Справа № 522/6630/16-к
Провадження 1-кс/522/7513/16
УХВАЛА
15 квітня 2016 року місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з заступником керівника Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Антрацит, Луганської області, офіційно не працюючого, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 1, 2 ст. 205 КК України,
Як вбачається із клопотання слідчого, досудовим розслідуванням встановлено, що в квітні 2014 року ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , маючи злочинний умисел спрямований на власне незаконне збагачення шляхом шахрайства, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розробили єдиний злочинний план, згідно якого здійснювали ряд дій спрямованих на підготовку та подальшого вчинення шахрайств, який складався з п`яти частин.
Кінцевою метою другої частини плану було створення та отримання контролю над фіктивними підприємствами, відкриття банківських рахунків, на які замовники/клієнти фіктивних Інтернет - магазинів здійснювали би передплату у вигляді грошового переказу за придбання замовленого товару за реквізитами належних їм пластикових карток, відкритих в банках України. При цьому назви фіктивних підприємств повинні були бути подібними до назв фіктивних Інтернет-магазинів, щоб викликати довіру у користувачів.
На виконання другої частини плану на початку березня 2015 року (більш точну дату та час в ході досудового слідства встановити не надалось) ОСОБА_7 , який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_6 , маючи злочинний умисел спрямований на власне незаконне збагачення шляхом придбання юридичних осіб, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, при невстановлених слідством обставинах, за грошову винагороду, для реалізації пункту плану підшукали особу ОСОБА_5 , який володіє необхідним знанням в галузі Державної реєстрації юридичних осіб.
В подальшому ОСОБА_7 , який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_6 , маючи злочинний умисел спрямований на власне незаконне збагачення шляхом придбання юридичних осіб, переслідуючи корисливий мотив, наприкінці березня 2015 року в телефонній розмові з ОСОБА_5 , за грошову винагороду, замовив у останнього юридичну особу ТОВ «Кей Інвест» назва якого схожа на назву створеного ними копії відомого російського Інтернет магазину для продажу неіснуючого товару на території України, а саме: «key-shop.com.ua». Погодившись на пропозицію, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, так як реєстрував юридичну особу не на самих замовників, з метою відведення від себе підозри у вчинені злочинів у сфері господарської діяльності, а саме фіктивного підприємництва, вирішив в березні місяці 2015 року здійснити реєстрацію юридичної особи ТОВ «Кей Інвест» (далі Товариство), на підставну особу, з метою подальшого використання вказаного товариства підозрюваними ОСОБА_7 та ОСОБА_6 для прикриття незаконної діяльності за наступних обставин.
На початку березня 2015 року, більш точної дати та часу в ході слідства не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи в м. Києві, за грошову винагороду в розмірі 250 грн., підшукав ОСОБА_8 , з яким вступив в злочинну змову, та ОСОБА_9 . Під час бесіди ОСОБА_5 , запропонував вказаним особам без мети здійснення підприємницької діяльності зареєструвати на своє ім`я ТОВ «Кей Інвест» аби в подальшому це підприємство було використано для прикриття незаконної діяльності, тобто стати формальним директором та засновниками зазначеного товариства. За вказані протиправні дії ОСОБА_5 , запропонував ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 матеріальну винагороду.
Не маючи наміру здійснювати діяльність товариства, пов`язану з виробництвом товарів, виконанням робіт/наданням послуг, зафіксовану в статутних документах ТОВ «Кей Інвест» усвідомлюючи протиправний характер запропонованих дій як майбутніх власників вказаного товариства, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на таку пропозицію дали свою згоду та надали ОСОБА_5 , паспорт громадянина України та ідентифікаційний податковий номер видані на їх ім`я, які необхідні для складання статутних та реєстраційних документів товариства. Отримавши вказані документи, ОСОБА_5 , при невстановлених слідством обставинах в подальшому з використанням комп`ютерної та оргтехніки виготовив необхідні для реєстрації ТОВ «Кей Інвест» на ім`я ОСОБА_8 та ОСОБА_9 документи, а саме: протокол № 1 загальних зборів учасників ТОВ «Кей Інвест», згідно якого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , значились як засновники.
