Справа № 487/373/16-к
Провадження № 1-кп/487/168/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2016 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника - ОСОБА_7 , потерпілого - ОСОБА_8 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження № 0000338 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Миколаївської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого 13.10.2014 Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, не одруженому, на утриманні неповнолітніх дітей не має, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ;

в скоєні злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
31.10.2015 приблизно о 16 годині 50 хвилин ОСОБА_6 разом з ОСОБА_9 , знаходились на перетині вул. Пушкінська та вул. Чкалова в м. Миколаїв, де побачили ОСОБА_8 та ОСОБА_10 . Після чого у ОСОБА_6 та ОСОБА_9 виник злочинний умисел направлений на відкрите заволодіння майном ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , знаходячись на перетині вул. Пушкінська та вул. Чкалова в м. Миколаєві підійшли до ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , де ОСОБА_6 наніс один удар в обличчя ОСОБА_8 та відкрито заволодів чоловічою сумкою, яка знаходилась у нього в руках, вартістю 100 гривень, в якій знаходились грошові кошти в розмірі 165 гривень. В той же час ОСОБА_9 наніс декілька ударів ОСОБА_10 в результаті яких останній впав на землю.

Після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_9 утримуючи викрадене майно при собі з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_9 заподіяли потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 265 гривень.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину в інкримінованому йому злочині не визнав, та пояснив суду 31.10.2015 року він знаходився у лікарні в м. Миколаєві разом зі своєю співмешканкою. Після того як він вийшов з лікарні, він направився на автобусну зупинку «Дачна» для того, щоб сісти на маршрутне таксі та доїхати додому. На шляху до автобусної зупинки він зустрів свого брата ОСОБА_9 , який запропонував йому піти до магазину та випити пива, обвинувачений погодився сходити до магазину з ОСОБА_9 , але від вживання алкогольного напою відмовився. Вийшовши з магазину, вони почали направлятися по вул.. Пушкінська до автобусної зупинки «Дачна».

На своєму шляху вони зустріли потерпілого з братом, яких раніше вони не знали, ОСОБА_6 попросив потерпілого дати йому цигарку, але потерпілий відповів, що у нього відсутні цигарки. Після чого ОСОБА_9 вступив у суперечку з ОСОБА_10 та почав наносити йому удари.

ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_9 та разом з потерпілим ОСОБА_8 почав їх з ОСОБА_10 розбороняти, в наслідок чого ОСОБА_8 отримав від ОСОБА_9 тілесні ушкодження. Відійшовши в сторону ОСОБА_6 з ОСОБА_9 побачили, як ОСОБА_8 разом зі своїм братом пішли в сторону та зайшли за будинок. Простоявши ще декілька хвилин, ОСОБА_6 разом зі своїм братом направився до автобусної стоянки «Дачна», вийшовши на вул.. Чкалова біля кафе «Айсель» вони побачили ОСОБА_8 зі своїм братом. Підійшовши ближче ОСОБА_9 знову почав кричати та бити ОСОБА_10 .. ОСОБА_6 та ОСОБА_8 почали розбороняти їх.

ОСОБА_6 та ОСОБА_9 відійшли на літню площадку кафе «Айсель», а потерпілий з братом пішли в приміщення кафе «Айсель», стоячи на площадці біля кафе ОСОБА_9 почав кричати ОСОБА_8 , що дістане зброю та почне з неї палити.

Через декілька хвилин приїхали співробітники поліції, затримали ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , після чого доставили до Заводського районного відділу поліції. Де у ОСОБА_6 та ОСОБА_9 були відібрані пояснення, після чого їх було поміщено до ізолятору тимчасового тримання.

Незважаючи на те, що обвинувачений свою провину у скоєному злочині не визнав, його вина повністю підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, а саме:

Допитаний в судовому засіданні у якості потерпілого ОСОБА_8 , пояснив суду, що 30.10.2015 року він разом зі своїм братом, повертались з роботи, вони працювали на ринку будівельних товарів. Брат ОСОБА_8 . ОСОБА_10 знаходився в стані алкогольного сп`яніння у звязку з чим, ОСОБА_8 вирішив разом з братом поїхати до дому, щоб його провести, так як хвилювався за брата. О 16-30 год. вони сіли в маршрутне таксі по вул. Херсонське шосе та доїхавши до вул. Пушкінська вийшли з маршрутного таксі і направились на автобусну зупинку "Дачна".

На шляху до автобусної зупинки незнайомі їм раніше двоє хлопців запитали, чи не буде у них цигарок. Не зупиняючись ОСОБА_8 відповів, що у них цигарок нема. Після чого ОСОБА_8 почув, що його хтось покликав, повернувшись побачив хлопця, а саме обвинуваченого ОСОБА_6 , який наніс ОСОБА_11 удар кулаком в обличчя, після чого ОСОБА_6 намагався забрати у потерпілого сумку чорного кольору яка висіла у нього на плечі, але у ОСОБА_6 не вийшло і він відразу відійшов у сторону. Повернувши голову ОСОБА_8 побачив, що його брат лежав на землі, а другий невідомий йому раніше хлопець, каменем бив ОСОБА_10 по голові. ОСОБА_8 підійшов до хлопця, який бив його брата та почав ОСОБА_9 відтягувати, до нього підбіг ОСОБА_6 і теж почав відтягувати ОСОБА_9 . Через деякий час ОСОБА_9 почав замахуватись на ОСОБА_8 після чого жбурнув у нього каменем. ОСОБА_8 пригнувся, але піднявши руку отримав удар каменем.

У той час як ОСОБА_6 та ОСОБА_9 почали підшукувати каміння для того, щоб жбурлятися у ОСОБА_10 та його брата, ОСОБА_8 сказав брату, що треба тікати. Вони почали бігти та добігши до вул.. Чкалова у ОСОБА_8 випав з карману мобільний телефон. Після чого ОСОБА_8 повернувся, щоб підняти телефон та крикнув брату, щоб він зайшов до кафе. Поки ОСОБА_8 зігнувся підіймати телефон до нього підбігли раніше невідомі хлопці та почали його бити, ОСОБА_6 вихопив у ОСОБА_8 сумку та почав тікати. ОСОБА_8 почав його наздоганяти та схопив за плече, але ОСОБА_6 так повернувся, що ОСОБА_8 впав на землю, після чого ОСОБА_6 наніс йому два удари ногою по тулубу та вихопивши сумку з рук почав тікати та ховати її собі під кофтину.

ОСОБА_8 знову почав наздоганяти ОСОБА_6 , але побачивши, що ОСОБА_10 знову б`є невідомий йому раніше хлопець, перестав бігти та почав рятувати брата шляхом відштовхування від нього ОСОБА_9 . Піднявши брата, вони зайшли у розташоване поряд кафе, і попросив дівчину, яка знаходилась в приміщенні кафе, викликати поліцію. Дівчина сказала, що на вулиці вже під`їхали працівники поліції. Вийшовши на вулицю, до ОСОБА_8 знову підійшов ОСОБА_9 , та сказав, що зараз дістане пістолет та почне з нього палити.

У той час до ОСОБА_8 підійшли співробітники поліції, затримали ОСОБА_6 та ОСОБА_9 та посадили до службового автомобілю. Пізніше ОСОБА_8 повернули сумку в якій знаходились документи, а саме паспорт, ідентифікаційний код, грошові кошти та кредитні картки. ОСОБА_6 та ОСОБА_9 відвезли до районного відділку поліції. Брата ОСОБА_8 забрала машина швидкої допомоги і завезла до лікарні швидкої медичної допомоги. ОСОБА_8 медична допомога була не потрібна, у нього були незначні тілесні ушкодження, які йому наніс обвинувачений ОСОБА_6 , а саме розпухла щока, та незначна опухлість на голові.

ОСОБА_8 разом зі співробітником поліції повернулись на те місце де йому з братом наносили пошкодження. На місці скоєння злочину були знайдені сумка та розкидані деталі, все зібравши ОСОБА_8 та робітник поліції навились до районного відділу поліції.

