Справа № 462/3393/16-к
У Х В А Л А
30 червня 2016 року Слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , слідчого СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого,

встановив:
Скаржники звернулися до слідчого судді зі скаргою, в якій просять зобов`язати слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0000047 повернути тимчасово вилучене майно, а саме: необроблене каміння неправильної форми, різних розмірів, жовтого та коричневого кольору різних відтінків, ззовні схоже па необроблений бурштин в асортименті вагою 25,6 кг, повернути громадянину Російської Федерації ОСОБА_7 ; необроблене каміння неправильної форми, різних розмірів, жовтого та коричневого кольору різних відтінків, зовні схоже на необроблений бурштин в асортименті вагою 27,8 кг, повернути громадянину Ізраїлю ОСОБА_8 ; необроблене каміння неправильної форми, різних розмірів, жовтого та коричневого кольору різних відтінків, зовні схоже па необроблений бурштин в асортименті вагою 23 кг, повернути громадянину Ізраїлю ОСОБА_9 . Свої вимоги мотивує тим, що Залізничним ВП м. Львів ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000047 від 30.10.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України. Слідчими Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 була винесена постанова від 05.11.2015 року про визнання речових доказів та прилучення їх до матеріалів кримінального провадження, якою каміння схоже на бурштин було визнано речовим доказом. Проте, зазначене каміння є тимчасове вилученим майном в силу вимог ст. 167 КПК України, і тому має біти повернуто власникам.

Представник скаржників у судовому засіданні скаргу підтримав, з мотивів викладених у ній.

У судовому засіданні слідчий проти задоволення скарги не заперечив, пояснивши, що скарга є підставною та обґрунтованою.

Заслухавши представника скаржників, слідчого, вважаю, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що Залізничним ВП ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000047 від 30.10.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.

У зв`язку зі здійсненням досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, слідчим Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 була винесена постанова від 05.11.2015 року про визнання речових доказів та прилучення їх до матеріалів кримінального провадження, якою каміння схоже на бурштин було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000047.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження зазначене каміння складається з необробленого каміння неправильної форми, різних розмірів, жовтого та коричневого кольору різних відтінків, зовні схоже на бурштин в асортименті вагою 25,6 кг, яке належить ОСОБА_7 ; необробленого каміння неправильної форми, різних розмірів, жовтого та коричневого кольору різних відтінків, зовні схоже на бурштин в асортименті вагою 27,8 кг, яке належить ОСОБА_8 ; необробленого каміння неправильної форми, різних розмірів, жовтого та коричневого кольору різних відтінків, зовні схоже на бурштин в асортименті вагою 23 кг, яке належить ОСОБА_10 .

Зазначені каміння схожі на бурштин були вилученні працівниками ДФС у ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на підставі протоколів про порушення митних правил від 22.02.2015 року.

У матеріалах кримінального провадження містяться постанова апеляційного суду Львівської області від 24.09.2015 року, якою постановлено необроблене каміння зовні схоже на бурштин, вагою 27,8 кг, повернути ОСОБА_8 ; постанова апеляційного суду Львівської області від 07.10.2015 року, якою постановлено каміння необробленого бурштину, загальною вагою 25,6 кг повернути ОСОБА_11 ; постанова Галицького районного суду м. Львова від 29.03.2016 року, якою постановлено неорганічне каміння зовні схоже на бурштин, вагою 23 кг, повернути ОСОБА_10 .

Зазначені постанови судів першої та апеляційної інстанції набрали законної сили, а відтак є обов`язковими для виконання, проте залишаються не виконаними.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно можливості володіти, користуватись та розпоряджатись певним майном до вирішення питання про арешт майна, а тимчасово вилученим майном може бути у вигляді речей, документів, грошей, тощо.

При здійсненні кримінального провадження органом досудового розслідування має бути неухильно дотримано загальні засади кримінального провадження, встановлені ст.ст. 7, 8 КПК України, в тому числі верховенство права, законність та недоторканість права власності.

Виходячи з цього, відповідно до ст. 169 КПК України, вилучене майно є тимчасово вилученим та має бути повернуте особі, у якої вони вилучені у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171 та ч. 6 ст. 173 КПК України, а саме: за клопотанням слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, в іншому випадку вилучене майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучено.

Зі змісту положень ст. 159 та ст. 236 КПК України вбачається, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на вилучення в ухвалі про тимчасовий доступ до речей та документів, або на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ні ухвала про тимчасовий доступ до речей та документів, якою б надавався дозвіл на вилучення необробленого каміння схожого на бурштин, ні ухвала на проведення обшуку слідчим суддею в межах кримінального провадження не виносилися № 0000047, а відтак вказане каміння є тимчасово вилученим майном в силу положень ст. 167 КПК України.

Окрім того, арешт на тимчасово вилучене майно під час складання протоколів про порушення митних правил від 22.02.2015 року, в порядку та на підставах, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України, не пізніше наступного дня накладено у передбаченому законом порядку не було.

Таким чином, прихожу до висновку про обґрунтованість поданої скарги щодо бездіяльності, яка полягає у неповерненні вилученого майна, оскільки, вбачається порушення права власника на володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За таких обставин, виходячи з встановлених обставин та вимог КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення вимог скарги.

Керуючись ст.ст. 306,307,318-380 КПК України,

ухвалив:

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати компетентну посадову особу Залізничного ВП ГУНП у Львівській області, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0000047 повернути тимчасово вилучене майно, а саме:

необроблене каміння неправильної форми, різних розмірів, жовтого та коричневого кольору різних відтінків, ззовні схоже па необроблений бурштин в асортименті вагою 25,6 кг повернути громадянину Російської Федерації ОСОБА_7 ;

необроблене каміння неправильної форми, різних розмірів, жовтого та коричневого кольору різних відтінків, зовні схоже на необроблений бурштин в асортименті вагою 27,8 кг повернути громадянину Ізраїлю ОСОБА_8 ;

необроблене каміння неправильної форми, різних розмірів, жовтого та коричневого кольору різних відтінків, зовні схоже па необроблений бурштин в асортименті вагою 23 кг повернути громадянину Ізраїлю ОСОБА_9 .

Ухвала остаточна та в силу ст. 309 КПК України апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

Оригінал ухвали.