В подальшому ОСОБА_5 , разом зі своєю сестрою ОСОБА_10 , на яку від імені директора ТОВ «Кей Інвест» ОСОБА_8 видана довіреність, вчинивши всі необхідні реєстраційні дії направлені на реєстрацію товариства, на підставі вказаної довіреності від 21.03.2015 р. подали їх від імені ОСОБА_8 до відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Шевченківського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві. Згідно наказу № 1 від 17.03.2015 р. директором ТОВ «Кей Інвест» призначено ОСОБА_8
У подальшому ОСОБА_8 під керівництвом ОСОБА_5 , 24.03.2015 року відкрив розрахункові рахунки в ПАТ КБ «ПриватБанк» в м. Києві, з метою подальшого використання вказаного товариства для прикриття незаконної діяльності та здійснення неконтрольованих державою фінансових операцій.
При цьому, хоча ОСОБА_8 і значиться службовою особою ТОВ «Кей Інвест», але товариством він ніколи не керував, доступу до відкритих банківських рахунків ТОВ «Кей Інвест», не мав, грошовими коштами підприємства не розпоряджався, а реєстраційні документи товариства з обмеженою відповідальністю та банківські реквізити одразу передав ОСОБА_5 , для подальшого використання у незаконній діяльності.
ОСОБА_5 , отримавши необхідні реквізити: найменування суб`єкта господарської діяльності, юридичну адресу, особисті дані службової особи товариства, індивідуальний податковий номер платника податків, печатку підприємства та Статут, прикриваючись зовнішньо законним фактом реєстрації ТОВ «Кей Інвест», отримав змогу здійснювати неконтрольовані державою фінансові операції, складати фіктивні господарські угоди та фіктивні первинні документи для того, щоб перерахувати грошові кошти без фактичного проведення фінансово-господарських операцій, тобто, використовуючи реквізити ТОВ «Кей Інвест».
Крім того, ОСОБА_7 , маючи злочинний умисел спрямований на власне незаконне збагачення шляхом придбання юридичних осіб, переслідуючи корисливий мотив, діючи спільно з ОСОБА_6 , повторно в середині квітня 2015 року в телефонній розмові з ОСОБА_5 , за грошову винагороду, замовив у останнього юридичну особу ТОВ «Кей Стор» назва якого схожа на назву створеного ними копії відомого російського Інтернет магазину для продажу неіснуючого товару на території України, а саме: «key-store.com-ua». Погодившись на пропозицію, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, так як реєстрував юридичну особу не на самих замовників, з метою відведення від себе підозри у вчинені злочинів у сфері господарської діяльності, а саме фіктивного підприємництва, вирішив в квітні місяці 2015 року здійснити реєстрацію юридичної особи ТОВ «Кей Стор» (далі Товариство), на підставну особу, з метою подальшого використання вказаного товариства підозрюваними ОСОБА_7 та ОСОБА_6 для прикриття незаконної діяльності за наступних обставин.
В середині квітня 2015 року, більш точної дати та часу в ході слідства не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи в м. Києві, за грошову винагороду в розмірі 250 грн., підшукав ОСОБА_8 та ОСОБА_11 . Під час бесіди ОСОБА_5 , запропонував вказаним особам без мети здійснення підприємницької діяльності зареєструвати на своє ім`я ТОВ «Кей Стор» аби в подальшому це підприємство було використано для прикриття незаконної діяльності, тобто стати формальним директором та засновниками зазначеного товариства. За вказані протиправні дії ОСОБА_5 , запропонував ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , матеріальну винагороду.
Не маючи наміру здійснювати діяльність товариства, пов`язану з виробництвом товарів, виконанням робіт/наданням послуг, зафіксовану в статутних документах ТОВ «Кей Стор» усвідомлюючи протиправний характер запропонованих дій як майбутніх власників вказаного товариства, ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , на таку пропозицію дали свою згоду та надали ОСОБА_5 , паспорт громадянина України та ідентифікаційний податковий номер видані на їх ім`я, які необхідні для складання статутних та реєстраційних документів товариства. Отримавши вказані документи, ОСОБА_5 , при невстановлених слідством обставинах в подальшому з використанням комп`ютерної та оргтехніки виготовив необхідні для реєстрації ТОВ «Кей Стор» на ім`я ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , документи, а саме: протокол № 1 загальних зборів учасників ТОВ «Кей Стор» від 16.04.2015 р., згідно якого ОСОБА_8 та ОСОБА_11 значились як засновники, а ОСОБА_12 як директор товариства.
В подальшому ОСОБА_5 , разом ОСОБА_11 , вчинивши всі необхідні реєстраційні дії направлені на реєстрацію товариства, подали їх від імені ОСОБА_11 до відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Оболонського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві.
