АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/790/566/16 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Справа № 641/8335/14-к Доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч. 3,4 ст. 187, ч. 2 ст. 121 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.03.2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора, обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 на вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15.07.2015 року, -
В С Т А Н О В И Л А :
Вказаним вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, із середньою спеціальною освітою, що не працює, не одружений, раніше судимий:
1) 24.10.2002 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 186 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України строком на два роки;
2) 16.05.2005 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, звільнений 02.11.2007року на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.10.2007 року умовно - достроково на не відбутий строк 1 рік 3 місяці 4 дні позбавлення волі;
3) 14.05.2010 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до п,яти років позбавлення волі, звільнений 01.06.2013 року після відбуття строку,
зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
засуджений за ч.3 ст.187 КК України до дев`яти років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Строк покарання обчислено з 26.07.2014 року;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянин України, із середньою спеціальною освітою, що не працює, не одружений, раніше судимий:
1)23.04.1991 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 141ч.2, 208,42 КК України ( в редакції 1960 року) до трьох років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією майна із застосуванням ст.14 КК України ( в редакції 1960 року) лікування від наркоманії;
2)17.03.1997 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ст. 229 -6 ч.2 КК України ( в редакції 1960 року) до двох років позбавлення волі, на підставі ст. 45 КК України ( в редакції 1960 року) звільнений від відбування покарання з випробуванням терміном 2 роки;
3)21.06.2000 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 143,43 КК України ( в редакції 1960 року) до двох років одного місяця позбавлення волі, звільнений 13.04.2001 року після відбуття строку;
4)20.10.2004року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 313, ч.2 ст. 307,69, 342,70 КК України до чотирьох років обмеження волі, звільнений 29.09.2007 року умовно - достроково за постановою Балаклейського районного суду Харківської області від 20.09.2007 року на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 16 днів позбавлення волі;
5)21.11.2011 року Київським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 185, ч.2 ст.15. ч.3 ст. 185,70 КК України до трьох років двох місяців позбавлення волі, звільнений 06.11.2013 року умовно - достроково за постановою Харківського районного суду Харківської області від 29.10.2013 року на невідбутий строк 10 місяців 6 днів позбавлення волі;
без постійного місця мешкання та реєстрації,
засуджений за ч.4 ст. 187 КК України до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна; ч.2 ст.121 КК України - семи років позбавлення волі.
У відповідності до вимог ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, визначено ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі строком на десять років з конфіскацією майна.
У відповідності до вимог ст.71 КК України за сукупністю вироків приєднана частково невідбута частина покарання за вироком Київського районного суду міста Харкова від 21.11.2014 року та визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком десять років шість місяців з конфіскацією майна.
Обчислено строк покарання з 17.06.2014 року.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_13 в рахунок погашення матеріальної шкоди 2400 гривень, моральної шкоди - 20 000 гривень, погашення витрат на правову допомогу - 3000,00 гривень, а всього - 25400,00 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 солідарно на користь ОСОБА_12 в рахунок погашення: матеріальної шкоди 11800 гривень, витрат на правову допомогу 5000 гривень; моральної шкоди 200 000 гривень, а всього 216 800,00 гривень.
Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 солідарно на користь ОСОБА_11 в рахунок погашення: матеріальної шкоди 13400,00 гривень, моральної шкоди - 200 000 гривень, а всього - 213400,00 гривень.
Запобіжний захід обвинуваченим у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін.
Відповідно до вироку, 03.05.2014 року близько 22 години 30 хвилин, ОСОБА_8 , діючи спільно з ОСОБА_7 , маючи єдиний корисний умисел, направлений на відкрите, протиправне заволодіння чужим майном, а саме грошима та товарно-матеріальними цінностями, увірвались до приміщення кіоску, що на зупинці громадського транспорту «вул. Киргизька» на перехресті з вул. Морозова в м. Харкові, та з метою подолання опору потерпілого ОСОБА_14 , який був наймачем вказаного кіоску, та потерпілої ОСОБА_13 , яка була реалізатором у кіоску, застосували до останніх насильство небезпечне для життя та здоров`я, а саме ОСОБА_7 застосував до потерпілих сльозогінний газ, з використанням газового балончику, який мав при собі, а ОСОБА_8 маючи окремий злочинний намір, на спричинення тілесних ушкоджень, наніс ряд ударів фрагментом металевого пруту, що взяв із собою, по голові та обличчю потерпілого ОСОБА_14 , а саме не менш 6-7 ударів, а також удари по тулубу та кінцівкам, кількість яких не встановлено, чим спричинив згідно висновку судово-медичної експертизи ХОБСМЕ філіалу №1 наступні тілесні ушкодження - важку черепно-мозкову травму: перелам кісток зведення та основи черепу (втиснутий багато осколковий перелам чолово-тім`яної області зліва), забій головного мозку з розтрощенням лівої вушної раковини; синці та садна обличчя; крововилив в оболонки лівого ока; забій лівої нирки; зачинений перелам ліктьового відростку лівої ліктьової кістки, що є тяжкими тілесними ушкодженнями. Потерпіла ОСОБА_13 , у свою чергу, встигла вибігти з приміщення та зникнути з місця події. По дорозі остання випустила з рук свою сумочку, яку підібрав ОСОБА_7 та зник з нею та майном, що знаходилося у ній, а саме: паспортом на ім`я потерпілої, стільниковим телефон марки «Самсунг», з карткою мобільного оператора «Київстар», косметичкою, у якій була косметика, що не представляють для потерпілої матеріальної цінності, та грошові кошти у сумі 500 гривень. Після незаконного заволодіння майном ОСОБА_8 та ОСОБА_7 зникли з місця події, таким чином спричинивши матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_15 на загальну суму 500 гривен, а потерпілого ОСОБА_14 у той же день було доставлено до невідкладної лікарні швидкої допомоги м. Харкова, де останній помер, не приходячи до тями. Причиною смерті стала важка черепно-мозкова травма, та її ускладнення - набряк-дислокація стовбуру головного мозку, що є наслідком протиправних дій ОСОБА_8 .
В апеляційних скаргах:
-обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати, направити справу на новий судовий розгляд. Вважає вирок незаконним та необґрунтованим, справу сфальсифікованою, докази такими, що отримані з порушеннями закону. Зазначив, що судом порушені вимоги кримінального та кримінального процесуального законів, справа розглянута поверхово, неповно, з обвинувальним ухилом, кваліфікація злочину є невірною, призначене покарання - занадто суворим. Вказує, що звукозапис судових засідань є неякісним, що є підставою для скасування вироку;
-обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати вирок та призначити новий судовий розгляд. Вказав, що вирок є незаконним, справа сфальсифікована, докази отримані з порушенням закону, покази свідків, потерпілої ОСОБА_15 є невірними, порушено його право на захист. Вказує, що звукозапис судових засідань є неякісним, в основу вироку покладені його покази, що були надані на досудовому слідстві, що є підставою для скасування вироку;

-потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в апеляційних скаргах, що є аналогічними за змістом, просять скасувати вирок, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчинених злочинів та особам обвинувачених, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 та ОСОБА_8 максимальний строк покарання. Зазначили, що суд не врахував обставину, що обтяжує покарання скоєння обвинуваченими злочину в стані алкогольного сп`яніння, вчинили особливо тяжкий злочин, ОСОБА_16 провину не визнав, проте суд необґрунтовано застосував до нього обставину, що пом`якшує покарання щире каяття. В результаті злочинних дій вони втратили сина, чоловіка та батька, зазнали тяжких моральних страждань. Обвинувачені не працювали, вели паразитичний спосіб життя, постійно скоювали злочини та ніколи не стануть на шлях виправлення, є небезпечними для суспільства особами, кожного разу скоюють все більш тяжкі злочини;
-прокурор просить скасувати вирок у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчинених злочинів та особам обвинувачених, внаслідок м`якості, ухвалити новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 187 КК України 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, ч. 2 ст. 121 КК України 9 років позбавлення волі, ст. 70 КК України 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, ст. 71 КК України - 11 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна; ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 187 КК України - 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. На обґрунтування апеляції вказав, що обвинувачені скоїли особливо тяжкі та тяжкі злочини, не розкаялися, злочином були спричинені тяжкі наслідки загибель людини. Судом недостатньо враховано, що ОСОБА_16 є неодноразово судимою особою, скоїв новий злочин в період умовно-дострокового звільнення, поводиться зухвало, не працював, не має постійного місця проживання, він аморальний спосіб життя, намагався ввести суд в оману. ОСОБА_17 також неодноразово судимий, провину не визнав, намагається уникнути відповідальності.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши думку прокурора, яка підтримала апеляцію державного обвинувача та потерпілих, обвинувачених ОСОБА_7 , який вважав, що в його діях мав місце грабіж майна, т.я. він газовим балончиком не користувався, адвоката ОСОБА_18 , який підтримав скаргу обвинуваченого, обвинуваченого ОСОБА_16 , який підтримав апеляцію та показав, що він йшов забирати борг, а почувши крики підійшов до кіоску та потерпілий його ударив, а він у відповідь його побив, умислу на заволодіння майном не мав, захисника ОСОБА_9 , який підтримав скаргу ОСОБА_16 , потерпілих, які підтримали свої скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарг, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для їх задоволення, виходячи з наступного.
Висновки районного суду про винуватість ОСОБА_17 за ч. 3 с. 187 КК України, а ОСОБА_16 за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121 КК України засновані на досліджених в судовому засіданні та наведених у вироку доказах.
Потерпіла ОСОБА_13 показала, що працювала в кіоску, її працедавцем був ОСОБА_19 , який прийшов забирати виручку ввечері. Коли вона почала виходити з кіоску, увірвалися двоє чоловіків, забризкали очі ОСОБА_20 газовим балончиком. Це були ОСОБА_21 та ОСОБА_16 . А потім ОСОБА_16 почав його бити по голові, від чого ОСОБА_20 впав, вона відштовхнула ОСОБА_17 та втекла, але пробігши 10 метрів впала та у неї злетіла сумка. Вона перебігла дорогу, дістала телефон та зателефонувала сестрі, яка порадила бігти подалі. Потім подзвонила дружина ОСОБА_20 та сказала, що він вдома, весь в крові та йому викликали швидку медичну допомогу.
Потерпіла ОСОБА_11 показала, що її чоловік прийшов до дому з розбитою головою та впав на підлогу. На питання, скільки було нападників, пальцями показав двоє. Вона викликала швидку допомогу.
Показами свідка ОСОБА_22 , яка про події злочину знає від сестри ОСОБА_23 та що дала аналогічні покази.
Свідок ОСОБА_24 пояснив, що ввечері їхав на автомобілі та йому зателефонувала сестра ОСОБА_15 , повідомила, що вбивають ОСОБА_25 та просила швидше їхати до сестри. По дорозі ОСОБА_13 розповіла, як в кіоск вбігли два чоловіка, забризкали газовими балончиками, почали бити ОСОБА_20 , але їй вдалося втекти. Зайшовши до ОСОБА_20 до дому, побачила, що вся голова в крові та він нічого не міг говорити.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілої ОСОБА_13 , яка впізнала ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які відносно неї та ОСОБА_20 скоїли розбійний напад.
Висновком судово-медичної експертизи, згідно якого у ОСОБА_14 мала місце важка черепно-мозкова травма. Причиною смерті потерпілою стала вказана черепно-мозкова травма та її ускладнення.
Висновком додаткової судово-медичної експертизи від 07.08.2014 року, згідно з яким у ОСОБА_14 мала місце важка черепно-мозкова травма, тілесні ушкодження відносяться до тяжких та середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.
Не виключена можливість ушкоджень, які мали місце у ОСОБА_20 від прутів, що були надані на експертизу.
Згідно протоколу огляду речових доказів від 05.05.2014 року, оглянуті металивий газовий балончик, металевий прут, змиви речовини бурого кольору, вилучені з місця огляду місця події у кіоску.
Надавши правильну оцінку цим та наведеними у вироку доказам, суд визнав винними ОСОБА_17 та ОСОБА_16 за наведеним вище обвинуваченням.
