Справа № 738/1794/16-к
№ провадження 1-кс/738/284/2016
УХВАЛА

23 вересня 2016 року слідчий суддя Менського районного суду Чернігівської області: ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника: ОСОБА_5 ,
а також заступника начальника СВ Менського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мена клопотання заступника начальника СВ Менського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у скоєнні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, кримінальне провадження № 0000536, -

ВСТАНО В И В:
У вересні 2016 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання заступника начальника СВ Менського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим: 02.10.2012 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України до 5 років позбавлення волі та будучи звільненим 09.06.2016 року умовно - достроково на невідбуту частину покарання строком 11 місяців 13 днів на шлях виправлення не став та в період відбування покарання повторно вчинив новий, умисний, тяжкий злочин.

Так, 29.08.2016 року близько 10:00 години ОСОБА_4 , з метою крадіжки чужого майна, прибув до господарства ОСОБА_7 , жителя: АДРЕСА_1 , де шляхом розбиття шибки металопластикового вікна будинку, проник в його середину, звідки вчинив крадіжку виробів із золота, грошових коштів в сумі 3000 грн., 9000 долларів США, що відповідно до офіційного курсу валюти станом на момент крадіжки становить 212130 грн. та речей домашнього вжитку, чим спричинив матеріального збитку потерпілому у великих розмірах.

Вище зазначений факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.08.2016 року під № 0000536.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України 23.09.2016 року.
Суд перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, який підтримав дане клопотання та просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, підозрюваного, який не заперечував проти застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою, дійшов до наступних висновків.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні з приводу заявленого клопотання поклався на розсуд суду, але заперечував щодо обставини, на яку посилається слідчий з приводу необхідності працівникам правоохоронних органів шукати доказів участі в даному кримінальному правопорушенні засудженого ОСОБА_8 .

Так, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, підозрюваний ОСОБА_4 був затриманий 23 вересня 2016 року в 00 год. 17 хв. в порядку ст. 208 КПК України.

Документами, які підтверджують надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, є відповідний запис з підписом підозрюваного на примірнику клопотання, з якого вбачається, що копію клопотання з доданими матеріалами підозрюваний отримав о 15 год. 40 хв. 23 вересня 2016 року.
Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Ч. 2 ст. 183 КПК України зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

В судовому засіданні прокурор довів:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, покарання за який передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що підтверджується: витягом з кримінального провадження № 0000536, протоколом огляду місця події від 29.08.2016, показаннями свідка ОСОБА_9 та іншими матеріалами кримінального провадження;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, оскільки він вчинив злочин в період відбування покарання у вигляді умовно дострокового звільнення, не одружений, що свідчить про відсутність сталих соціальних зв`язків.

Обставини, що обґрунтовують наявність вищезазначених ризиків, та обставини, що перешкоджають органам досудового розслідування уникнути ризиків без взяття під варту підозрюваного ОСОБА_4 є те, що останній не має джерел доходу, не працевлаштований, злочин вчинив в період відбування покарання у вигляді умовно дострокового звільнення.
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів запобігання ризикам.

Слідчим суддею оцінено в сукупності такі обставини:

1) тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винним, а саме те, що санкція ч. 4 ст. 185 КК України передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років;

2) вік та стан здоров`я підозрюваного, а саме те, що дані про його неможливість утримуватися в місцях попереднього ув`язнення відсутні;

3) відсутність у підозрюваного постійної роботи та стійких соціальних зв`язків;

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України, 09.06.2016 звільнився з місць позбавлення волі, і вже 29.08.2016 вчинив новий, резонансний, тяжкий злочин, тому в його діях вбачається систематичність вчинення саме корисливих злочинів і одним із ризиків при обранні міри запобіжного заходу являється можливість підозрюваним продовжувати вчиняти злочини. ОСОБА_4 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, підозрюваний не працевлаштований, не одружений, не має стабільних соціальних зв`язків, все це свідчить про його негативну репутацію, характеризує як особу, яка схильна до вчинення правопорушень, а також враховуючи відсутність відомостей про місце перебування викраденого майна, в зв`язку з чим, перебуваючи на волі підозрюваний зможе розпоряджатися викраденим або розтратити, враховуючи його вік, стан здоров`я та існування ризику можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, впливу на свідків та очевидців події, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність обрання щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Враховуючи тяжкість скоєного злочину та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу, відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України - 80 розмірів мінімальної заробітної плати, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч. 3 або 4 ст. 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Виходячи з викладеного, на підставі ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст. ст. 131,132, 176-178, 182-184, 193, 194, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання заступника начальника СВ Менського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 00 год. 17 хв. 18 листопада 2016 року.

Строк тримання під вартою обчислювати з часу затримання з 23 вересня 2016 року 00 години 17 хвилин.

Визначити 18 листопада 2016 року датою закінчення строку дії ухвали про тримання під вартою ОСОБА_4 .

Визначити розмір застави - 80 мінімальних заробітних плат, що становить 110240 грн., яка може бути внесена підозрюваним чи іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) протягом дії ухвали на депозитний рахунок Менського районного суду Чернігівської області (одержувач: ТУ ДСА України в Чернігівській області, код 26295412, банк: ГУ ДКСУ в Чернігівській області, МФО 853592, , р/р 1170).

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_10 наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, де він тимчасово проживає, а саме з села Козацьке Конотопського району Сумської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Менського районного суду Чернігівської області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Менського районного суду Чернігівської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Менську місцеву прокуратуру Чернігівської області.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1