Провадження № 1-кп/734/75/16 Справа № 734/1421/16-к
іменем України
26 квітня 2016 року смт. Козелець
Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретареві ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , курсант навчальної медичної роти військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочинів (кримінальних правопорушень), передбачених ч. 2 ст. 263, ч. 4 ст. 407 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
Відповідно до вказаної зміненої угоди 17 березня 2015 року солдат ОСОБА_3 був призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 15/2015 від 14 січня 2015 року та в той же день направлений для проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_2 .
Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 № 38 від 18 березня 2015 року солдат ОСОБА_3 призначений на посаду водія 1 автомобільного відділення автомобільного взводу роти матеріально-технічного забезпечення указаної військової частини та зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення. Відповідно до ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ОСОБА_3 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Місцем дислокації військової частини НОМЕР_2 являється відповідна територія за адресою: АДРЕСА_3 .
Згідно з вимогами ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.
Не зважаючи на вищевикладене, солдат ОСОБА_3 , достовірно знаючи свої обов`язки та маючи можливість належним чином їх виконувати, свідомо допустив їх порушення при наступних обставинах.
17 червня 2015 року ОСОБА_3 близько 06 год. 00 хв. самовільно залишив місце служби, що було виявлено близько 06 год. 30 хв. на ранковому шикуванні роти матеріально-технічного забезпечення військової частини польова пошта НОМЕР_2 . ОСОБА_3 з метою тимчасово ухилитися від виконання службових обов`язків, діючи умисно, без поважних причин, самовільно залишив територію військової частини польова пошта В НОМЕР_3 у АДРЕСА_3 .
Після самовільного залишення військової частини солдат ОСОБА_3 проводив час на власний розсуд, мешкаючи в АДРЕСА_2 .
29 лютого 2016 року близько 08 год. 30 хв. ОСОБА_3 був затриманий працівниками поліції за адресою свого проживання в м. Харків.
Таким чином, солдат ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України /в редакції, чинній з 05 березня 2015 року/, яке виразилося в самовільному залишенні військової частини, вчинене в умовах особливого періоду.
Крім того, відповідно до вказаної угоди в травні 2015 року солдат ОСОБА_3 , діючи умисно, в порушення вимог постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 року за № 2471-ХII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 1-4, 9, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року № 576, розділу III Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1988 № 622, знаходячись у м. Києві, отримав у невстановлених досудовим розслідуванням осіб бойовий ніж «Glock 78», який відповідно до висновку експертизи холодної зброї № НОМЕР_4 від 24 червня 2015 року є холодною зброєю колючо-ріжучої дії, а саме бойовим ножем «Glock 78», виробництва Австрії, виготовлений заводським способом, поклавши його до своєї сумки, яку тримав безпосередньо при собі, та без передбаченого законом дозволу перемістив його до військової частини польова пошта В НОМЕР_3 в АДРЕСА_3 , чим вчинив носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
В подальшому бойовий ніж «Glock 78» знаходився у сумці ОСОБА_3 разом із його іншими особистими речами.
03 червня 2015 року відповідно до наказу командира військової частини № НОМЕР_5 , солдат ОСОБА_3 , вибуваючи на лікування до військової частини НОМЕР_6 в АДРЕСА_3 , достовірно знаючи, що у його сумці із особистими речами знаходиться бойовий ніж «Glock 78», без передбаченого законом дозволу здійснив його переміщення до палати № 8 шкірно-венерологічного відділення військового шпиталю № 9 (військова частина НОМЕР_6 ), чим здійснив носіння іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
В той же день бойовий ніж «Glock 78» був вилучений працівниками поліції у солдата ОСОБА_3 в ході огляду місця події.
Таким чином, солдат ОСОБА_3 вчинив носіння іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто, злочин, передбачений ч. 2 ст. 263 КК України.
Згідно з вказаною угодою ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 263, ч. 4 ст. 407 КК України.
Також вказаною угодою сторони із застосуванням ст.ст. 60, 69 КК України погодили покарання:
за ч. 4 ст. 407 КК України у виді арешту строком 3 (три) місяці з відбуванням покарання на гауптвахті відділення Військової служби правопорядку ( АДРЕСА_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
за ч. 2 ст. 263 КК України у виді арешту строком 3 (три) місяці з відбуванням покарання на гауптвахті відділення Військової служби правопорядку ( АДРЕСА_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 .
За сукупністю злочинів сторони на підставі ст. 70 КК України шляхом повного складання призначених покарань узгодили покарання у виді арешту строком 6 (шість) місяців з відбуванням покарання на гауптвахті відділення Військової служби правопорядку ( АДРЕСА_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Крім того, ОСОБА_3 взяв на себе обов`язок відшкодувати витрати на залучення експертів під час досудового розслідування в розмірі 859,92 грн.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 4 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Так, злочини у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином (ч. 4 ст. 407 КК України) та злочином середньої тяжкості (ч. 2 ст. 263 КК України).
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком визнає права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що перелічені в угоді.
Таким чином, судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Прокурором в судовому засіданні заявлене клопотання про продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на гауптвахті відділення Військової служби правопорядку ( АДРЕСА_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 до набрання вироком законної сили, обраного слідчим суддею на підставі ухвали Козелецького районного суду Чернігівської області 01 березня 2016 року. ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора. Таким чином, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили продовжити відносно ОСОБА_3 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на гауптвахті, враховуючи узгоджене сторонами покарання та з метою забезпечення можливості виконання судового рішення.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів (кримінальних правопорушень), передбачених ч. 2 ст. 263, ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання:
за ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням ст.ст. 60, 69 КК України у виді арешту строком 3 (три) місяці з відбуванням покарання на гауптвахті відділення Військової служби правопорядку ( АДРЕСА_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 ,
за ч. 2 ст. 263 КК України із застосуванням ст. 60 КК України у виді арешту строком 3 (три) місяці з відбуванням покарання на гауптвахті відділення Військової служби правопорядку ( АДРЕСА_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 .
За сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом повного складання призначених покарань остаточно ОСОБА_3 призначити покарання у виді арешту строком 6 (шість) місяців з відбуванням покарання на гауптвахті відділення Військової служби правопорядку ( АДРЕСА_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Дію запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у виді тримання під вартою на гауптвахті відділення Військової служби правопорядку ( АДРЕСА_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 , обраного слідчим суддею на підставі ухвали Козелецького районного суду Чернігівської області 01 березня 2016 року, продовжити до набрання вироком законної сили
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання 29 лютого 2016 року, зарахуваши в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (один день арешту дорівнює двом дням попереднього ув`язнення).
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення з обмеженням :

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1