В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2016 року смт. Близнюки
Близнюківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Близнюки Харківської області кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новохорошевське Петропавлівського району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, працюючого бригадиром машино-транспортного парку СТОВ «Самара», зареєстрованого та такого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 271 КК України,-
в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 відповідно до наказу СТОВ «Самара» № 20 від 21.04.2015 року працює бригадиром машино-транспортного парку СТОВ «Самара» та є службовою особою, яка відповідно до розділу 2 п. 9 посадової інструкції, затвердженої наказом № 22 від 24.04.15, зобов`язана «Систематично проводити інструктаж членів бригади з правил охорони праці, технічної і пожежної безпеки, фіксувати це у відповідних документах і вимагати неухильного дотримання правил» і своїми протиправними діями порушив вимоги законодавчих та інших нормативно-правових актів про охорону праці, що заподіяло травмування підлеглого.
15.05.2015 року ОСОБА_6 згідно висновків інженерно-технічної експертизи № 10423 від 19.02.2016 року всупереч вимогам:
п. 3.2.1. Правил охорони праці в деревообробній промисловості згідно яких: «Небезпечні зони на всіх верстатах, машинах, механізмах, що експлуатуються на підприємстві, мають бути обладнані захисними огородженнями, пристроями і засобами, що запобігають можливості контакту працівника з рухомими, нагрітими та відкритими струмопровідними частинами верстата тощо»,
п.п. 1.10, 1.12 Правил під час роботи з інструментом та пристроями згідно яких: «Верстати повинні бути обладнані захисними пристроями (екранами), зблокованими з пуском верстата. Захисні пристрої не повинні обмежувати технологічні можливості верстата і викликати незручності під час виконання робіт, прибирання, налагоджування та призводити у разі відкривання їх до забруднення мастильно-охолоджувальною рідиною» та «Робоча частина різальних інструментів деревообробних верстатів повинна бути закрита автоматичними огородженням, яке повинно відкриватись під час проходження оброблюваного матеріалу або інструменту тільки для його пропускання відповідно до габаритів цього матеріалу за висотою та шириною»,
п.п. 3.1.1, 3.1.2 ГОСТ 12.2.026.0-93 згідно якого: «Верстат повинен мати захисні пристрої, які виключають в процесі роботи: 1) контакт людини з рухомими елементами та ріжучим інструментом; 2) виліт ріжучого інструменту або його елементів; 3) викидування ріжучим інструментом оброблюваних заготовок та відходів;» та « Зона обробки повинна бути закрита захисним пристроєм, який відчиняється під час проходження оброблюваного матеріалу або інструмента лише на таку висоту та ширину, які відповідають габаритним розмірам оброблюваного матеріалу або інструменту»,
п.п. 3.1, 4.1, 4.2, 6.4 Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці, згідно яких: «Працівники під час прийняття на роботу і в процесі роботи, а також учні, курсанти, слухачі та студенти під час трудового і професійного навчання проходять на підприємстві за рахунок роботодавця інструктажі, навчання та перевірку знань з питань охорони праці, надання першої допомоги потерпілим від нещасних випадків, а також правил поведінки у разі виникнення аварії», «Посадові особи та інші працівники, зайняті на роботах, зазначених у Переліку робіт з підвищеною небезпекою, затвердженому наказом Держнаглядохоронпраці України від 26.01.2005 N 15 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України від 15.02.2005 N 232/10512, та Переліку робіт, де є потреба у професійному доборі, затвердженому наказом МОЗ та Держнаглядохоронпраці України від 23.09.94 N 263/121 і зареєстрованому Міністерством юстиції України 25.01.95 з N 18/554, проходять щорічне спеціальне навчання і перевірку знань відповідних нормативно-правових актів з охорони праці», «Спеціальне навчання з питань охорони праці може проводитись як безпосередньо на підприємстві, так і іншим суб`єктом господарювання, який в установленому Типовим положенням порядку проводить відповідне навчання», «Первинний інструктаж проводиться до початку роботи безпосередньо на робочому місці з працівником: новоприйнятим (постійно чи тимчасово) на підприємство або до фізичної особи, яка використовує найману працю; який переводиться з одного структурного підрозділу підприємства до іншого; який виконуватиме нову для нього роботу; відрядженим працівником іншого підприємства, який бере безпосередню участь у виробничому процесі на підприємстві. Первинний інструктаж на робочому місці проводиться індивідуально або з групою осіб одного фаху за діючими на підприємстві інструкціями з охорони праці відповідно до виконуваних робіт.»,
допустив ОСОБА_4 до виконання робіт на деревообробному стругальному верстаті. О 10 годині 40 хвилин ОСОБА_4 при роботі на деревообробному стругальному верстаті отримав травму, а саме травматичні ампутації пальців правої кисті: повна ампутація 1-го пальця до п`ясної кістки, ампутація 2-го пальця до рівня дистальної головки проксимальної фаланги і 3-го пальця до рівня середньої третини серединної фаланги, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 332-ЛЗ/15 від 29.10.2015 року відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.
Невиконання вищезазначених вимог нормативних документів бригадиром машино-транспортного парку СТОВ «Самара» ОСОБА_5 знаходяться в причинному зв`язку з настанням нещасного випадку з водієм ОСОБА_4 ...
Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_5 , вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся у скоєному, погодився із кваліфікацією органом досудового розслідування вчиненого ним діяння, не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи на підставі яких стороною обвинувачення йому пред`явлено обвинувачення. Пояснив про обставини справи як викладено вище у вироку.
Прокурор та потерпілий, не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому кримінальному правопорушенні, судом відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд, переконавшись у правильності розуміння вказаних положень закону сторонами кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, та винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.
Вина обвинуваченого у скоєнні вище зазначеного кримінального правопорушення доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 271 КК України порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про охорону праці службовою особою підприємства, що спричинило тяжкі наслідки.
При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_5 суд враховує щире каяття, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 66 КК України визнається судом обставиною, яка пом`якшує його покарання.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відсутні.
Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_5 , відноситься до тяжких злочинів.
Вивченням даних про особу ОСОБА_5 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра Близнюківської ЦРЛ не перебуває, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, одружений, працює бригадиром машино-транспортного парку СТОВ «Самара».
При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 271 КК України без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади.
При цьому, суд враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки діяння, тяжкість злочину, дані про особу обвинуваченого, згідно яких він має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, одружений, раніше не судимий, наявність обставини, що пом`якшує покарання, а саме щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання, та дійшов висновку про звільнення обвинуваченого від відбування покарання, застосувавши ст. 75 КК України.
На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також є достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
На період іспитового строку суд покладає обов`язок на ОСОБА_5 , передбачений ст.76 КК України.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Підстав для застосування ст. 69 КК України до ОСОБА_5 суд не вбачає.
Цивільний позов не пред`являвся. Арешт на майно не накладався.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує із ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової інженерно-технічної експертизи за цим кримінальним провадженням.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-
у х в а л и в:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 271 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
У відповідності до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_5 такий обов`язок: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової інженерно-технічної експертизи з охорони праці та безпеки життєдіяльності № 10423 від 19.02.2016 у розмірі 4300 (чотири тисячі триста) грн. 80 коп.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: 6 (шість) журналів СТОВ «Самара» залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_5 не обирати.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Близнюківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1
15 червня 2016 року