Справа № 738/1798/16-к
№ провадження 1-кп/738/94/2016
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2016 року місто Мена Чернігівської області
Менський районний суд Чернігівської області
в складі:

судді ОСОБА_1
секретаря судових засідань ОСОБА_2
під час розгляду у відкритому судовому засіданні кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000351 відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ліски Менського району Чернігівської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, пенсіонера, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого
обвинуваченого за ч.1 ст.185 та ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України
за участю:
прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 17 червня 2016 року близько 00 год. 10 хв., прибув до земельної ділянки, яка знаходиться на околиці с. Ліски Менського району Чернігівської області та використовується ОСОБА_5 , де шляхом вільного доступу, умисно, таємно, скоїв крадіжку двох рулонів сіна: перший висотою 154 см, шириною 124 см, вагою 325 кг., та другий висотою 154 см, шириною 120 см, вагою 321 кг., загальна вага яких складає 646 кг. Згідно висновку експерта № 2781/16-24 від 08.08.2016 вартість 646 кг сіна становить 1130,50 грн.

Крім цього, 18 червня 2016 року ОСОБА_3 , близько 00 год. 10 хв. прибув до земельної ділянки, яка знаходиться на околиці с. Ліски Менського району та використовується ОСОБА_5 , де шляхом вільного доступу, умисно, таємно, повторно, з метою крадіжки двох рулонів сіна: перший висотою 153 см, шириною 121 см, вагою 322 кг., та другий висотою 153 см, шириною 123 см, вагою 327 кг., загальна вага яких складає 649 кг., погрузив їх на воза, однак не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, а саме був затриманий власником сіна при спробі виїзду із вказаного місця. Згідно висновку експерта № 2781/16-24 від 08.08.2016 року вартість 649 кг сіна становить 1135,75 грн.

24 листопада 2016 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 була укладена угода про примирення.

Відповідно до даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у скоєнні протиправного діяння, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину та відшкодував завдані збитки.

Сторони погодились на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 грн., за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст. 70 КК України, шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначено покарання за сукупністю злочинів у вигляді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнено від реального відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік. Крім цього, сторони погодились на покладення на ОСОБА_3 обов`язків, визначених ст. 76 КК України, а саме: повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтись на реєстрацію в кримінально виконавчу інспекцію.

Угодою передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 ч. 1 КПК України, та наслідки її невиконання.

Для обвинуваченого ОСОБА_3 обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394, 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини 4 ст. 474 КПК України є зрозумілим.

У судовому засіданні обвинувачений визнав свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, у вчиненому щиро розкаявся. Суду пояснив, що він розуміє права, надані йому законом, і наслідки укладання та затвердження угоди, характер обвинувачення. Йому зрозуміло вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Угоду він укладав добровільно, вона не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Наполягав на затвердженні угоди.
Потерпілий ОСОБА_5 дав суду показання про те, що претензій до обвинуваченого не має, угоду він укладав добровільно, угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Просить затвердити угоду.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, угоду просила затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене покарання.
Розглянувши питання про затвердження угоди, суд виходив з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ст. 469 ч. 1 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження.

Судом встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_3 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, які згідно зі ст. 12 КК України, є злочинами, відповідно, невеликої та середньої тяжкості.

Під час розгляду справи з`ясовано, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185КК України, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 5 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 1, 2 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, з`ясував, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Обвинувачений цілком та в повній мірі розуміє права, передбачені ст. 474 ч. 5 КПК України, зокрема, що кримінальне провадження відносно нього може бути розглянуто у судовому засіданні, де обвинувачений буде мати весь обсяг прав, серед яких заява клопотань про виклик свідків, надання доказів, що свідчать на його користь.

Беззаперечне визнання вини обвинуваченим є добровільним і не залежить від волі правоохоронних органів чи інших сторонніх осіб.

Таким чином, суд вважає, що укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідає вимогам загальних засад призначення покарання.

Підстав для застосування запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_3 суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 176 грн. 20 коп. - стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази по справі два рулони сіна, які 18.06.2016 року були вилучені під час огляду місця події - вважати повернутими потерпілому ОСОБА_5 ..

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 371, 374, 473 475, КПК України суд,

У Х В А Л И В:
Угоду по кримінальному провадженню № 0000351 від 18.06.2016 про примирення, укладену 24 листопада 2016 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 затвердити.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.;

- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 рік;

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , якщо він протягом 1-го року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 - не обирати.

Процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 176 грн. 20 коп. - стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази по справі два рулони сіна, які 18.06.2016 року були вилучені під час огляду місця події - вважати повернутими потерпілому ОСОБА_5 ..

Вирок може бути оскаржено до судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 діб з моменту його проголошення через Менський районний суд Чернігівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні копія вироку направляється не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1