Наведене спростовує посилання апеляцій обвинувачених ОСОБА_17 та ОСОБА_16 про відсутність у них умислу на розбійний напад, фальсифікацію доказів, неповноту судового слідства, чому районний суд дав правильну оцінку.
При цьому покази потерпілих та допитаних в судовому засіданні свідків узгоджувалися між собою та з іншими доказами.
Про наявність умислу на розбійний напад також свідчать покази свідка ОСОБА_26 , який підвозив ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , при цьому ОСОБА_16 взяв у ОСОБА_27 металевий лом. Коли ОСОБА_17 та ОСОБА_16 вийшли, він чекав їх. Потім він забрав ОСОБА_16 , який повідомив, що побився з чоловіком. Через деякий час зустріли ОСОБА_17 , у якого в руках була сумка.
Наведені у вироку докази, які повно та всебічно досліджені в судовому засіданні (при цьому свідкам та потерпілим вручалися пам`ятки про права та обов`язки, з`ясовувалася їх особа, стосунки з обвинуваченими, свідки приводилися до присяги та з`ясовувалося чи нема перешкод для їх допиту та тільки після цього їх допитували) узгоджуються між собою та спростовують посилання в апеляції, що справа сфальсифікована, а докази отримані з порушеннями вимог кримінального процесуального закону.
Як видно з матеріалів, суд першої інстанції розглянув справу за участю захисників, які захищали обвинувачених ОСОБА_17 та ОСОБА_16 , при цьому за їх участю досліджувалися матеріали кримінального провадження, допитувалися свідки, потерпілі, надавалася можливість задавати питання учасникам розгляду. Це спростовує посилання в апеляції ОСОБА_16 про порушення його права на захист.
По всім судовим засіданням мається звукозапис з відображенням всіх досліджених доказів з додаванням журналів судових засідань, що спростовує доводи апеляції про відсутність звукозапису.
При призначенні покарання суд керувався вимогами ст. 65 КК України та враховував ступень тяжкості вчиненого злочину, особи винних та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
При цьому, суд першої інстанції прийняв до уваги:
що ОСОБА_17 раніше був судимий, характеризувався негативно, мав на утриманні батьків похилого віку, які страждають захворюваннями, а мати інвалід 2-ї групи;
ОСОБА_16 раніше був судимий, скоїв злочин в період умовно-дострокового звільнення, за своїм психічним станом міг розуміти свої дії та керувати ними.
Крім того, прийнято до уваги, що ОСОБА_16 покаявся в скоєнні злочину за ч. 2 ст. 121 КК України, скоїли злочини, які відносяться до тяжкого та особливо тяжкого ступеню тяжкості, думку потерпілих та їм було призначено покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій наведених статей та не в мінімальних межах.
Остаточне покарання ОСОБА_16 призначене на підставі ст. 71 КК України, оскільки він не відбув покарання за попереднім вироком.
Наведене спростовує доводи апеляцій прокурора та потерпілих про призначення занадто м`якого покарання, а потерпілих про необхідність призначення покарання в максимальних межах санкцій наведених статей, так і доводи апеляції обвинуваченого ОСОБА_17 про суворість покарання.
Враховуючи наведені вище дані про особи та обставини скоєного злочину, доводи апеляції ОСОБА_17 , що йому призначене занадто суворе покарання задоволенню не підлягають.
Крім цього, обвинувачені просили застосувати до них положення ч. 5 ст. 72 КК України.
При цьому, слід зазначити, що ОСОБА_17 перебуває під вартою з 26.07.2014 р., а ОСОБА_16 з 17.06.2014 р.
Таким чином, обвинуваченим необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення за періоди: Сахнішину з 17.06.2014 р. по 17.03.2016 р., ОСОБА_17 з 26.07.2014 р. по 17.03.2016 р. з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 404, 405, ст. 407, ст. 418, 419, ч. 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , прокурора залишити без задоволення, вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 без змін.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 26.07.2014 р. по 17.03.2016 р. та ОСОБА_8 з 17.06.2014 р. по 17.03.2016 р. (з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі).
Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженими, що тримаються під вартою, у той же строк з дня отримання копії ухвали.
Головуючий
Судді: