УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши клопотання представника ТОВ «НВО-ЖитомирПромбуд»» про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:
Представник ТОВ «НВО-ЖитомирПромбуд» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного 09.09.2016 р. ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва в межах кримінального провадження № 0000121 від 24.04.2014 року, за ознаками складу злочинів, передбачених ст. 27, ч. 1,2 ст. 205, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 366 КК України.

Зазначає, що слідчим суддею було задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС першого відділу управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України майора податкової міліції ОСОБА_3 та накладено арешт на майно, володільцем якого є ТОВ «НВО-ЖитомирПромбуд»», а саме: на нафтопродукти (дизельна паливо) у загальному об`ємі 194 479 літрів, резервуари № 1 РВС- 200, № 2 РВС 400, № 3 РВС 400, насосне обладнання, які були вилучені 01.09.2016 року в ході проведення обшуку майнового комплексу прирельсового складу паливно-мастильних матеріалів розташованого за адресою: Житомирська область, Черняхівський район, смт. Черняхів, вулиця Індустріальна, будинок, 24. Арешт має бути скасовано, оскільки майно не є знаряддям вчинення злочину, воно набуто виключно в законний спосіб, шляхом укладання цивільно-правових угод.

В судовому засіданні представник ініціатора клопотання підтримав вимоги, просив задовольнити клопотання та скасувати арешт з мацна

Слідчий в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що у задоволенні останнього має бути відмовлено, виходячи наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, що передбачено ч. 2 ст. 131 КПК України.
Як свідчать матеріали клопотання слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва 09.09.2016 р. задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС першого відділу управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України майора податкової міліції ОСОБА_3 та накладено арешт на нафтопродукти (дизельна паливо) у загальному об`ємі 194 479 літрів, резервуари № 1 РВС- 200, № 2 РВС 400, № 3 РВС 400, насосне обладнання.

Дане клопотання розглянуто в межах кримінального провадження № № 0000121 внесеного до ЄРДР 24.04.2014 року, за ознаками складу злочинів, передбачених ст. 27, ч. 1,2 ст. 205, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 366 КК України.

Статтею 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З наданих матеріалів вбачається, що задовольняючи клопотання слідчого слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва керувався положеннями ч.ч. 2,3 ст. 170 КПК України та зазначив, що майно, на яке вимагається накласти арешт відповідають критеріям визначеним у ст. 98 КПК України.

За положеннями ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Накладення арешту не оскаржувалось представником ТОВ «НВО-ЖитомирПромбуд»» відповідно до положень ст. 309, 395 КПК України.

Як свідчать надані заявником документи станом на день розгляду клопотання кримінальне провадження триває, правова кваліфікація діянь, що розслідуються не змінилась.
Зважаючи на надані в ході розгляду клопотання пояснення надані представником ТОВ «НВО-ЖитомирПромбуд»», слідчий суддя приходить до висновку, що ініціатором клопотання, не доведено наявність підстав вважати, що на день вирішення питання піднятого представником Товариства, існують обставини для скасування арешту в розумінні положень ст. 174 КПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 170,174,309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання представника ТОВ «НВО-ЖитомирПромбуд»» залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя