Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Провадження № 1-кп/279/108/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.05.2016 року Коростенський міськрайонний суд
Житомирської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з секретарем ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
його захисника адвоката ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.10.2015 року за №0001275 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та
мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого Коростенським міськрайонний судом Житомирської області за ст. 185 ч.2 КК України до одного року шести місяців позбавлення волі з іспитовим строком на два роки, ухвалою від 17.11.2015 року іспитовий строк скасовано та ОСОБА_4 направлений для відбування покарання
- за ст. 185 ч.3 КК України,
в с т а н о в и в :
Повторно, на початку серпня 2015 року, в нічну пору доби, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, через прибудову та вікно проник до приміщення гаражу, розташованого на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав належні ОСОБА_6 речі: бензопилу «Stihl» вартістю 4500 гривень, кутову шліфмашину «Pactex» вартістю 500 гривень, електричний дриль «Темп» вартістю 695 гривень та електролобзик «Craft» вартістю 750 гривень, а всього на загальну суму 6445 гривень, чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму та з місця події зник.
Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, поєднаними з проникненням в приміщення, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст. 185 ч.3 КК України.
Судовий розгляд суд проводить в межах висунутого обвинувачення у відповідності до ст. 337 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винним себе не визнав і пояснив, що крадіжки він не вчиняв. Бензопилу та лобзик його попросив продати ОСОБА_8 , на що він погодився і отримав за свою послугу грошову винагороду.
Не дивлячись на невизнання своєї вини обвинуваченим, його винність у вчиненні інкримінованого йому злочину стверджується дослідженими безпосередньо судом під час судового засідання доказами.
Потерпілий ОСОБА_6 показав суду, що ОСОБА_7 являється племінником його дружини, вони підтримували нормальні стосунки, ОСОБА_7 часто приходив до нього і допомагав по господарству, а деякий час навіть жив у нього. На початку серпня 2015 року вранці він виявив зникнення речей з гаражу, проникнення в який відбулося через вікно в сараї. На місці крадіжки він виявив сліди взуття і впізнав, що це взуття належить ОСОБА_7 . В міліцію про крадіжку він зразу не повідомив, бо хотів вирішити питання по родинному. ОСОБА_7 не заперечував, що викрав речі і обіцяв їх повернути. Коли він зрозумів, що ОСОБА_7 не має наміру повертати викрадене, він написав заяву в міліцію. В судовому засіданні 11.05.2016 року ОСОБА_6 повідомив, що перед судовим засіданням незнайомий чоловік передав йому бензопилу, хоча не ту, що була викрадена. Також йому телефонував ОСОБА_7 і просив сказати, що він не має до нього претензій. Оскільки йому повернули викрадені речі, потерпілий відмовився від позову.
Свідок ОСОБА_9 дав покази про те, що на початку серпня 2015 року він зустрівся з ОСОБА_7 біля «циганського» магазину і останній попросив допомогти продати лобзик та бензопилу, що він і зробив за грошову винагороду. Речі вони продали ОСОБА_10 і ОСОБА_11 .
Свідок ОСОБА_12 показав, що десь в серпні 2015 року йому зателефонував ОСОБА_13 і повідомив, що ОСОБА_7 продає лобзик, який вони вдвох і принесли до нього та повідомили, що він не крадений.
Свідок ОСОБА_14 підтвердив, що в серпні він зустрівся з знайомими свого сина, одним з яких є ОСОБА_7 , і купив у них бензопилу «Штиль» за 1000 гривень. Вони наполягали, що бензопила не крадена і належить їм.
06.10.2015 року в журналі єдиного обліку заяв про вчинення кримінальних правопорушень зареєстровано протокол прийняття заяви від ОСОБА_6 про викрадення його майна.
В цей же день було проведено огляд місця події і під час проведення цієї слідчої дії було зафіксовано місце проникнення до гаражу.
Довідка від 09.10.2015 року підтверджує вартість викрадених речей.
Під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_4 в присутності понятих розповів про обставини викрадення речей з гаражу ОСОБА_6 , однак відмовився на місці показати механізм вчинення крадіжки мотивуючи це тим, що йому соромно зустрічатись з родиною дядька.
Оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 винний у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Оцінюючи покази ОСОБА_7 про його непричетність до вчинення крадіжки, суд визнає їх неправдивими, даними з метою уникнути відповідальності за вчинене.
Суд визнає неспроможною версію захисту про те, що бензопилу та електролобзік ОСОБА_7 продавав на прохання ОСОБА_8 , оскільки вона нічим не підтверджується та спростовується зібраними по справі доказами у їх сукупності.
В судовому засіданні ОСОБА_7 підтвердив той факт, що під час проведення слідчого експерименту він розповідав про обставини вчинення ним крадіжки і ця слідча дія була зафіксована в протоколі.
Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_10 згадали про те, що ОСОБА_7 повідомляв їм, що бензопилу та лобзик його попросив продати ОСОБА_8 тільки після запитань захисника. Видається сумнівною така вибіркова пам`ять свідків, при тому, що вони не пам`ятають ні дати вказаних подій, ні інших їх обставин, а так само і того, за яку суму було вчинено продаж та скільки коштів отримано в якості винагороди. Навіть якщо ОСОБА_7 і повідомляв свідкам про те, що лобзик та пилу йому надав для продажу ОСОБА_8 , то вказана обставина не є беззаперечним доказом невинуватості ОСОБА_7 . В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 не зміг вказати конкретних даних, які б могли б ідентифікувати особу ОСОБА_8 . При цьому сторона захисту не клопотала про перевірку вказаних обставин у порядку, встановленому КПК України.
Крім того, будь-яких даних, які б свідчили про існування у потерпілого підстав оговорювати ОСОБА_7 , судом не встановлено.
Обираючи покарання обвинуваченому суд враховує тяжкість вчиненого злочину, відомості про його особу, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_7 є особою молодого віку, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, вчинив новий злочин в період іспитового строку.
Обтяжуючих та пом`якшуючих покарання ОСОБА_7 обставин судом не встановлено.
Враховуючи викладене та думку потерпілого суд приходить до висновку, що покарання ОСОБА_7 слід обрати в межах санкції статті 185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі та застосувати ст. 71 ч.1 КК України. Таке покарання суд визнає необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ними нових злочинів.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Від цивільного позову у кримінальному провадженні цивільний позивач ОСОБА_6 відмовився і відмова прийнята судом.
Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого 185 ч.3 КК України і обрати покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.
На підставі ст.71 ч.1 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Коростенського міськрайонного суду від 23.04.2015 року і остаточно за сукупністю вироків, визначити ОСОБА_4 покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з 13.02.2016 року, з дня переведення до установи попереднього ув`язнення до набрання вироком законної сили. Цей строк зарахувати у відповідності до ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази, які повернуті потерпілому залишити у його володінні.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя Коростенського
міськрайонного суду ОСОБА_1