Справа № 559/1037/16-к
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" листопада 2016 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
В складі головуючого судді ОСОБА_1
в особі секретаря : ОСОБА_2
з участю сторін кримінального
прокурора: ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6
В обґрунтування заявленого клопотання прокурор посилається на те, що 22 лютого 2016 року, близько 23 години 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_1 , вступив у суперечку із ОСОБА_7 , де спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді важкої закрито черепно-мозкової травми, забою головного мозку важкого ступеню, субдоральної гематоми правої лобно-скроневої, тім`яної ділянки голови, множинних забоїв голови, тулуба, кінцівок, які в подальшому спричинили смерть ОСОБА_7 .
В клопотанні прокурор послався на те, що в ході проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, було встановлено, що ОСОБА_3 раніше притягувався до кримінальної відповідальності та був судимий 17.02.1999 року Очаківським районним судом Миколаївської області, за вчинення злочинів передбачених ч.2 ст.140 та ч.2 ст. 142 КК України (редакції 1960 року), до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.
ОСОБА_3 не одружений, на утриманні дітей не має, проживає за рахунок різного роду тимчасових підробітків, проживає в квартирі ОСОБА_8 та власного житла не має, веде антиморальний спосіб життя, що виражається у зловживанні спиртними напоями.
ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, що дає підстави вважати, що він з метою уникнення передбаченого покарання може ухилятися від явки до суду, шляхом залишення місця проживання.
Обрання ОСОБА_3 менш суворого запобіжного заходу, наприклад, у виді домашнього арешту, не забезпечить належної поведінки підозрюваного, який перебуваючи на волі продовжить ведення антиморального способу життя, що знову може привести до завдання шкоди іншим громадянам, а також перебування на волі дасть змогу ОСОБА_3 перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні шляхом приховання або знищення ще не виявлених предметів та слідів кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_3 раніше притягувався до кримінальної відповідальності.
Прокурор вказує на те, що попередні ризики які були встановленні на попередньому та судовому слідстві передбаченні ст. 177 КПК не відпали, а тому з мотивів попередження протиправної поведінки обвинуваченого, вважає, що ОСОБА_3 необхідно продовжити запобіжний захід тримання під вартою.
06 вересня 2016 року обвинуваченому ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 21 листопада 2016 року.
Вислухавши прокурора, думку обвинуваченого та сторони його захисту, суд прийшов до висновку про обґрунтованість поданого клопотання та його задоволення із слідуючих підстав.
Дослідивши подане клопотання та доводи прокурора, суд прийшов до висновку про наявність підстав, передбачених ст. 177 КПК України, які дають можливість вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 може перешкоджати встановленню істини у справі, переховуватись від судового слідства, продовжувати свою злочинну діяльність , а також про те, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним у клопотанні ризикам.
Враховуючи, що згідно ч.5 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки, а ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.
Обвинувачений ОСОБА_3 визнав, що він причетний до кримінального правопорушення, у якому йому пред`явлено обвинувачення та не заперечував проти продовження щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Захисник обвинуваченого залишив вирішення питання щодо обрання запобіжного заходу зважаючи на позицію обвинуваченого на розгляд суду.
У відповідності до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотання суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта.
За змістом п.4 ч.1 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
У якості наявних ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, прокурор вказує на те, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, може переховуватись від слідства, незаконно впливати на свідків по справі.
Крім того, прокурором наведені обставини, що враховуються при продовженні запобіжного заходу, а саме, що обвинувачений не одружений, не має постійного місця проживання, ніде офіційно не працює та не має постійних засобів до існування та міцних соціальних зв`язків, вів антисоціальний спосіб життя, вже притягувався до кримінальної відповідальності.
За змістом ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до змісту ч.3 ст.176 КПК України такий запобіжний захід як тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише тоді, коли прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів передбачених частиною першою цієї статі не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Правопорушення, що вчинене обвинуваченим відноситься до категорії тяжких, потягло смерть людини, міцних соціальних зв`язків ОСОБА_3 не має, як не має ні постійних засобів до існування, ані постійого місця проживання.
Наведені обставини та ризики в сукупності свідчать про те, що є необхідність в продовженні застосування такого найбільш суворого запобіжного заходу як тримання під вартою.
Відповідно до змісту п.2 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
Зважаючи, що це саме той випадок, що злочином спричинено загибель людини, суд не визначає розміру застави для обвинуваченого.
Керуючись ст.ст.176, 177, 178 ,183, 331 КПК України,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Баку Азербайджанської Республіки, громадянину України, з середньо освітою, непрацюючому, не судимому, тимчасово проживаючому у АДРЕСА_1 ,- продовжити строк обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утриманням в СІ м.Рівне строком на шістдесят днів.
Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її проголошення.
Дата закінчення дії ухвали 20 січня 2017 року в 16 годині 00 хвилин.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: