Справа № 488/4013/16-к
Провадження № 1-кп/488/287/16 р.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2016 року

Корабельний районний суд м.Миколаєва
у складі:
головуючого судді суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судового засіданняОСОБА_4
за участю сторін кримінального провадження:
прокурораОСОБА_5 ,
захисника перекладачаОСОБА_6 ОСОБА_7
обвинуваченоїОСОБА_8 ,

розглянувши, при проведенні підготовчого судового засідання на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним за № 0002837, по обвинуваченню ОСОБА_8 , яка є обвинуваченою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України, клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинуваченої і клопотання останньої та її захисника про зміну названого запобіжного заходу,
В С Т А Н О В И В
В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження на 2 (два) місяці строків тримання обвинуваченої ОСОБА_8 під вартою, мотивувавши клопотання існуванням ризиків, які дають підстави вважати, що у випадку спливу строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, або його зміни на менш суворий, обвинувачена може здійснити спроби переховуватися від суду, вчинити незаконний вплив на потерпілих та свідків, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обвинувачена та її захисник заперечували проти заявленого клопотання про продовження строків тримання її під вартою, вважали, що прокурором не обґрунтовані доводи: щодо причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень; щодо неможливості застосування до останньої інших менш суворих запобіжних заходів; щодо заявлених ризиків. Крім того, на їх думку, клопотання прокурора не відповідає вимогам ст.. 199 КПК України, та подано ним в порушення процесуальних строків, встановлених зазначеною нормою цього Кодексу.
При цьому обвинувачена та її захисник, просили суд змінити обраний їй запобіжний захід на менш суворий у вигляді домашнього арешту, повідомивши про те, що ОСОБА_8 має орендовану кімнату, відповідно договору оренди від 13.09.2016 року, в будинку, розташованому в Корабельному районі м.Миколаєва.
Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.
Відповідно ст.. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів, що передбачено, є, крім іншого, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставами застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити вказані дії.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад строк понад п`ять років.
Строк тримання ОСОБА_8 під вартою спливає 07.11.2016 р.
ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні трьох кримінальних правопорушень проти власності, санкція одного з яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, остання є громадянкою Російської Федерації і має постійне місце проживання на території цієї держави. ОСОБА_8 не має офіційного місця роботи, що зумовлює відсутність в неї законних джерел доходів, місця реєстрації та постійного місця проживання в місті Миколаєві не має, не заміжня, утриманців не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, як у місті , так і в країні.
ОСОБА_8 під час проведення досудового розслідування обирались більш м`які запобіжні заходи - особисте зобов`язання та домашній арешт. Однак вони не забезпечили належної процесуальної поведінки останньої, так як ОСОБА_8 переховувалась від органу досудового розслідування.
Як вбачається з обвинувального акту, потерпілі по кримінальному провадженню є особами похилого віку, що свідчить про можливість відповідного впливу на останніх з боку обвинуваченої.
Беручи до уваги характер інкримінованих злочинів та вищенаведені обставини, незважаючи не те, що ОСОБА_8 раніше не судима, та, на теперішній час, має орендовану до 13.01.2017 року кімнату в м.Миколаєві, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, на думку суду, не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченої та не зможуть запобігти ризикам визначеним п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а саме: можливості переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; вчинити незаконний вплив на потерпілих.
При цьому, доводи захисника про порушення прокурором вимог ст.. 199 КПК України не спростовують наявність ризиків, за яких обвинуваченій не може бути продовжений найсуворіший запобіжний захід, тому суд вважає, що клопотання захисника щодо зміни запобіжного заходу не підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ризики зазначені прокурором існують і на теперішній час, та вважає не можливим запобігти їм при вжитті більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України, тому находить доцільним продовжити тримання обвинуваченої під вартою.
На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 183, 315, 331 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Задовольнити клопотання прокурора.
Продовжити строк тримання обвинуваченої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою до 05.01.2017 року (включно).
В клопотанні обвинуваченої ОСОБА_8 та захисника останньої відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

суддя ОСОБА_2

суддя ОСОБА_3