У подальшому ОСОБА_11 під керівництвом ОСОБА_5 , 22.04.2015 року відкрила розрахункові рахунки в ПАТ КБ «ПриватБанк» в м. Києві, з метою подальшого використання вказаного товариства для прикриття незаконної діяльності та здійснення неконтрольованих державою фінансових операцій.
При цьому, хоча ОСОБА_14 і значиться службовою особою ТОВ «Кей Стор», але товариством він ніколи не керував, доступу до відкритих банківських рахунків ТОВ «Кей Стор», не мав, грошовими коштами підприємства не розпоряджався, а реєстраційні документи товариства з обмеженою відповідальністю та банківські реквізити одразу передав ОСОБА_5 , для подальшого використання у незаконній діяльності.
ОСОБА_5 , отримавши необхідні реквізити: найменування суб`єкта господарської діяльності, юридичну адресу, особисті дані службової особи товариства, індивідуальний податковий номер платника податків, печатку підприємства та Статут, прикриваючись зовнішньо законним фактом реєстрації ТОВ «Кей Стор», отримав змогу здійснювати неконтрольовані державою фінансові операції, складати фіктивні господарські угоди та фіктивні первинні документи для того, щоб перерахувати грошові кошти без фактичного проведення фінансово-господарських операцій, тобто, використовуючи реквізити ТОВ «Кей Стор».
Крім того, ОСОБА_7 , маючи злочинний умисел спрямований на власне незаконне збагачення шляхом придбання юридичних осіб, переслідуючи корисливий мотив, діючи спільно з ОСОБА_6 , повторно в кінці квітня 2015 року в телефонній розмові з ОСОБА_5 , за грошову винагороду, замовив у останнього юридичну особу ТОВ «Термінал Стор» назва якого схожа на назву створеного ними копії відомого російського Інтернет магазину для продажу неіснуючого товару на території України, а саме: «terminal-uk.com.ua»,. Погодившись на пропозицію, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, так як реєстрував юридичну особу не на самих замовників, з метою відведення від себе підозри у вчинені злочинів у сфері господарської діяльності, а саме фіктивного підприємництва, вирішив в кінці квітня місяця 2015 року здійснити реєстрацію юридичної особи ТОВ «Термінал Стор» (далі Товариство), на підставну особу, з метою подальшого використання вказаного товариства підозрюваними ОСОБА_7 та ОСОБА_6 для прикриття незаконної діяльності за наступних обставин.
В кінці квітня 2015 року, більш точної дати та часу в ході слідства не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи в м. Києві, за грошову винагороду в розмірі 250 грн., підшукав ОСОБА_8 та ОСОБА_11 . Під час бесіди ОСОБА_5 , повторно запропонував вказаним особам без мети здійснення підприємницької діяльності зареєструвати на своє ім`я ТОВ «Термінал Стор» аби в подальшому це підприємство було використано для прикриття незаконної діяльності, тобто стати формальним директором та засновниками зазначеного товариства. За вказані протиправні дії ОСОБА_5 , повторно запропонував ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , матеріальну винагороду.
Не маючи наміру здійснювати діяльність товариства, пов`язану з виробництвом товарів, виконанням робіт/наданням послуг, зафіксовану в статутних документах ТОВ «Термінал Стор» усвідомлюючи протиправний характер запропонованих дій як майбутніх власників вказаного товариства, ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , на таку пропозицію дали свою згоду та надали ОСОБА_5 , паспорт громадянина України та ідентифікаційний податковий номер видані на їх ім`я, які необхідні для складання статутних та реєстраційних документів товариства. Отримавши вказані документи, ОСОБА_5 , при невстановлених слідством обставинах в подальшому з використанням комп`ютерної та оргтехніки виготовив необхідні для реєстрації ТОВ «Термінал Стор» на ім`я ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , документи, а саме: протокол № 1 загальних зборів учасників ТОВ «Термінал Стор» від 24.04.2015 р., згідно якого ОСОБА_8 та ОСОБА_11 значились як засновники, а ОСОБА_15 як директор товариства.
В подальшому ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_8 , вчинивши всі необхідні реєстраційні дії направлені на реєстрацію товариства, подали їх від імені ОСОБА_11 до відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Оболонського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві.
У подальшому ОСОБА_15 під керівництвом ОСОБА_5 , 07.05.2015 року відкрив розрахункові рахунки в ПАТ КБ «ПриватБанк» та АТ «Райфайзен Банк Аваль» в м. Києві, з метою подальшого використання вказаного товариства для прикриття незаконної діяльності та здійснення неконтрольованих державою фінансових операцій.
При цьому, хоча ОСОБА_15 та ОСОБА_14 і значились службовими особами ТОВ «Термінал Стор», але товариством вони ніколи не керували, доступу до відкритих банківських рахунків ТОВ «Термінал Стор», не мали, грошовими коштами підприємства не розпоряджалися, а реєстраційні документи товариства з обмеженою відповідальністю та банківські реквізити одразу передали ОСОБА_5 , для подальшого використання у незаконній діяльності.
ОСОБА_5 , отримавши необхідні реквізити: найменування суб`єкта господарської діяльності, юридичну адресу, особисті дані службової особи товариства, індивідуальний податковий номер платника податків, печатку підприємства та Статут, прикриваючись зовнішньо законним фактом реєстрації ТОВ «Термінал Стор», отримав змогу здійснювати неконтрольовані державою фінансові операції, складати фіктивні господарські угоди та фіктивні первинні документи для того, щоб перерахувати грошові кошти без фактичного проведення фінансово-господарських операцій, тобто, використовуючи реквізити ТОВ «Термінал Стор».
Крім того, ОСОБА_7 , маючи злочинний умисел спрямований на власне незаконне збагачення шляхом придбання юридичних осіб, переслідуючи корисливий мотив, діючи спільно з ОСОБА_6 , повторно на початку червня 2015 року в телефонній розмові з ОСОБА_5 , за грошову винагороду, замовив у останнього юридичну особу ТОВ «Елекс Груп» назва якого схожа на назву створеного ними копії відомого російського Інтернет магазину для продажу неіснуючого товару на території України, а саме: «elex-shop.com.ua». Погодившись на пропозицію, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, так як реєстрував юридичну особу не на самих замовників, з метою відведення від себе підозри у вчинені злочинів у сфері господарської діяльності, а саме фіктивного підприємництва, вирішив на початку червня місяця 2015 року здійснити реєстрацію юридичної особи ТОВ «Елекс Груп» (далі Товариство), на підставну особу, з метою подальшого використання вказаного товариства підозрюваними ОСОБА_7 та ОСОБА_6 для прикриття незаконної діяльності за наступних обставин.
На початку червня 2015 року, більш точної дати та часу в ході слідства не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи в м. Києві, за грошову винагороду, повторно підшукав ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_16 . Під час бесіди ОСОБА_5 , запропонував вказаним особам без мети здійснення підприємницької діяльності зареєструвати на своє ім`я ТОВ «Елекс Груп» аби в подальшому це підприємство було використано для прикриття незаконної діяльності, тобто стати формальним директором та засновниками зазначеного товариства. За вказані протиправні дії ОСОБА_5 , запропонував ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_16 матеріальну винагороду.
Не маючи наміру здійснювати діяльність товариства, пов`язану з виробництвом товарів, виконанням робіт/наданням послуг, зафіксовану в статутних документах ТОВ «Елекс Груп» усвідомлюючи протиправний характер запропонованих дій як майбутніх власників вказаного товариства, ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_16 на таку пропозицію дали свою згоду та надали ОСОБА_5 , паспорт громадянина України та ідентифікаційний податковий номер видані на їх ім`я, які необхідні для складання статутних та реєстраційних документів товариства. Отримавши вказані документи, ОСОБА_5 , при невстановлених слідством обставинах в подальшому з використанням комп`ютерної та оргтехніки виготовив необхідні для реєстрації ТОВ «Елекс Груп» на ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_16 документи, а саме: протокол № 1 загальних зборів учасників ТОВ «Елекс Груп» від 10.06.2015 р., згідно якого ОСОБА_8 , ОСОБА_11 значились як засновники, а ОСОБА_16 як директор товариства.
В подальшому ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_11 вчинивши всі необхідні реєстраційні дії направлені на реєстрацію товариства, подали їх від імені ОСОБА_11 до відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Оболонського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві.
У подальшому ОСОБА_16 під керівництвом ОСОБА_5 , 30.06.2015 року відкрила розрахункові рахунки в ПАТ КБ «ПриватБанк» та АТ «Райфайзен Банк Аваль» в м. Києві, з метою подальшого використання вказаного товариства для прикриття незаконної діяльності та здійснення неконтрольованих державою фінансових операцій.
При цьому, хоча ОСОБА_16 та ОСОБА_17 і значились службовими особами ТОВ «Елекс Груп», але товариством вони ніколи не керували, доступу до відкритих банківських рахунків ТОВ «Елекс Груп», не мали, грошовими коштами підприємства не розпоряджалися, а реєстраційні документи товариства з обмеженою відповідальністю та банківські реквізити одразу передали ОСОБА_5 , для подальшого використання у незаконній діяльності.
ОСОБА_5 , отримавши необхідні реквізити: найменування суб`єкта господарської діяльності, юридичну адресу, особисті дані службової особи товариства, індивідуальний податковий номер платника податків, печатку підприємства та Статут, прикриваючись зовнішньо законним фактом реєстрації ТОВ «Елекс Груп», отримав змогу здійснювати неконтрольовані державою фінансові операції, складати фіктивні господарські угоди та фіктивні первинні документи для того, щоб перерахувати грошові кошти без фактичного проведення фінансово-господарських операцій, тобто, використовуючи реквізити ТОВ «Елекс Груп».
За сукупністю скоєного ОСОБА_5 , підозрюється у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 205 КК України.
Вина останнього у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів, серед іншого: заявами потерпілих; інформацією та документами, фото- та відеозаписами, отриманими в ході тимчасового доступу в банківських установах; допитами свідків; протоколом обшуку від 23.12.2015 р., за адресою : АДРЕСА_1 та вилученими в ході обшуку інформацією та документами, матеріалами негласних слідчих (оперативно-розшукових) заходів отриманими в ході досудового слідства, тощо.
31.01.2016 складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 за ч. 1, 2 ст. 205 КК України та належним чином повідомлено.
03.02.2016 року за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 в порядку ст.ст. 133, 135, 136 КПК України направлено повістку про виклик.
Проте, ОСОБА_5 , на виклики слідчого не з`являється, його місцезнаходження в даний час не відомо, що підтверджується наданими 12.02.2016 р. матеріалами оперативного підрозділу Департаменту захисту економіки в Одеській області, де відповідно до рапорту, підозрюваний ОСОБА_5 , та його дружина ОСОБА_19 , на мобільні дзвінки за № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 не відповідають, про поважні причини неприбуття, передбачені ст.138 КПК України, не повідомив, на телефонні дзвінки не відповідає.
У відповідності з вимогами п.1 ст.184 КПК України, під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених в п.п.1, 2, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу покладається необхідність запобігання подальшим спробам:
- переховуватися від органів досудового розслідування та суду (оскільки за скоєння злочину передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі, постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків в м. Одесі не має)
- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (оскільки місце знаходження та зберігання всього комп`ютерного обладнання, за допомогою якого вчинявся злочин, не встановлено)
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (оскільки ряд спільників підозрюваного ще не встановлено, тобто перебуваючи на волі підозрюваний може допомогти їм уникнути кримінальної відповідальності)
- вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (протиправні дії з реєстрації носять систематичний характер та є основним джерелом заробітку).
Як зазначає слідчий, приймаючи до уваги викладене, можна зробити висновок, що відносно підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки інші (менш суворі заходи) не забезпечать виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом України і його належної поведінки, т.я. лише тримання під вартою передбачає примусову ізоляцію підозрюваного.
До суду направлено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного.
Як зазначає слідчий, наявні достатні підстави вважати, що останній, отримавши відомості про звернення до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, почне переховуватись з метою уникнення від кримінальної відповідальності що стане на заваді притягнення його до кримінальної відповідальності у зв`язку із чим, слідчий просить дозволити затримати підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого, метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.
Прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини.
Згідно ч. 4 ст. 189 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
Окрім того, виходячи із положень ст. 22 КПК України, однією із загальних засад кримінального провадження визначено змагальність сторін, яка передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, а суд лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Відповідно до ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Тобто, саме сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити особисту явку та подання доказів.
Згідно ст. 189 КПК України, клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею негайно після одержання цього клопотання за участю прокурора.
Однак, прокурор в судове засідання не з`явився.
Таким чином, неявка без поважної причини сторони кримінального провадження, явка якої є обов`язковою, свідчить про фактичне невиконання обов`язку довести обставини, передбачені ст. 189 КПК України, що позбавляє можливості повно та всебічно з`ясувати сукупність обставин, необхідних для вирішення питання про надання дозволу на затримання з метою приводу, що є підставою для відмови у задоволенні такого клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 132, 176-178, 183, 188-190 КПК України, -
У задоволенні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з заступником керівника Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

15.04.2016