Під час того, як ОСОБА_8 надавав пояснення співробітникам поліції йому зателефонував брат та сказав, що його без грошей не приймають до лікарні швидкої медичної допомоги та не надають першу необхідну допомогу. ОСОБА_8 розповів про це робітникам поліції після чого наряд поліції забрав ОСОБА_10 з лікарні швидкої медичної допомоги та доставив до районного відділу поліції для надання пояснення.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_12 , пояснив суду, що він знаходився на службі так як працював в патрульно-постовій службі на посаді заступника командира роти. Заступивши у наряд по охороні громадського порядку у Заводському районі м. Миколаєва, у складі екіпажу були Дзись та Черідниченко. Близько 17-00 год., точної дати він не пам`ятає, нам поступив сигнал від оператора 102, що на вул.. Чкалова у м. Миколаїв відбувається бійка. Приїхавши на місце виклику, бійки вони не виявили, але після того як вони почали перевіряти прилеглу територію було виявлено на перехресті вул.. Чкалова та вул..Андрієва біля кафе «Айсель» група осіб з 4 людей, між собою билися та бігали навколо транспортних засобів. У одного з хлопців була окровавлена голова. Коли вони підійшли ближче, то побачили як двоє хлопців побігли на площадку кафе «Айсель», а ще двоє залишилися біля автомобіля.

Коли вони наблизилися до кафе «Айсель» до них підійшов чоловік приблизно 34 років та повідомив, що його та його брата побили двоє незнайомих йому раніше хлопців. Коли вони нарядом підійшли до хлопців які стояли на площадці кафе «Айсель», один з них кинув на землю сумку та почав тікати, та був затриманий на місці скоєння правопорушеня. ОСОБА_12 підняв сумку та запитав чоловіків, які стояли поблизу, кому належить дана сумка. Потерпілий відповів, що сумка належить йому.

Поряд з потерпілим стояв його брат, у якого на пів обличчя була гематома, та він втрачав свідомість. ОСОБА_12 викликав йому швидку медичну допомогу та його забрали до лікарні.

Після чого, наряд патрульної поліції разом з затриманими та потерпілим поїхали до Заводського районного відділу поліції, де було складено рапорт. Затриманих осіб та потерпілих було передано слідчо-оперативній групі у районному відділку.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_13 , пояснив суду, що

що він знаходився на службі так як працював в патрульно-постовій службі. Заступивши у наряд по охороні громадського порядку у Заводському районі м. Миколаєва, у складі екіпажу були ОСОБА_12 та Черідниченко. Близько 17-00 год., точної дати він не пам`ятає, поступив сигнал від оператора 102, що на вул.. Пушкінська, 45 у м. Миколаїв відбувається бійка. Приїхавши на місце виклику, бійки вони не виявили, але після того як вони почали перевіряти прилеглу територію було виявлено на вул.. Чкалова біля кафе «Айсель» групу осіб, які між собою билися та бігали навколо транспортних засобів. До працівників поліції відразу підійшло двоє осіб, які повідомили, що їх побили та викрали у них сумку двоє раніше незнайомих їм хлопців, на яких вони відразу вказали. Цих хлопців патрульні відразу затримали. Потерпілому ОСОБА_10 викликали швидку допомогу, а затриманих і другого потерпілого доставили до Заводського районного відділу поліції.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_14 , пояснив суду, що восени 2015 року, точної дати та часу він не пам`ятає, він заступив у наряд по охороні громадського порядку Заводському районі м. Миколаєва так як працював в патрульно-постовій службі. У складі екіпажу були ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Нам поступив сигнал від оператора 102, що на вул.. Пушкінська, 45 у м. Миколаїв відбувається бійка. Прибувши на місце виклику, бійки та порушення громадського порядку вони не виявили, про що повідомили чергового оператора 102, він в свою чергу наказав нам перевірити прилеглу територію. Після того як вони почали перевіряти прилеглу територію по вул.. Чкалова біля кафе «Айсель» до них зернулися два невідомих громадянина, які повідомили, що їх побили двоє невідомих ії раніше хлопців та відібрали сумку. Прийнятими мірами співробітниками поліції було затримано вказаних осіб на літній площадці кафе «Айсель» та доставлено зо Заводського районного відділу поліції. В Заводському районному відділі поліції одному з потерпілих було викликано швидку допомогу, так як йому стало погано та він почав втрачав свідомість.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_10 , пояснив суду, що 30.10.2015 року він разом зі своїм братом ОСОБА_8 , повертались з роботи, вони працювали на ринку будівельних товарів. О 16-30 год. ОСОБА_10 та його брат ОСОБА_8 сіли в маршрутне таксі по вул. Херсонське шосе та доїхавши до вул. Пушкінська вийшли з маршрутного таксі і направились на автобусну зупинку "Дачна".

