Провадження №1-кп/485/75/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2016 року Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №3 в м.Снігурівка кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, заміжньої, непрацюючої, мешканки АДРЕСА_1 , раніше не судимої
у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.186, ч.1 ст.125 КК України
Учасники процесу:
прокурор - ОСОБА_4 ,
потерпіла - ОСОБА_5 ,
захисник - ОСОБА_6 ,
обвинувачена - ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
09 квітня 2016 року близько 16 години 30 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилося можливим, на узбіччі дороги неподалік від с.Центральне Снігурівського району Миколаївської області, обвинувачена ОСОБА_3 , на грунті ревнощів та раптово виниклих неприязних стосунків, витягла потерпілу ОСОБА_5 з салону автомобілю "ВАЗ 2101", належному ОСОБА_7 , та нанесла їй не менше двох ударів долонями рук по обличчю, спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді синця на обличчі та саден на обличчі та шиї, які згідно висновку судово-медичного експерта №598 від 11.04.2016 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Цього ж дня приблизно о 17 годині на вул.Гагаріна в с.Центральне Снігурівського району Миколаївської області, ОСОБА_3 продовжила виясняти стосунки з ОСОБА_5 та у присутності останньої і інших громадян витягла з гаманця потерпілої грошові кошти у сумі 200грн., якими відкрито заволоділа та привласнила.
Обвинувачена ОСОБА_3 винною себе у пред`явленому їй обвинуваченні визнала частково, цивільний позов потерпілої про відшкодування моральних збитків на суму 2000грн. не визнала. Суду пояснила, що 09 квітня 2016 року близько 17 години вона на мікроавтобусі "Газель" поверталася з роботи в с.Центральне Сінгурівського району Миколаївської області. Неподалік від села на узбіччі дороги побачила автомобіль "ВАЗ 2101", в якому перебували її чоловік та потерпіла. На грунті ревнощів вона попросила водія мікроавтобуса зупинити його, підійшла до автомобіля чоловіка, з якого витягла потерпілу та двічі вдарила рукою в обличчя, а коли вони повернулися додому в с.Центральне Снігурівського району, вона у присутності потерпілої та інших громадян витягла з гаманця ОСОБА_5 200грн. і привласнила. Мобільний телефон потерпілої вона не брала, а він залишився в автомобілі після того, як вона витягла потерпілу з нього.
Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченою, її вина у вчиненні злочинів підтверджується наданими стороною обвинувачення наступними доказами.
Показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка пояснила, що 09 квітня 2016 року вона з чоловіком обвинуваченої їздили в с.Новокиївка Снігурівського району за картоплею. Коли вони поверталися назад додому, ОСОБА_7 не впорався з керуванням, з"їхав на обочину у кювет та не міг звідти самостійно виїхати. У цей момент біля них зупинився автомобіль "Газель", з якого вийшла обвинувачена, за волосся витягла з автомобіля потерпілу та стала бити її руками в обличчя та ногами по тулубу. В бійку вмішалася свідок ОСОБА_8 і розборонила їх, після чого всі поїхали у с.Центральне Снігурівського району, але біля двору обвинувачена продовжила виясняти стосунки з потерпілою і бити її та забрала у неї з гаманця 200грн.
Показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які підтвердили, що між обвинуваченою і потерпілою на ґрунті ревнощів з боку ОСОБА_3 виникла сварка, у ході якої обвинувачена декілька разів рукою вдарила потерпілу в обличчя та витягла з її гаманця 200грн. і заволоділа ними.
Заявами потерпілої ОСОБА_5 від 10 квітня та 11 червня 2016 року, витягами з кримінального провадження №0000177, №0000305 в яких потерпіла просить притягнути до кримінальної відповідальності обвинувачену за заподіяння їй тілесного ушкодження і заволодіння її грошовими коштами та внесенням цих даних в ЄРДР.
Постановою про призначення експертизи та висновком експерта №598 від 11 квітня 2016 року, згідно з якими у потерпілої виявлені крововиливи та садна в області обличчя і шиї, які виникли від дії тупих твердих предметів, якими могли бути руки і ноги у термін і при обставинах, вказаних ОСОБА_5 . По ступеню тяжкості вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Заявою обвинуваченої ОСОБА_3 від 10 квітня 2016 року та протоколом огляду предметів, з яких вбачається, що обвинувачена добровільно видала працівникам поліції грошові кошти у сумі 200грн., картку ПАТ КБ "ПриватБанк" та сім-картку до мобільного телефону.
Постановою про визнання речовими доказами від 21 червня 2016 року слідчого СВ ВП ГУНП, якою визнано речовими доказами: мобільний телефон "Нокіа-105" IMEI: НОМЕР_1 з сім-карткою мобільного оператора "МТС-Україна" № НОМЕР_2 , що упаковані у спецпакет №2990395; банківську картку ПАТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_3 , пластикову картку з-під сім-картки мобільного оператора "Лайф" з № НОМЕР_4 , що упаковані у спецпакет №2989726; грошові кошти у сумі 200грн., купюрами номіналом 50грн. в кількості 2шт., №РЕ9726528, ЕХ 0774583, купюрами номіналом 20грн. КХ3008213, купюрами номіналом 10грн. в кількості 10шт. №ПА 3489286, ПЕ 8079245, НА 5704784, МИ 4982366, СЗ 7026958, НВ 1250978, СГ 1413470, СЗ 3078556, що упаковані у спецпакет №2989725, які повернуті потерпілій ОСОБА_5 .
Ці докази є достовірними, допустимими і вказують на доведеність
вини обвинуваченої ОСОБА_3 у спричиненні легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 та викраденні у неї майна.
Органи досудового розслідування звинувачують ОСОБА_3 і у відкритому заволодінні мобільним телефоном "Нокіа-105", але доказів того, що обвинувачена викрала цей телефон судом не здобуто.
Як пояснили потерпіла, обвинувачена і свідки, вказаний телефон ОСОБА_5 сама залишила телефон в автомобілі чоловіка обвинуваченої коли ОСОБА_3 витягла її з автомобілю.
За таких обставин в цих діях не вбачається склад злочину, а тому суд виключає вказаний епізод з обвинувального акту.
Дії обвинуваченої органами досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень та за ч.1 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Суд вважає, що така кваліфікація дій обвинуваченої є вірною і відповідає обставинам, викладеним в обвинувальному акті та наданим стороною обвинувачення доказам.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає вчинення злочину вперше, визнання нею вини та щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, суд не вбачає.
Враховуючи викладене, тяжкість вчинених злочинів обвинуваченою, які відносяться до категорії злочинів невеликої та середньої тяжкості та особу винної, яка за місцем проживання характеризується з позитивного боку, суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливе і без ізоляції її від суспільства, але в умовах нагляду та контролю за нею, а тому призначає покарання у межах санкції статтей обвинувачення у вигляді громадських робіт та вважає, що таке покарання буде достатнім для її виправлення та попередження вчинення з її боку нових злочинів.
В силу ст.ст.128-129 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.
Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичний або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди у розмірі 2000грн. підлягає задоволенню частково, так як неправомірними діями з боку обвинуваченої було принижено честь і гідність потерпілої, заподіяно їй тілесні ушкодження, внаслідок чого вона перенесла психічні та фізичні страждання, але враховуючи принцип розумності та справедливості, суд визначає розмір грошової компенсації у сумі 1000грн.

Керуючись ст.ст.368- 371, 373-374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винною у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.125, ч.1 ст.186 КК України та призначити покарання:
- за ч.1 ст.125 КК України у вигляді ста годин громадських робіт;
- за ч.1 ст.186 КК України у вигляді ста двадцяти годин громадських робіт.
На підставі ст.70 КК України, шляхом повного складання призначень покарань, остаточно вважати засудженою до двохсот двадцяти годин громадських робіт.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 на відшкодування завданих моральних збитків 1000 (тисяча)грн.
Речові докази, вказані в постанові від 21 червня 2016 року слідчого СВ Снігурівського ВП ГУНП: мобільний телефон марки "Нокіа-105" IMEI: НОМЕР_1 з сім-карткою мобільного оператора "МТС-Україна" № НОМЕР_2 , що упаковані у спецпакет №2990395; банківську картку ПАТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_3 , пластикову картку з-під сім-картки мобільного оператора "Лайф" з № НОМЕР_4 , що упаковані у спецпакет №2989726; грошові кошти у сумі 200грн., купюрами номіналом 50грн. в кількості 2шт., №РЕ9726528, ЕХ 0774583, купюрами номіналом 20грн. КХ3008213, купюрами номіналом 10грн. в кількості 10шт. №ПА 3489286, ПЕ 8079245, НА 5704784, МИ 4982366, СЗ 7026958, НВ 1250978, СГ 1413470, СЗ 3078556, що упаковані у спецпакет №2989725 - вважати повернутими потерпілій ОСОБА_5 .
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом 30-днів з дня його проголошення.
СУДДЯ