Справа № 752/9897/16-к
Провадження №: 1-кп/752/652/16
В И Р О К
Іменем України
18.11.2016 року м. Київ
Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Березна, Володарського району, Київської області, громадянина України, українця, який працює водієм 2 класу в КП «Київпастранс», із середньою освітою, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
з участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
Обвинувачений ОСОБА_3 29.04.2016 року, приблизно о 13.45 годині, керував технічно справним автобусом «Лаз» д.н.з. НОМЕР_1 . На зупині громадського транспорту в районі будинку 26 по вул.Саперно-Слобідська в місті Києві, будучи неуважним, чим порушив п.2.3 б ПДР України, перед початком руху не переконався, що це буде безпечно, чим порушив п.10.1 ПДР України, розпочав рух до повного зачинення дверей, чим порушив п.21.4 ПДР України, в результаті чого зажав дверима автобуса потерпілу ОСОБА_6 .
Згідно висновку судово-медичної експертизи №1193/Е від 15.06.2016, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажирка автобуса ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.
Порушення вимог п. п. 2.3 б), 10.1, 21.4 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.
Тобто, ОСОБА_3 визнається винним за ч. 1 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 після розяснення суті обвинувачення, визнавши себе винним, підтвердив вищезазначені обставини. Щиро розкаявся та пояснив, що дійсно він 29.04.2016 року, приблизно о 13.45 годині, керував технічно справним автобусом «Лаз» д.н.з. НОМЕР_1 . На зупині громадського транспорту в районі будинку 26 по вул.Саперно-Слобідська в місті Києві, через неуважність розпочав рух до повного зачинення дверей, в результаті чого зажав дверима автобуса потерпілу ОСОБА_6 . Просив не позбавляти його права керувати транспортними засобами, оскільки працює водієм і це єдине джерело його доходів.
Наявні в справі докази його винуватості він не оспорює.
Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було розяснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.
При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, обставини, які помякшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується, необережну форму вини.
Обставинами, що помякшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжують покарання, не встановлені.
На підставі викладеного, враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, обставини, що помякшують покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді штрафу.
При цьому суд вважає за можливе не застосовувати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, з огляду на позитивні характеристики ОСОБА_3 , працює водієм, вчинив злочин з необережності.
Долю речових доказів та процесуальних витрат вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 та ч. 2 ст. 124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Речові докази автобус «Лаз», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_7 залишити КП "Київпастранс".
Процесуальні витрати в сумі 703 гривні 68 копійок - вартість автотехнічної експертизи №448/ат від 16.06.2016 року, проведеної КМНДЕКЦ при МВС України - стягнути із засудженого ОСОБА_3 на користь держави.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1