466/9758/15-к
1-в/465/156/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.07.2016 року Франківський районний суд м.Львова

в складі:

Головуючого-судді ОСОБА_1

за участі секретаря судових засідань- ОСОБА_2

з участю прокурора- ОСОБА_3

захисника- ОСОБА_4

представника заявника- ОСОБА_5

особи, щодо якої розглядається

заява про заміну застосування

примусових заходів медичного характеру- ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду заяву Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» про заміну застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , суд,-

в с т а н о в и в:

представник КЗ ЛОКПЛ звернувся в суд з заявою про заміну застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покликаючись на те, що останній перебуває на лікуванні з 23.10.2015 року, щодо якого з 16.12.2015 року до даного часу на базі 21-го відділення застосовують примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 16.12.2015 року. Згідно акту судово-психіатричної експертизи №192 від 18.11.2015 року вбачається, що ОСОБА_6 страждає психічним захворюванням у формі гебефренічної шизофренії, стан загострення, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Як свідчить медична документація виявлене захворювання клінічно повно маніфестувало у 2006 році. В період інкримінованих йому дій, він також перебував у хворобливому стані і не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. У процесі проведеного комплексного лікування стан хворого значно покращився, доступний до формального контакту. Висловлює реальні плани на майбутнє. В конфлікт з іншими хворими та медперсоналом протягом трьох місяців не вступав, без заперечень дотримується призначеного курсу лікування, режиму перебування у відділенні. 27.05.2016 року був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку, що ОСОБА_6 страждає на гебефренічну шизофренію, стан ремісії. Застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом не потребує. Рекомендовано надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

У судовому засіданні представник заявника заяву підтримав, пояснення надав аналогічні викладеним у заяві, просить таку задовольнити.

У судовому засіданні особа, щодо якої розглядається заява про заміну застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 заяву підтримав, просить таку задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора та захисника з приводу задоволення заяви, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на лікуванні у Комунальному закладі «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» з 23.10.2015 року, щодо якого з 16.12.2015 року до даного часу на базі 21-го відділення застосовують примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 16.12.2015 року. На даний час страждає на гебефренічну шизофренію, безперервно прогредієнтний перебіг, наростаючий емоційно вольовий дефект. Внаслідок проведеного комплексного лікування стан хворого значно покращився, доступний формальному контакту. Вірно орієнтований. Став значно спокійнішим. Зовнішній вигляд хворого охайний, доглянутий. Став доступний продуктивному та інформативному мовному контакту. Охоче вступає в розмову, на запитання відповідає по суті, розгорнуто, правильною мовою, що відповідає вікові та освіті. Сама мова є нормальною за темпом та гучністю. Дотримується дистанції у розмові, підтримує зоровий контакт з співрозмовником. Темп психічних процесів та рухової активності вирівнявся та нормалізувався. Скарг до свого стану не висловлює, задоволений процесом лікування. Повідомляє, що став значно спокійнішим, врівноваженішим, перестав відчувати агресію, страх, тривогу, пригніченість. Відмічає, що відчуває в собі багато сил для різної діяльності, але не має як себе застосувати. Настій пацієнта рівний, здебільшого позитивний , без надмірного піднесення. Мислення нормальне за темпом. Виражених порушень мислення на момент огляду не виявлено. Маячних ідей не висловлює. Розлади сприйняття заперечує, ознак їх наявності не виявлено. Увага дещо розсіяна. Пам`ять на поточні події та події віддаленого минуло покращились, порушень на момент огляду не виявлено. Повідомляє, що тяготить перебування у відділенні, оскільки хотів би повернутись до роботи, своїх звичних справ та занять, якими не може займатись в лікарні з об`єктивних причин. Висловлює реальні плани на майбутнє. В конфлікт з іншими хворими та медперсоналом протягом трьох місяців не вступав, без заперечень дотримується призначеного курсу лікування, режиму перебування у відділенні. Відмічається впорядкованість в поведінці та висловлюваннях хворого. З`явилась критика до вчиненого. Атисоціальних тенденцій на момент огляду та за попередні три місяці стаціонарного лікування не виявляє. В результаті проведеного лікування вдалося досягнути стану ремісії. Рекомендовано надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Відповідно до положень ч.2 ст.514 КПК України зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.

Відповідно до положень ч.4 ст.19 Закону України «Психіатричну допомогу» питання про зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої підпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу або виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру.

Дослідивши матеріали справи та заяву із доданим висновком комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру №25, згідно висновком якого комісія лікарів-психіатрів дійшла висновку, що на даний час у ОСОБА_6 значно покращився психічний стан та відсутність суспільно-небезпечних тенденцій, а тому подальшого застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом не потребує. Рекомендовано надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Керуючись ст.95 КК України та керуючись ст.514 КПК України, ст.ст.19,22 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд,-

п о с т а н о в и в :
заяву задовольнити.

Замінити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвалу виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя Франківського

районного суду м. Львова ОСОБА_1 .