Єдиний унікальний номер (справа №) 216/89/16-к
Номер провадження у суді 1-кс/216/30/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2016 року місто Кривий Ріг

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

власника майна ОСОБА_3 ,

представника власника

майна адвоката ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , як власник майна та адвокат ОСОБА_4 , який здійснює в кримінальному провадженні №0000612 від 18 листопада 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, повноваження представника володільця майна ОСОБА_3 , звернулись 11.01.2016 до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із клопотанням про скасування арешту майна, а саме автомобіля «ІВЕКО 440Е38», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «Кogel SNCO 24», реєстраційний номер НОМЕР_2 , які на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 25.11.2015 року та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 18.05.2013 року, належать ОСОБА_3 , накладеного згідно ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу від 19.11.2015 року.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_3 має намір використовувати належне йому майно для перевезення вантажів, оскільки воно є єдиним джерелом його прибутку, а протягом тривалого часу слідчі дії з транспортними засобами слідчим не здійснюються.

У судовому засіданні 14.01.2016 заявники підтримали подане клопотання, слідчий та прокурор проти вимог клопотання заперечували, оскільки арештоване майно є речовим доказом та має бути використано під час проведення слідчого експерименту та комплексної автотехнічної експертизи.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення власника майна та його представника, слідчого та прокурора, дослідивши матеріали скарги, дійшов висновку про те, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України (в редакції, яка діяла під час накладення арешту) арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

При цьому згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається з матеріалів скарги, на підставі ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу від 19.11.2015 було накладено арешт на автомобіль «IBEKO 440E38», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «Kogel SNCO 24» реєстраційний номер НОМЕР_2 , які на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 25.11.2005 року та, відповідно, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 18.05.2013 року належать ОСОБА_3 , мешкає: АДРЕСА_1 . Також було заборонено власнику та уповноваженим ним особам використання та розпорядження автомобілем «IBEKO 440E38», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «Kogel SNCO 24» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Під час розгляду питання про арешт вказаного вище майна як володілець майна так і його представник не заперечували проти такого заходу забезпечення кримінального провадження про що було вказано в ухвалі слідчого судді, тому підстав вважати, що арешт було накладено не обґрунтовано за твердженням заявників клопотання слідчим суддею не вбачається.

При цьому зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України).

Частиною 3 статті 9 КПК України передбачено, що сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про те, що необхідність скасування арешту майна заявниками не доведена, оскільки за участю вказано майна мають бути проведені відповідні слідчі дії, проведення яких неможливо за об`єктивних обставин: перебування потерпілої особи на лікуванні, в той час як його участь у проведенні слідчого експерименту є обов`язковою; відсутністю аналогічних погодних умов, за яких сталась дорожньо-транспортна пригода. Крім того до слідчого особи,які беруть учать у кримінальному провадженні з відповідними клопотаннями про проведення слідчих дій не звертались, тому з огляду на принцип змагальності кримінального провадження сторонами не доведено зволікання з боку слідчого та прокурора з приводу здійснення досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 93, 170, 174, 303, 306-308, 311, 532-533 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, а саме автомобіля «ІВЕКО 440Е38», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «Кogel SNCO 24», реєстраційний номер НОМЕР_2 , які на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 25.11.2015 року та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 18.05.2013 року, належать ОСОБА_3 , накладеного згідно ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу від 19.11.2015 року відмовити.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Ухвала слідчого судді, яка не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1