Справа № 128/1867/16-к
ВИРОК
Іменем України
15 липня 2016 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гавришівка, Вінницького району Вінницької області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого,зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 01.04.2015 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до З років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільненому від відбування покарання із випробуванням з іспитовим строком на 2 роки,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Гавришівка, Вінницького району Вінницької області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 01.04.2015 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання звипробуванням з іспитовим строком на 2 роки,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , будучи раніше судимими за вчинення умисного корисливого злочину, на шлях виправлення не стали, належних висновків для себе не зробили та вчинили новий умисний злочин.
В січні 2016 ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 під час спілкування з ОСОБА_6 дізнались, що останній має намір придбати водяний насос, на що повідомили останньому, що згодом принесуть йому такий насос. В подальшому, 20.02.2015 приблизно о 23 год. 30 хв., ОСОБА_4 , вступивши в попередню змову з ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, діючи повторно, проникли через зачинену на засув хвіртку на огороджену територію подвір`я ОСОБА_7 , яка являється тещою потерпілого ОСОБА_8 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де таємно, переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, з метою легкої наживи, діючи спільно, зняли дерев`яну кришку, яка накриває отвір колодязя, який знаходився на території вказаного домоволодіння, звідки вчинили крадіжку водяного насосу марки «Forwater» в корпусі з білого металу та електронного регулятору «Control Box Electric» до нього у корпусі із синього пластику, які належать ОСОБА_8 .. Заволодівши викраденим, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишили місце вчинення злочину та розпорядились викраденим на власний розсуд.
Згідно висновку експерта № 322 від 10.03.2016 водяний насос «Forwater» в корпусі з білого металу та «Control Box Electric» до нього у корпусі із синього пластику, з урахуванням зносу становить 1 848,44 грн. (одна тисяча вісімсот сорок вісім грн. 44 коп.).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 за пред`явленим йому обвинуваченням за ст. 185 ч.3 КК України вину свою визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та пояснив, що дійсно вчинив злочин з підстав, викладених в обвинувальному акті. Пояснив, що в січні 2016 року він і ОСОБА_4 дізнались від ОСОБА_6 , що останній хоче придбати водяний насос, але недорогий, так як новий коштує дорого. 20.02.2015 року ввечері біля магазину с. Гавришівка вони познайомились з дівчиною на ім`я ОСОБА_10 , разом проводили час, а потім ОСОБА_11 підвіз їх до подруги ОСОБА_12 , а він з ОСОБА_4 очікували її на вулиці. На їх неодноразові виклики ОСОБА_10 не вийшла, тому вони йшли по АДРЕСА_2 і зайшли, відчинивши хвіртку подвір`я будинку АДРЕСА_2 , напитись води. Там побачили кнопку від водяного насосу та вийшли з подвір`я. Потім вони домовились про вчинення крадіжки насоса і разом пішли до дядька ОСОБА_4 , де взяли ножа та знову зайшли в подвір`я будинку АДРЕСА_2 , і з криниці, яка була накрита дерев`яною кришкою, відрізали та викрали водяний насос з приставкою, який віднесли і продали ОСОБА_6 , за що він дав їм 175 грн. Просив, якщо це можливо, не позбавляти його волі, більше не буде вчиняти ніяких крадіжок.
ОСОБА_4 дав покази, аналогічні показам ОСОБА_5 , якими визнав повністю свою вину, щиро розкаявся, також пояснив, що ОСОБА_6 мав заплатити їм за принесений насос 350 грн, а дав тільки 170 грн., що працівниками міліції викрадений насос був вилучений та повернутий потерпілому. Просив не позбавляти його волі, більше не буде порушувати закон.
Потерпілий ОСОБА_13 надав суду заяву про проведення розгляду даного кримінального провадження у його відсутності, претензій до обвинувачених не має, просив покарати обвинувачених згідно закону.
За згодою учасників процесу, згідно ст.349 ч.3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів зібраних в ході досудового розслідування, стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім даних, що характеризують особу обвинувачених, і при цьому судом з`ясовано, що обвинувачені правильно розуміють зміст цих обставин, у суду немає сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснено, що в такому випадку кожен обвинувачений буде позбавлений можливості оспорювати дані фактичні обставини в апеляційному порядку.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були засуджені 01.04.2016 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ст. 185 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільненні від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.
Суд вважає, що дії обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ст. 185 ч.3 КК України, як умисне, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючими ознаками якої є крадіжка вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у сховище.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд враховує їх молодий вік, затруднений сімейний і матеріальний стан, що вони офіційно не працюють, не одружені, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебувають, за місцем проживання характеризуються задовільно, що ними добровільно сплачено процесуальні витрати по кримінальному провадженні в прибуток держави, відшкодовано шкоду потерпілому, щляхом вилучення і повернення викраденого майна.
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд встановив щире каяття.
Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , судом не встановлено.
При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.
Згідно ст.69-1 КК України, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, зважаючи на наявність пом`якшуючої обставини та відсутність обтяжуючих вину обвинувачених обставин, відомостей, що характеризують особи обвинувачених, тяжкість вчиненого ними кримінального правопорушення, розмір завданого збитку, позицію державного обвинувача та потерпілого, згідно поданої заяви, щодо можливості виправлення і перевиховання обвинувачених, суд вважає, що ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , представляють підвищену суспільну небезпеку та їх виправлення і перевиховання можливе виключно за умови ізоляції від суспільства, тому кожному необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті 185 ч.3 КК України.
Оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили даний злочин, не відбувши покарання повністю по вироку Вінницького районного суду Вінницької області від 01.04.2015 року, тобто в період двохрічного іспитового строку, на який вони були звільнені від відбування покарання позбавлення волі строком 3 роки за ст. 185 ч. 2 КК України, суд вважає, що на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 необхідно частково приєднати невідбуте покарання за вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 01.04.2015 року.
Прокурор, відповідно до поданих клопотань, просила обрати обом обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на ризики передбачені ст.177 КПК України.
Враховуючи небезпечність вчиненого злочину ОСОБА_4 , обставини вчинення ним злочину, та те, що він ніде не працює, задовільно характеризується, вчинив злочин в період відбування іспитового строку, на який був звільнений від відбування позбавлення волі за ст. 185 ч.2 КК України по вироку Вінницького районного суду Вінницької області від 01.04.2015 року, суд вважає, що він може ухилитись від відбування призначеного судом покарання, тому ОСОБА_4 , необхідно обрати запобіжний захід до вступу вироку в законну силу, у виді тримання під вартою на строк 60 діб, взявши його під варту із зали суду.
Враховуючи небезпечність вчиненого злочину ОСОБА_5 , обставини вчинення ним злочину, та те, що він ніде не працює, проживає без місця реєстрації задовільно характеризується, вчинив злочин в період відбування іспитового строку, на який був звільнений від відбування позбавлення волі за ст. 185 ч.2 КК України по вироку Вінницького районного суду Вінницької області від 01.04.2015 року, суд вважає, що він може ухилитись від відбування призначеного судом покарання, тому ОСОБА_5 , необхідно обрати запобіжний захід до вступу вироку в законну силу у виді тримання під вартою на строк 60 діб, взявши його під варту із зали суду.
Цивільний позов потерпілим не заявлявся.
Визначене покарання обвинуваченим на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.
Речові докази, а саме водяний насос марки «Forwater»у корпусі з білого металу та «CONTROL BOX FOR ELECTRIC MOTORS» до нього у корпусі із синього пластику, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_13 , згідно письмової розписки, необхідно залишити у його власності; два відеозаписи, які проводились під час проведення слідчого експерименту з підозрюваними ОСОБА_4 та ОСОБА_5 31.03.2016 року, які записані на ДВД диск та приєднані до кримінального провадження, слід залишити в кримінальному провадженні.
Не підлягають стягненню з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 процесуальні витрати в сумі 550 грн.25 коп. в прибуток держави, оскільки вони є добровільно сплаченими обвинуваченими під час судового розгляду кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд -
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3(три) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання ОСОБА_4 частково приєднати невідбуте покарання за вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 01.04.2015 року, яким він був звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі 3 роки, з іспитовим строком 2 роки на підставі ст. 75 КК України, та остаточно призначити ОСОБА_4 до відбування покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири ) роки.
Обрати ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, взявши його під варту із зали суду. Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання.
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3(три) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання ОСОБА_5 частково приєднати невідбуте покарання за вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 01.04.2015 року, яким він був звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі 3 роки, з іспитовим строком 2 роки на підставі ст. 75 КК України, та остаточно призначити ОСОБА_5 до відбування покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири ) роки.
Обрати ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, взявши його під варту із зали суду. Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання.
Речові докази: водяний насос марки «Forwater»у корпусі з білого металу та «CONTROL BOX FOR ELECTRIC MOTORS» до нього у корпусі із синього пластику, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_13 , згідно письмової розписки, залишити у власності ОСОБА_13 ; два відеозаписи, які проводились під час проведення слідчого експерименту з підозрюваними ОСОБА_4 та ОСОБА_5 31.03.2016 року, які записані на ДВД диск та приєднані до кримінального провадження - залишити в кримінальному провадженні.
Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Головуючий суддя: