Справа №642/6802/15-к
Провадження №1-кп/642/93/16
В И Р О К

Іменем України

29.02.2016 року Ленінський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

судді - ОСОБА_2 ,

- ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дергачі Харківської області, гр. України, не одруженого, не працюючого, освіта середньо-спеціальна, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні злочину передбаченого ст. ст. 15 ч.2, 289 ч.3 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
12 липня 2015 року близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_7 знаходився на зупинці громадського транспорту на вул. Петровського у м. Дергачі Харківської області, де зупинив автомобіль ВАЗ -2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартість якого, згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи №248 від 22.07.2015 року, складає 31 898 грн., під керуванням водія ОСОБА_8 та попрохав останнього довезти його до м. Харкова, на що ОСОБА_8 погодився, після чого ОСОБА_7 сів на переднє пасажирське сидіння в салоні вказаного автомобіля.

Приблизно у 23 годині 30 хвилин, прибувши на вул. Полтавський Шлях у м. Харкові, поблизу житлового будинку №126, ОСОБА_7 , маючи намір на незаконне заволодіння транспортним засобом, дістав ніж, яким наніс ОСОБА_8 близько трьох ударів в область правої руки та плеча, після чого, погрожуючи ножем, почав вимагати ОСОБА_8 залишити автомобіль. На що ОСОБА_8 , побоюючись за своє життя та здоров`я, вийшов з салону автомобіля, а ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний намір, пересів на сидіння водія та намагався завести двигун автомобіля. В цей час ОСОБА_8 звернувся за допомогою до сторонніх громадян. ОСОБА_7 , побачивши, що до автомобіля наближається ОСОБА_8 з невідомим чоловіком, залишив салон автомобіля та намагався втекти, але був затриманий ОСОБА_8 .

В результаті дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_8 спричинені тілесні ушкодження у вигляді поверхневих різаних ран на руках, саднин на лівій руці, тулубі, які, згідно висновку судово-медичної експертизи №3209-ая/15 від 30.07.2015 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою провину у скоєнні зазначеного злочину не визнав і суду пояснив, що 12 липня 2015 року він збирався їхати до Криму на заробітки, приблизно у 22 годині він прийшов додому, за місцем проживання і став збирати речі. Він взяв сумку у матері і став туди складати свої особисті речі, також він взяв гроші. Потім він із сумкою вийшов на вулицю м. Дергачі. Він збирався їхати на залізничний вокзал м. Харкова. Він зупинив автомобіль таксі марки ВАЗ, держ. номер він не пам`ятає, за кермом був хлопець, якого він раніше не знав. Він домовився із водієм, що за 50 гр. той довезе його до залізничного вокзалу м. Харкова. Він сів у машину на пасажирське сидіння, а сумку поклав на заднє сидіння, і вони поїхали. Приблизно по середині шляху він заснув, тому що мати дала йому заспокійливі таблетки. Потім він проснувся у районі вокзалу. Він став шукати гроші у кармані, щоб заплатити водію, але грошей не вистачало, тому він взяв свою сумку із заднього сидіння і став там шукати гроші. В цей час він із сумки витягнув ніж, цей ніж він тримав у лівій руці, за рукоятку. Водій побачивши ніж, став бити руками по ножу, і в цей час вони потрапили в аварію. Після зупинки машини, водій вискочив із машини через свої двері. Він намагався також вийти із машини через пасажирські двері, але вони не відчинялись, тому він переліз на місце водія, і вийшов із машини, через двері водія. Він став черкати приїзду працівників міліції, тому що вони потрапили в аварію. Водій, який вибіг із автомобіля, зупинив попереду машину, взяв там монтировку, і став бігти на нього. Він почав тікати, але його наздогнали і повалили на землю. Потім його було доставлено до Ленінського РВ. Свою провину він не визнає, вважає справу сфабрикованою, покази потерпілого він не підтверджує.

Винність обвинуваченого ОСОБА_7 в обсязі дій, викладених у вироку, незважаючи на не визнання своєї провини обвинуваченим підтверджується поясненнями потерпілого, поясненнями свідків, наданими безпосередньо в судовому засіданні та сукупністю інших об`єктивних доказів, вивчених та перевірених у суді.
Так, потерпілий ОСОБА_8 13.07.2015 року звернувся до Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області із заявою, про притягнення до відповідальності чоловіка, який 12.07.2015 року біля 23 години за адресою м. Харків вул. Полтавський шлях 126 із застосуванням ножа, намагався заволодіти його автомобілем ВАЗ -2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 .

( том 1 а.с. 89).

Згідно протоколу огляду місця події від 12.07.2015 року слідчим СВ Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області було проведено огляд місця події - м. Харків вул. Полтавський шлях. Предметом огляду був автомобіль ВАЗ-2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 . В автомобілі на задньому сидінні знаходиться спортивна сумка, в якій знаходяться чоловічий светр, чоловічі джинси, чоловіча футболка. На асфальті, біля задньої пасажирської двері знаходиться ніж, із білою рукояткою, на відстані 20 см. від автомобіля. На асфальті на відстані 30 см. від водійської двері знаходиться кепка чоловіча. Автомобіль знаходиться на дорозі на відстані 2,5 м. від тротуару. Праворуч від автомобіля на відстані 20-ти метрів, на тротуарі на землі знаходиться викрутка металева із пластиковою рукояткою, червоного кольору. В ході огляді зазначені речі були вилучені.

( том 1 а.с. 90- 94).

Згідно постанови слідчого про визнання речових доказів та передачу їх володільцю від 30 липня 2015 року, викрутку, ніж, автомобіль ВАЗ -2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 , спортивну сумку, кепку, які було вилучено в ході огляду місця події 12.07.2015 року, було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні. Викрутку, ніж та кепку, було передано на зберігання до камери схову речових доказів Ленінського РВ, автомобіль ВАЗ -2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 було залишено на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , а спортивну сумку було передано на зберігання ОСОБА_9

( том 1 а.с. 116).

Згідно висновку експерта №248 від 22.07.2015 року ринкова вартість автомобіля ВАЗ-2107, 1984 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з урахуванням зносу, з урахуванням умов та обмежень, зазначених в дослідницькій частині, на момент скоєння кримінального правопорушення, тобто станом на 12.07.2015 року склала 31898 гр.

(том 1 а.с 98- 101).

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, від 13.07.2015 року, на місці скоєння злочину АДРЕСА_2 13.07.2015 року у 00 годин 05 хв. було затримано ОСОБА_7 .

( том 1 а.с. 95-97).

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 суду пояснив, що 12 липня 2015 року приблизно у 23 годині він їхав із м. Дергачі Харківської області до м. Харкова на автомобілі ВАЗ-2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 . На зупинці його зупинив ОСОБА_7 , він раніше його не знав і не зустрічався з ним. ОСОБА_7 попросив підвести його до м. Харкова до залізничного вокзалу. ОСОБА_8 сказав, що це буде коштувати 60 гр., але вони домовилися на 50 гр. ОСОБА_7 був із сумкою, яку він поклав на заднє сидіння автомобіля, а сам він сів на переднє пасажирське сидіння. Коли вони їхали вони не розмовляли. Потім вони приїхали до вокзалу, і ОСОБА_10 попросив його проїхати по вул. Полтавський Шлях, і вони поїхали далі. Потім ОСОБА_10 сказав йому щоб він зупинився біля церкви, і він став зупинятись. Далі ОСОБА_10 взяв із заднього сидіння сумку, із сумки витягнув кухонний ніж, і став наносити цим ножем йому удари. Ніж був у правій руці ОСОБА_10 . Він став захищатись, кинув руль і став «відбиватись» від нападника. ОСОБА_10 порізав йому плече і руку. В цей час вони вдарились на машині об бордюр і двигун у машині перестав працювати «заглох». ОСОБА_10 , в той час коли наносив удари ножем, нічого від нього не вимагав. Потім ОСОБА_10 сказав йому, щоб він заводив машину, а ОСОБА_11 сказав щоб той прибрав ніж. ОСОБА_10 трохи відвів ніж від нього, але держав його на ізготові. Потерпілий став заводити машину, але вона не заводилась, як він потім дізнався при нападі було переведено вмикач газ/бензин у нейтральне положення, тому машина і не заводилась. Потім ОСОБА_10 сказав йому щоб він виходив із машини. Потерпілий «вискочив» із машини, залишивши ключі у машині. В той час машина перебувала по середині вул. Полтавський шлях. Потім ОСОБА_10 через сидіння переліз на місце водія і став заводити машину, намагаючись втекти, але машина не заводилась. Потерпілий в той час, зупинив таксиста і попросив його допомогти. Вони підійшли до машини потерпілого і намагались витягнути ОСОБА_10 із машини. Потім ОСОБА_10 «вибіг» із машини і став тікати, але потерпілий його затримав. Потім приїхала міліція і він передав ОСОБА_10 працівникам міліції. Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні впізнав обвинуваченого ОСОБА_10 , як особу яка на нього напала. Також потерпілий зазначив, що він був на судово-медичній експертизі.
Згідно висновку експерта №3209-ая/15 від 30 липня 2015 року, у ОСОБА_8 мають місце поверхневі різані рани на руках, садна на лівій руці, тулубі, ці пошкодження утворилися: поверхневі різані рани від травматичної дії гострого предмету, володіючого ріжучими властивостями; садна від травматичної дії тупого твердого предмету за механізмом тертя-ковзання, та могли бути отримані за 1-2 доби до огляду. Цей висновок підтверджується виглядом, характером ушкоджень, а також стадією загоєння саден і ран. За ступенем тяжкості: поверхневі різані рани на руках, садна на лівій руці, тулубі викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п. п. 2.3.2 «Б», 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

( том 1 а.с. 103 ).

Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 29.07.2015 року проведеного за участю потерпілого ОСОБА_8 , експерта ХОБСМЄ ОСОБА_12 та в присутності понятих, потерпілий детально розповів про вчинення злочину та показав механізм заподіяння йому тілесних ушкоджень.

(том1 а.с. 104 - 108).

Згідно висновку експерта №3479-ая/15 від 30 липня 2015 року, у ОСОБА_8 мають місце поверхневі різані рани на руках, садна на лівій руці, тулубі, ці пошкодження утворилися: поверхневі різані рани від травматичної дії гострого предмету, володіючого ріжучими властивостями; садна від травматичної дії тупого твердого предмету за механізмом тертя-ковзання, та могли бути отримані за 1-2 доби до огляду. Цей висновок підтверджується виглядом, характером ушкоджень, а також стадією загоєння саден і ран. За ступенем тяжкості: поверхневі різані рани на руках, садна на лівій руці, тулубі викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п. п. 2.3.2 «Б», 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень. Показання ОСОБА_8 дані ним в ході проведення слідчого експерименту, в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним в частині механізму утворення встановлених у нього тілесних ушкоджень .

( том 1 а.с 109 - 110).

Відповідно до висновку експерта №240 від 30.07.2015 року, ніж наданий на дослідження, виготовлений по типу кухонних ножів і по своїм конструктивним параметрам до категорії холодної зброї не відноситься.

( том 1 а.с 111- 115).

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_13 суду пояснив, що влітку 2015 року приблизно у 12 годині ночі, точну дату та час він не пам`ятає, він був вдома за адресою: АДРЕСА_3 , та готувався з дружиною до дня народження дитини, тому не спав. Знаходячись на кухні, він почув стук, що нібито трапилася аварія. Приблизно через 10 секунд він вийшов через зал на балкон та побачив, як машина Жигулі світлого кольору, зі сторони обочини по діагоналі котиться в сторону трамвайних рельсів, і не може завестись, адже було чути звуки як машину постійно заводили. Потім машина на рельсах зупинилася. Після цього декілька осіб підійшли та стали перед машиною. Особа, яка сиділа за водійським сидінням, вибігла з машини, відкрила задні двері на тій же стороні, щось взяла, і почала бігти. Потім чоловіка, який побіг, догнали та повалили на землю. Після чого приїхала міліція і свідок вийшов на вулицю, побачив зв`язану людину і потерпілого, який ходив і розповідав, що в нього кров на руці. В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 впізнав особу обвинуваченого.

Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_9 суду пояснила, що вона є матерю обвинуваченого, вона живе в м. Дергачі. В годовалому віці ОСОБА_7 переніс важку травму - опік, тому її син отримав стрес з самого дитинства, він почав заїкатися після цього, боятися і кричати вночі. Вони ходили по лікарям і по «бабкам» - заїкання пройшло, і її сина підлікували. В зв`язку з тим, що організм переніс стрес у її сина так і лишилось на все життя почуття страху, тривоги. У 18 років вона клала сина в лікарню і там невропатолог визнав у його неврастенічний невроз з почуттям страху та тривоги і призначив лікування. Потім сина лікували, як таких результатів воно не давало, все це продовжувалося, потім ще у сина були дитячі травми голови, він падав з дерева, в 5 річному віці у нього був струс. В 1996-1998 роках вона клала сина в 5-ту ЦКБ в неврологічне відділення, там теж ставили висновок - неврастенічний невроз з почуттям страху та тривоги. Свідок повідомила, що її син ОСОБА_7 стоїть на обліку у психіатра за місцем проживання у м. Дергачі, його поставили на облік десь років 5 тому. Діагноз був неврастенічний невроз з почуттям страху і тривоги. По суті кримінального провадження свідок повідомила, що вона помітила, що з її сином щось відбувалось, в липні 2015 року, на початку місяця, числа 9-10, вона знаходилась вдома ввечері і бачила, що її син збирав сумку і сказав, що поїде на заробітки. Він збирався чи в Москву, чи в Крим, заробляти будівельними роботами. Вона побачила, що не вийде його зупинити, бо він був дуже схвильований, тому вона дала йому як завжди ліки, що приписав йому лікар, щоб він заспокоївся. Потім її син пішов з дому, вона не пам`ятає час, але це пізно було. В нього з собою були гроші, він перед цим робив, а вранці їй зателефонували і повідомили, що її син знаходиться в Ленінському райвідділі, і що він скоїв злочин. До сина вона приїжджала, але він нічого їй не розповідав. Дорожня сумка, яку він брав з собою є її власністю. Свідок пояснила, що всі речі їй повернули, що вона завжди ходить з цією сумкою, їздить до родичів і завжди бере із собою ніж, який є її власністю, ніж вона бере в обов`язковому порядку. Також свідок пояснила, що може вона забула викласти ножа із сумки, коли син взяв цю сумку із собою. Свідок також пояснила, що її син їздити на машині не вміє, прав не має.

Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №655 від 27.07.2015 року ОСОБА_7 в теперішній час ознак психозу та слабоумства не виявляє, виявлений синдром залежності від алкоголю. За своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_7 в період часу, до якого відноситься правопорушення, в якому він підозрюється, знаходився поза будь - якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_7 в теперішній час за своїм психічним станом в застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує.

( том 1 а.с. 119 - 122).

Висновок експерта №231 від 22.07.2015 року, про те що на поверхні наданого на дослідження ножа, вилученого за адресою АДРЕСА_2 слідів рук не виявлено, колегія суддів, як доказ, який підтверджує провину ОСОБА_7 не бере до уваги, тому що відповідно до вимог КПК України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а позиція обвинувачення, стосовно цього доказу, ґрунтується саме на припущенні.

Колегія суддів вислухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілого, свідків, вивчивши матеріали кримінального провадження, та проаналізувавши обставини справи і оцінивши зібрані докази в їхні сукупності, дійшла висновку, що зазначений злочин мав місце і його скоїв саме ОСОБА_7 і його провина у обсязі дій викладених у вироку, знайшла своє повне підтвердження у судовому засіданні.