На шляху до автобусної зупинки двоє раніше не знайомі їм хлопців запитали, чи не буде у них цигарок. Не зупиняючись ОСОБА_8 відповів, що у них цигарок нема. Після чого ОСОБА_10 почув шум, обернувшись побачив, що брата вдарив раніше незнайомий йому хлопець, який намагався викрасти у нього сумку. В цей час ОСОБА_10 отримав удар кулаком в обличчя, після чого він впав на землю. Знаходячись на землі його почав бити ОСОБА_9 ногами та камінням. До ОСОБА_10 підійшов його брат та почав відтаскувати ОСОБА_9 у сторону, для того, щоб останній перестав наносити йому удари. ОСОБА_8 підняв брата і сказав, що потрібно сховатись в кафе та викликати співробітників поліції. Приїхавши співробітники поліції відразу затримали обвинувачених, видали ОСОБА_8 сумку. Після цього співробітники поліції доставили затриманих та ОСОБА_10 з братом до Заводського районного відділу поліції.

Також провина підсудного також підтверджується письмовими доказами по справі:

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 31.10.2016 року;

-протоколом пред`явлення особи до впізнання від 31.10.2016 року, згідно з яким потерпілий в присутності понятих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , пояснивши, що може впізнати особу за формою та рисами обличчя, впізнав особу №1, якою виявився ОСОБА_6 ;

-висновком експерта №1769 від 02.11.2016 року відповідно до якого, у ОСОБА_17 мали місце пошкодження у вигляді саден на обличчі та синця на потиличній частині голови, які утворились не менше як від 3-х ударних впливів тупих твердих предметів, якими могли бути руки та ноги.

-протоколом проведення слідчого експерименту від 12.01.2016 року із доданими носіями інформації DVD диски;

-протоколом огляду предмета від 31.10.2016 року, а саме чоловічої сумки типу барсетки виготовленої з тканини чорного кольору квадратної форми.

Досліджені під час судового розгляду письмові докази та показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам справи, викладеним в обвинувальному акті, з огляду на що суд вважає ці обставини встановленими, а докази кладе в основу вироку.

Пояснення обвинуваченого про те, що він не не наносив тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 та не викрадав сумки потерпілого, суд вважає необґрунтованими та в повному обсязі не співпадаючими з показами свідків та іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Аналіз досліджених доказів, які суд вважає належними, допустимими, достовірними і в сукупності достатніми для ухвалення вироку, дозволяє дійти висновку про те, що вина ОСОБА_6 доведена у повному обсязі, а його дії кваліфікує за ч.2 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику у справах проти власності», під насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого при грабежі, слід розуміти умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я, а також вчинення інших насильницьких дій (завдання удару, побоїв). Такі насильницькі дії повністю охоплюються частиною другою статті 186 КК України і додаткової кваліфікації за іншими статтями не потребують.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено законом до категорії тяжких злочинів.

Обставинами що пом`якшують покарання судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення повторно та рецидив злочинів, вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд також враховує особу обвинуваченого то, що він раніше судимий, має не зняту і не погашену судимість, на шлях виправлення не став, на обліку МОНД не перебуває, на обліку в МОПЛ №1 не перебуває.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_6 засуджений 13.10.2014 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст.186 КК України до 4-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, суд вважає що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 можливо лише в місцях позбавлення волі, з застосуванням правил ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складення призначених покарань.

Таким чином, виходячи з загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, суд приходить до висновку, що обвинуваченому повинно бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, передбачене санкцією статті 186 ч.2 КК України, у вигляді позбавлення волі.

Цивільний позов у кримінальній справі не заявлений.

Доля речових доказів підлягає вирішенню за правилами ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили слід вважати продовженим.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання, призначене за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.10.2014 року за ч. 2 ст. 186 КК України і остаточно призначити до відбуття покарання у виді 5 років 10 місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з дня його затримання - 31 жовтня 2015 року.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили, залишити без змін - тримання під вартою.
Речові докази, згідно постанови про визнання речових доказів від 31.10.2015 року, - залишити потерпілому.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати у строк призначеного ОСОБА_6 покарання, строк його попереднього ув`язнення в період з 31.10.2015 року по строк винесення вироку 26.09.2016 року включно з розрахунком один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1