печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9440/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2016 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ., уродженцю м. Харків, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 .

Клопотання обґрунтовує тим, що Генеральною прокуратурою України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001955 від 18.09.2015 за підозрою колишнього Голови Національного банку України ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 191 КК України, та колишнього голови правління ПАТ «Реал банк» ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період з 2008 року до 2010 року ОСОБА_8 , знаходячись в містах Харкові, Києві та інших невстановлених слідством місцях, з метою системного вчинення розтрати та заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах шляхом зловживання службовими особами своїм службовим становищем; підроблення документів; шахрайства; фіктивного підприємництва, тобто створення та придбання суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності, вчинюваних повторно, що заподіяло велику матеріальну шкоду державі, банкам та іншим юридичним особам; ухилення від сплати податків та інших обов`язкових платежів, легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом в особливо великих розмірах, спільно з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а також іншими невстановленими слідством особами в кількості більше п`яти осіб створив для вчинення зазначених злочинів злочинну організацію, в подальшому втягуючи у її злочинну діяльність інших осіб та зорганізувавшись у стійке об`єднання, діюче за єдиним відомим всім учасникам злочинної організації планом, з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення єдиної злочинної мети.

У 2011 року у злочинної організації ОСОБА_8 через значне збільшення потреби у здійсненні великого обсягу фінансових операцій, необхідності легалізації здобутого злочинним шляхом майна, забезпечення фінансування діяльності злочинної організації виникла потреба у придбанні банку.

Тому для обслуговування діяльності злочинної організації, ОСОБА_8 із використанням підконтрольних йому підприємств з ознаками фіктивності, у м. Харкові, у 2011 році придбав контрольний пакет акцій ПАТ «Реал банк» (код: 14360721, МФО 351588) через підконтрольні йому товариства, які мали ознаки фіктивності.

ОСОБА_8 сформував органи управління ПАТ «Реал банк» з довірених йому осіб, зокрема члена злочинної організації ОСОБА_6 , який обійняв посаду голови правління банку та визначено останнього відповідальним за фінансові питання діяльності злочинної організації, планування та контроль вчинення злочинів у банківській сфері.

Задля забезпечення легалізації злочинним шляхом здобутих коштів ОСОБА_8 організував створення (придбання) суб`єктів господарської діяльності в офшорних зонах за кордоном (Кіпр, Панама), відкриття ними банківських рахунків (Швейцарія та Латвія).

Так, у 2013 року до вчинення злочину за рахунок використання ОСОБА_8 своїх знайомств та контактів серед представників центральних органів влади України, за невстановлених слідством обставин, був втягнутий Голова Національного банку України ОСОБА_7 , якому було доведено до відома злочинний план співучасників, спрямований на заволодіння державним майном в особливо великих розмірах, на що він надав свою згоду.

Голова Національного банку України ОСОБА_7 , зловживаючи своїм службовим становищем, в інтересах власника ПАТ «Реал банк», АТ «Брокбізнесбанк» ОСОБА_8 , за попередньою змовою з головою правління ПАТ «Реал банк» ОСОБА_6 та іншими членами злочинної організації, сприяв останнім у незаконному заволодінню державними коштами в особливо великих розмірах.

Згідно з розробленим планом вчинення злочину, з метою заволодіння коштами Національного банку України голова правління ПАТ «Реал банк» ОСОБА_6 , зловживаючи своїм службовим становищем, упродовж квітня-листопада 2013 року забезпечив виведення коштів банку на загальну суму 500 млн.грн. на рахунки підконтрольних ОСОБА_8 та ОСОБА_6 підприємств з ознаками фіктивності ТОВ «Арістократ Тім», ТОВ «Київмонтаж», шляхом протиправної видачі їм кредитів на зазначену суму та повернення цих коштів до банку, під виглядом нібито внесеного Підприємством «Юрай» у формі ТОВ (далі ТОВ «Юрай») депозиту, чим, створити фіктивну заборгованість банку перед ТОВ «Юрай» на загальну суму 500 млн.грн.; забезпечив укладення з підконтрольними злочинній організації товариствами ТОВ «Київобл-імпорттрейд», ТОВ «Юрай» депозитних договорів на загальну суму 800 млн.грн., із визначенням завідомо збиткової для ПАТ «Реал банк» умови про право зазначених товариств достроково вимагати повернення внесених коштів, внаслідок чого банк неправомірно втратить ліквідність, тобто буде неспроможний виконати взяті зобов`язання; забезпечив надходження до банку завідомо неправдивих звернень ТОВ «Київобл-імпорттрейд» та ТОВ «Юрай» про розірвання депозитних договорів та повернення банком депозитів на загальну суму 800 млн.грн., прийняття ним рішень про їх задоволення, чим створить удавану видимість відсутності ліквідності ПАТ «Реал банк»; забезпечив внесення до Національного банку України завідомо неправдивого клопотання ПАТ «Реал банк» про надання стабілізаційного кредиту на загальну суму 800 млн.грн. та документів до нього; надання Національному банку України у заставу незавершеного будівництвом нерухомого майна із завищеною вартістю, реальна ринкова вартість якого не покривала виданого кредиту.

У подальшому, голова правління ПАТ «Реал банк» ОСОБА_6 , за попередньою змовою з головою Національного банку України о І.В. та іншими невстановленими співучасниками вчинення злочину, переслідуючи на меті незаконне заволодіння коштами Національного банку України в особливо великих розмірах злочинною організацією під загальним керівництвом ОСОБА_8 , у період з 11 по 18 листопада 2013 року забезпечив шляхом надання вказівок підлеглим працівникам вчинення службовими особами ПАТ «Реал банк» низки фінансових операції з коштами стабілізаційного кредиту на суму 800 млн.грн. по рахункам підконтрольних ОСОБА_8 товариств з ознаками фіктивності та їх легалізацію шляхом зняття частини коштів готівкою, конвертування іншої частини коштів у долари США та виведення валюти за межі України на користь підконтрольних власнику банку ОСОБА_8 нерезидентів «Prosperity Developments S.A.» (Республіка Панама), «SwissPro Capital Limited» (Республіка Кіпр).

За вказаних вище обставин, у період 2011-2014 років своїми умисними діями, що виразились в участі протягом 2011-2014 років за попередньою змовою з ОСОБА_7 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та іншими особами в злочинній організації, створеній ОСОБА_8 , з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, участі у злочинах, вчинюваних такою організацією, зокрема у заволодінні шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, чужим майном, коштами Національного банку України на загальну суму 787 396 148,99 грн., що є особливо великим розміром, за попередньою змовою групою осіб; у легалізації (відмиванні) доходів, одержаних злочинним шляхом, вчиненого організованою групою, в особливо великих розмірах; у службовому підробленні, що спричинило тяжкі наслідки, голова правління ПАТ «Реал банк» ОСОБА_6 вчинив злочини, передбачені ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України.

За результатами проведеного досудового розслідування здобуто достатні докази про вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, у зв`язку з чим, стосовно нього 07.09.2015 винесено повідомлення про підозру у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень.

07.09.2015 ОСОБА_6 оголошено у державний розшук. ОСОБА_6 ухилявся від органів досудового розслідування та суду. Так, ОСОБА_6 з метою ухилення від слідства та суду, 20.09.2014 в`їхав на територію Російської Федерації, що підтверджено інформацією Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України.

Листом Робочого апарату Укрбюро Інтерполу Національної поліції України від 27.01.2016 IP/6500/15/С75/1425/ЕС4/А3/1 повідомлено, що 25.01.2016 Генеральним секретаріатом Інтерполу опубліковано червоні повідомлення щодо міжнародного розшуку громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та внесено відомості про його розшук до відповідних обліків.

З наведених підстав у органу досудового розслідування є підстави вважати, що ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та суду.

Посилаючись на те, що ОСОБА_6 переховується від органу досудового розслідування та суду, а тому вбачається, що більш м`які, передбачені ст. 176 КПК України запобіжні заходи, не забезпечать виконання ним процесуальних обов`язків підозрюваного та не нададуть можливості запобігти ризикам його переховування від органів досудового розслідування та суду в подальшому, а також незаконного впливу на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, слідчий просив клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор просив з зазначених у клопотанні підстав обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Адвокат підозрюваного проти задоволення клопотання заперечував, вважав, що зібрані докази органом досудового розслідування жодним чином не доводять обґрунтованості висунутої ОСОБА_6 підозри, доказаності оголошення ОСОБА_6 за даними Інтернет ресурсу у міжнародний розшук, відтак клопотання слідчого не підлягає задоволенню. Одночасно захисником в судовому засіданні повідомлено, що ОСОБА_6 не переховується від органу досудового розслідування, не скриває своє постійне місце проживання на території РФ та готовий у режимі відеоконференцзв`язку надати слідству відповідні пояснення щодо інкримінованих йому в вину кримінальних правопорушень.

Вивчивши клопотання, дослідивши докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Судовим розглядом установлено, що Генеральною прокуратурою України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001955 від 18.09.2015 за підозрою колишнього Голови Національного банку України ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 191 КК України, та колишнього голови правління ПАТ «Реал банк» ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України.

07.09.2015 стосовно ОСОБА_6 винесено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України.

07.09.2015 ОСОБА_6 оголошено у державний розшук. ОСОБА_6 ухилявся від органів досудового розслідування та суду. Так, ОСОБА_6 з метою ухилення від слідства та суду, 20.09.2014 в`їхав на територію Російської Федерації, що підтверджено інформацією Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України.

Листом Робочого апарату Укрбюро Інтерполу Національної поліції України від 27.01.2016 IP/6500/15/С75/1425/ЕС4/А3/1 повідомлено, що 25.01.2016 Генеральним секретаріатом Інтерполу опубліковано червоні повідомлення щодо міжнародного розшуку громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та внесено відомості про його розшук до відповідних обліків.

З наведених підстав у органу досудового розслідування є підстави вважати, що ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та суду.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується :

- актом Державної фінансової інспекції в Харківській області від 10.10.2014 № 08-20/39 позапланової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності ПАТ «Реал банк» за період з 01.01.2013 по 01.09.2014, відповідно до якого встановлено заподіяння Національному банку України збитків на загальну суму 787 396 148,99 грн. внаслідок порушення Національним банком України п.п. 1.2, 1.8 «Положення про надання Національним банком України стабілізаційних кредитів банкам України», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 13.07.2010 № 327, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.07.2010 за № 540/17835, при видачі Національним банком України у листопаді 2013 року стабілізаційного кредиту ПАТ «Реал банк»;

- документами, вилученими у ході проведення тимчасових доступів у приміщення НБУ, УНБУ в Харківській області, ПАТ «Реал банк», якими підтверджується штучне створення необхідності підтримання ліквідності ПАТ "Реал Банк", звернення ПАТ «Реал банк» в особі ОСОБА_6 з клопотаннями про одержання стабілізаційного кредиту на загальну суму 800 млн. грн. з низкою документів, в які ОСОБА_6 внесено завідомо неправдиві відомості щодо підстав та цілей одержання кредиту; документами, якими підтверджено отримання ПАТ "Реал Банк" коштів стабілізаційного кредиту у сумі 800 млн. грн.

Враховуючи те, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність в клопотанні правових підстав, з якими закон пов`язує можливість вирішення питання про обрання особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст.193 КПК України.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якої підозрюється особа.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації, слідчий суддя відповідно до положень ст. ст. 177, 178 КПК України, практики Європейського Суду з прав людини враховує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, одно із яких, є особливо тяжким кримінальним правопорушенням, конкретні обставини справи, розмір покарання яке загрожує підозрюваному у разі доведення його вини, дані про його особу, його соціальний статус, те, що за викликами для проведення слідчих дій не з`являвся та переховувався від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим був оголошений у міжнародний розшук, та вважає наявними ризики для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання його подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, відтак клопотання підлягає задоволенню.

Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без участі підозрюваного, який оголошений у міжнародний розшук, є винятковим випадком, та після затримання особи і не пізніше як через 48 годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного повинен розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вимогами ст.196 КПК України встановлено обов`язок слідчого судді визначити в ухвалі суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Статтею 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

Оскільки при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом не розглядається питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що має бути вирішено відповідно до вимог ст. 193 ч. 6 КПК України через сорок вісім годин після затримання особи і доставки її до місця кримінального провадження, слідчим суддею граничний строк дії ухвали суду про обрання запобіжного заходу не визначається.

Також слідчим суддею не вирішується питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою разом із визначенням розміру застави відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, оскільки відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України лише після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Що стосується доводів захисника про хибність висновків органу досудового розслідування про обґрунтованість підозри, слідчий суддя, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, якою визначено, що наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів чи інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, вважає, що такі фактичні дані містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у зв`язку з чим, підозра про ймовірну причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.

Також є надуманими та спростовуються матеріалами судового провадження посилання апелянта з приводу того, що орган досудового розслідування, в супереч вимог чинного законодавства, при розслідуванні кримінального провадження не прийняв заходів про допит ОСОБА_6 в режимі відеоконференцзв`язку, незаконно оголосив його у розшук, маючі достатньо даних про постійне місце проживання ОСОБА_6 в м. Москва РФ, у зв`язку з чим клопотання про застосування запобіжного заходу не може бути задоволено. Органом досудового розслідування суду представлені переконливі офіційні дані про те, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук, що підтверджено інформаційною довідкою робочого апарату УКрбюро інтерполу Наційональної поліції україни від 27.01.2016р. (а.с.66).

Доводи захисника про те, що клопотання слідчого не містить належного обґрунтування з приводу існуючих ризиків також не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи, оскільки вже в судовому засіданні стороною захисту підтверджено, що підозрюваний на території України не знаходиться, будь-якого спілкування з правоохоронними органами уникає, повідомив суд, що знаходиться на території РФ та не надати пояснення може тільки в режимі відеоконференцзв`язку або по спай зв`язку.

Що стосується посилань захисника на неправильну кваліфікацію дій його підзахисного, то відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, на цій стадії провадження суд не вправі вирішувати питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій підозрюваного, а тому вони слідчим суддею не перевіряються.

Згідно ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених, цим Кодексом. Статтею 309 КПК України визначено виключний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Нормами КПК України не передбачена можливість оскарження ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яка постановлена в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України. Відповідно до п.8 ч.1 ст.129 Конституції України право на забезпечення апеляційного оскарження рішення передбачено у встановлених законом випадках. За змістом ч. 1 ст. 309 КПК України в апеляційному порядку може бути оскаржена тільки ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :
Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання ОСОБА_6 не пізніше як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчому забезпечити доставку підозрюваного до слідчого судді для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1