 Конституції України щодо презумпції невинуватості підсудного.

Подальше перебування обвинуваченого під вартою буде суперечити п.п. «c» п. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини та принципу правової держави, оскільки час, який особа знаходиться під вартою, вже не є співмірним з тяжкістю обвинувачення, яке на даний час не є доведеним.

Враховуючи стадію розгляду кримінального провадження, тривалість знаходження обвинуваченого під вартою, те, що по справі допитано усіх потерпілих та свідків та досліджено усі докази, за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого, поведінки підозрюваного під час розслідування злочину, способу життя взагалі, наявність однієї лише обґрунтованої підозри за відсутності інших достатніх ризиків для продовження найбільш суворого запобіжного заходу не є співмірним з застосованим запобіжним заходом. За таких обставин слід змінити міру запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Керуючись ст.ст. 181, 331, 350 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора про зміну виду запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт - задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 міру запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт цілодобово із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , дата закінчення дії запобіжного заходу - 17.05.2016 року включно.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти в залі суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику, направити начальнику СІЗО УДПСУ в Львівській області і Жидачівському відділенню поліції Стрийського відділу поліції.

Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, окремому оскарженню не підлягають. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Головуючий ОСОБА_1