Доводи ОСОБА_7 , що він не скоював злочин і не спричиняв потерпілому тілесних ушкоджень, суд оцінює критично, тому що ці доводи спростовуються встановленими по справі обставинами, дослідженими у судовому засіданні, а саме поясненнями потерпілого, свідків, протоколом огляду місця події, протоколом затримання, протоколом слідчого експерименту, висновками експертів. Зазначені доводи обвинуваченого ОСОБА_7 , суд вважає спробою уникнути кримінальної відповідальності за скоєне діяння, а також способом захисту.

Дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ст. ст. 15 ч.2, ст. 289 ч.3 КК України, так як він діючи умисно, вчинив закінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд у відповідності зі ст. 65 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, який характеризується задовільно.

Обставин які обтяжують чи пом`якшують покарання ОСОБА_7 судом не встановлено.
Згідно ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Згідно ч.5 ст.12 КК України злочин передбачений ч.3 ст.289 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів. Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Відповідно до ч.3 ст.68 КК України за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

За сукупності обставин вчиненого злочину, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи особу ОСОБА_7 , колегія суддів приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства. Колегія суддів визнає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті Особливої частини КК України.

Визнавши ОСОБА_7 винним у скоєнні злочину передбаченого ст. ст. 15 ч.2, ст. 289 ч.3 КК України, суд на підставі ст. 118 КПК України, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_7 судові витрати за: - проведення судово-товарознавчої експертизи №248 від 22.07.2015 року в сумі 491 грн. 04 коп., - проведення судово-криміналістичної експертизи №231 від 22.07.2015 року в сумі 368 грн. 28 коп. - проведення судово-криміналістичної експертизи №240 від 30.07.2015 року в сумі 491 грн. 04 коп. на користь держави.
Речові докази викрутку та ніж, які були передані на зберігання до камери схову речових доказів Ленінського ВП, суд на підставі ст. 100 КПК України, вважає необхідним знищити, автомобіль ВАЗ -2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який було залишено на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , суд на підставі ст. 100 КПК України вважає за необхідне залишити потерпілому за належністю, спортивну сумку, яку було передано на зберігання ОСОБА_9 , суд на підставі ст. 100 КПК України вважає за необхідне залишити їй за належністю, кепку, яку було передано на зберігання до камери схову речових доказів Ленінського ВП, суд на підставі ст. 100 КПК України вважає за необхідне повернути ОСОБА_9 за належністю.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Харківської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№27) слід залишити, до набрання вироком законної сили, без змін.

Потерпілим цивільний позов не пред`являвся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст. ст. 15 ч.2, ст. 289 ч.3 КК України, та призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі, без конфіскації майна.
Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_7 обчислювати з моменту фактичного затримання - 13.07.2015 року.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк покарання ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення з 13.07.2015 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили, обраний ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань №27 управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області, залишити без змін.
Судові витрати за: - проведення судово-товарознавчої експертизи №248 від 22.07.2015 року в сумі 491 грн. 04 коп., - проведення судово-криміналістичної експертизи №231 від 22.07.2015 року в сумі 368 грн. 28 коп. - проведення судово-криміналістичної експертизи №240 від 30.07.2015 року в сумі 491 грн. 04 коп., стягнути з ОСОБА_7 на користь держави.
Речові докази викрутку та ніж, які були передані на зберігання до камери схову речових доказів Ленінського ВП, знищити; автомобіль ВАЗ -2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який було залишено на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , залишити потерпілому за належністю; спортивну сумку, яку було передано на зберігання ОСОБА_9 , залишити їй за належністю; кепку, яку було передано на зберігання до камери схову речових доказів Ленінського ВП, повернути ОСОБА_9 за належністю.
Вирок суду може бути оскаржений в Апеляційний суд Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя - ОСОБА_1 ,
Судді

- ОСОБА_2

- ОСОБА_3 ..