Справа № 481/1251/15-к
Провадж.№ 1-кп/481/18/2016
В И Р О К
іменем України

02.06.2016 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новий Буг, Миколаївської області обвинувальний акт в кримінальному провадженні про вчинення злочину, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000541 від 10 липня 2015 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трояни Новобузького району Миколаївської області, українця, громадянина України, не працюючого, навчається на 3 курсі ПТУ с. Андріївка Баштанського району Миколаївської області, не судимого, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючої за адресою : АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:
25.06.2015 року близько 13.00 год. перебуваючи за місцем свого проживання в с.Трояни Новобузького району Миколаївської області обвинувачений ОСОБА_5 вирішив таємно викрасти чотири металеві труби, які слугували опорою паркану території домоволодіння розташованого за адресою : АДРЕСА_1 , що належить потерпілій ОСОБА_6 . З цією метою, обвинувачений ОСОБА_3 підійшов до огорожі між своїм домоволодінням та домоволодінням потерпілої, впевнившись у відсутності сторонніх осіб, почав витягувати металеві труби, які слугували опорою даного паркану, що одним кінцем були закопані в землю. Витягнувши чотири металеві труби діаметром 80 мм., довжиною 2,5 м. вагою 25 кг. кожна таємно викрав дані труби та в подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд.
Даним злочином потерпілій ОСОБА_6 завдано матеріальних збитків на суму 290 грн.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю, підтримав та погодився із всім, що викладено в обвинувальному акті, пояснив, що дійсно оскільки він мав потребу в грошах то 25.06.2015 року він вирішив викрасти металеві труби, які слугували опорою паркану між його домоволодінням та домоволодінням потерпілої ОСОБА_6 , що одним кінцем були закопані в землю. Витягнувши чотири металеві труби діаметром 80 мм., довжиною 2,5 м. вагою 25 кг. кожна погрузив на велосипед та здав як металобрухт, за що отримав гроші, які витратив на власні потреби. Пояснив, що на даний час він відшкодував збитки, повернувши потерпілій 300 грн та частково відновив паркан.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи судом повідомлялась належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Відповідно до цих вимог закону суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів провадження. Прокурор, обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України вірно встановлена та повністю доведена наданими в судовому засіданні показами як самого обвинуваченого ОСОБА_3 , так і іншими дослідженими та проаналізованими доказами по справі, а саме:

- протоколом огляду місця події від 10.07.2015 року ( а.с.80-83) із фототаблицею, в яких зафіксовано подвір`я потерпілої та часткове пошкодження паркану між домоволодінням потерпілої ОСОБА_6 та житлом обвинуваченого ОСОБА_3 та залишки труб;

- довідкою ПП «Юголомресурс» про те, що вартість 1 кг. чорного металу станом на 25.06.2015 року становила 2,90 грн. ( а.с.84).

Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового провадження.

За таких обставин суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 185 КК України, як умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, приймає до уваги те, що він вчинив злочин середньої тяжкості, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є - щире каяття, відшкодування збитків.

Обставин, які обтяжуюсь покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Суд бере до уваги характеризуючи матеріали обвинуваченого ОСОБА_3 (а.с.85-90), з яких вбачається, що останній раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, негативно характеризується, перебуває на військовому обліку призовників Новобузького РВК.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 повинно бути призначене покарання не пов`язане із позбавленням волі, а саме у виді громадських робіт.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено.

Під час вчинення злочину за ч.1 ст.185 КК України обвинувачений ОСОБА_3 був осудний у розумінні до ст. 19 КК України.

Процесуальні витрати по справі та речові докази - відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 200 ( двохсот ) годин громадських робіт.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Суддя: