Справа № 589/1949/16-к
Провадження № 1-в/589/820/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2016 року
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Шосткинської ВК /№66/ ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка подання начальника арештного дому Шосткинської виправної колонії управління ДПтС України в Сумській області /№ 66/ та голови спостережної комісії при Шосткинській районній держадміністрації Сумської області відносно засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, засудженого 23.02.2010 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі

- про умовно дострокове звільнення -

ВСТАНОВИВ:
15 квітня 2016 року до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області надійшло подання про умовно-дострокове звільнення від покарання ОСОБА_5 .

В поданні начальник арештного дому Шосткинської виправної колонії управління ДПтС України в Сумській області /№ 66/ та голова спостережної комісії при Шосткинській райдержадміністрації клопочуть про умовно-достроково звільнення засудженого, як довівшого виправлення своєю поведінкою та ставленням до праці.

В судовому засіданні представник Шосткинської ВК /№ 66/ ОСОБА_4 подання підтримав, прохав звільнити ОСОБА_5 умовно достроково.

Засуджений в судове засідання у зв`язку з відбуванням покарання у вигляді позбавлення волі не з`явився, через адміністрацію ШВК /№ 66/ надав до суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі, подання підтримав.

Прокурор подання підтримав та не заперечував проти умовно-дострокового звільнення засудженого від подальшого відбування покарання.

Заслухавши прокурора, представника ШВК /№66/, дослідивши матеріали до подання та особову справу засудженого, суд дійшов наступного висновку:

Відповідно до положень ч. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23.02.2010 року ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Строк покарання обчислюється з 12.06.2014 року, з дня затримання засудженого, який ухилявся від виконання вироку суду.

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду від 07.11.2014 року на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» невідбута частина покарання 4 роки 7 місяців 5 днів була скорочена наполовину на 2 роки 3 місяці 17 днів. Таким чином, кінець строку відбування покарання 25.02.2017 року.

Вказана ухвала не оскаржувалась і набула законної сили 17.11.2014 року.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 11 Закону України «Про амністію у 2014 році» особам, яким скорочується невідбута частина покарання, визначення нового строку покарання обчислюється з дня набрання чинності цим Законом.

З системного тлумачення статей 6, 11 Закону вбачається, що дія ст. 6 Закону поширюється на засуджених, які на день набрання чинності Законом - 19 квітня 2014 року - вже відбули частину призначеного покарання, і скороченню підлягає невідбута частина.

ОСОБА_5 почав відбувати покарання 12 червня 2014 року після вступу в дію вказаного Закону.

На день розгляду подання засуджений відбув - 1 рік 10 місяців 9 днів.

Відповідно до положень п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року № 2 при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

З характеристики на засудженого від 12.04.2016 року вбачається, що ОСОБА_5 працевлаштований на виробництві колонії робітником столярної дільниці, до виконання дорученої роботи ставиться добре. Приймає участь у роботах по благоустрою місць позбавлення волі. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», до виконання заходів якої ставиться добре. До працівників адміністрації колонії ввічливий, тактовний. У відношенні до інших засуджених не конфліктний, підтримує рівні стосунки. До себе вимогливий. Вину у скоєному злочині визнає, розкаюється. Здатний до самокерованої правослухняної поведінки та дотримання соціальних норм у суспільстві після звільнення.

Із довідки про заохочення та стягнення по особовій справі засудженого вбачається, що ОСОБА_5 має 2 заохочення за добру поведінку та сумлінне ставлення до праці у ІІІ та IV 2015 року та мав одне стягнення 28.04.2014 року, яке погашено.

Однак з дослідженої особової справи засудженого вбачається, що позитивно характеризуватись засуджений почав лише наприкінці 2015 року, до цього, як видно з характеристик, засуджений працювати та приймати участь у роботах по благоустрою місць позбавлення волі бажання не виявляв, також не виявляв бажання приймати участь у програмах диференційованого виховного впливу, до заходів, що сприяють становленню на життєву позицію, яка відповідає правовим нормам і вимогам суспільно-корисної діяльності ставився посередньо.

З наведеного неможливо зробити висновок, що поведінка засудженого та його ставлення до праці протягом всього строку відбування покарання або хоча б значно більшої його частини були сумлінними.

Крім того, як вбачається з рапорту начальника відділення СПС від 07.04.2016 року та пояснень засудженого, ОСОБА_5 на зауваження працівника адміністрації колонії реагував вживанням нецензурної лексики.

Вказаним спростовуються висновки характеристики про ввічливість і тактовність засудженого до працівників адміністрації колонії та вимогливе ставлення засудженого до себе.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що засуджений не довів своє виправлення, а отже відсутні підстави для задоволення подання.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537, 539 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд протягом семи днів з дня оголошення ухвали. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1