Іллінецький районний суд Вінницької області
В И Р О К

ІМЯМ УКРАЇНИ

24 січня 2012 року Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Мотрука М.І.

при секретарі Мозоль Л.І.

за участю прокурора Струся О.Ю.

за участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іллінці кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_4, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого в силу ст.89 КК України-,

по ст. 185ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5, будучи неповнолітнім 09.11.2011 року в м. Іллінці Вінницької області, перебуваючи в житловому будинку ОСОБА_3, який розташований по вулиці 40-річчя Перемоги 12, де здійснював ремонтні роботи, а саме замінював електричну проводку, під час виконання вказаних робіт знаходився в спальній кімнаті, де на трильяжі виявив грошові кошти, що належали ОСОБА_3, і в той час в нього виник умисел їх викрасти, тому через деякий час неповнолітній ОСОБА_2, скориставшись тим, що ОСОБА_3 вийшла з будинку, та залишила його самого, він з метою крадіжки чужого майна, шляхом вільного доступу, зайшов до спальної кімнати, де з трельяжа таємно викрав частину грошових коштів, а саме 4000 гривень і тим самим завдав ОСОБА_3 шкоди на вище вказану суму.

Будучи допитаний в судовому засіданні підсудній ОСОБА_2 пояснив, що він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6. Так, 9 листопада він перебував у домогосподарстві ОСОБА_3, де працював у житловому будинку, а саме міняв електропроводку. Під час виконання вказаних робіт на трильяжі він побачив конверт коричневого кольору, який був відритий і в ньому знаходились грошові купюри. Коли ОСОБА_3 вийшла з будинку, а він залишився сам і тоді він витягнув з конверта грошові купюри по 200 гривень і поклав їх собі в кишеню. Гроші з конверта він забрав не всі, а частину залишив, щоб було не помітно. Біля 14 години ОСОБА_3 покликала його та ще двох працівників, які проводили ремонтні роботи в її домогосподарстві обідати. Коли обід доходив до кінця і мова зайшла за розрахунок, він встав із-за столу, при цьому нічого не пояснюючи, вийшов на вулицю і своїм велосипедом поїхав в центр м. Іллінці, при цьому ОСОБА_3 він нічого не пояснював. Перебуваючи в центрі м. Іллінці він зайшов в магазин „Все по 38 гривень, де купив светр за 60 гривень, туфлі за 80 гривень, штани за 150 гривень, та зимові черевики за 150 гривень, а всього він потратив в магазині 440 гривень. Після цього він пішов в „Торговий центр і там придбав мобільний телефон „Hokia Е71 за 1200 гривень. Потім до нього зателефонувала ОСОБА_3 і запитала його чи він в неї не брав гроші, на що він відповів, що грошей в неї він не брав, і до неї він приїде через 10 хвилин, однак до ОСОБА_3 він не поїхав, а поїхав до свого домогосподарства, де переодягнувся в куплені речі, та поїхав в м. Липовець, де купив два стартові пакети „Діджус по ціні 25 гривень за один і картку поповнення рахунку за 40 гривень. Після чого, він сів в таксі і поїхав до свого брата ОСОБА_4, в якого був його товариш ОСОБА_5, і вони всі втрьох поїхали на таксі до магазину, де він дав ОСОБА_5 гроші в сумі 150 гривень, щоб він купив продукти харчування і спиртних напоїв. Потім вони всі втрьох поїхали на таксі в с. Россоша Липовецького району, на квартиру, де проживає його брат ОСОБА_4 і ОСОБА_5 І там вживали спиртні напої. За послуги таксі він заплатив 40 гривень. Під час вживання спиртних напоїв він розповів братові і ОСОБА_5, що вказані кошти він викрав з будинку, де проводив ремонтні роботи. Тоді його брат ОСОБА_4 почав говорити, щоб він повернув викрадені гроші, і він сказав, що вранці поїде до ОСОБА_3 і поверне їй частину грошей, які в нього залишилися, однак вранці приїхали працівники міліції і доставили його в Іллінецький РВ УМВС України у Вінницькій області, де він розповів про вчинену ним крадіжку. В скоєному чисто сердечно розкаюється, запевняє суд, що такого більше ніколи вчиняти не буде, просить суд суворо його не карати.

Оскільки підсудній ОСОБА_2 визнав себе повністю винним в інкримінованому йому злочині, погоджується з зібраними доказами по справі, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за скороченою судовою процедурою, заслухавши думку прокурора, який не заперечує проти розгляду справи за скороченою судовою процедурою, відповідно до ст. 299 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та не опротестовуються, а саме в частині допиту свідків.

Крім повного визнання своєї вини підсуднім у скоєні злочину, його вина також підтверджується і іншими матеріалами кримінальної справи, які зібрані в ході досудового слідства та дослідженими в ході судового засідання, а саме: заявою потерпілої ОСОБА_3 (а.с.3), протоколом огляду місця події, а саме домогосподарства ОСОБА_3 (а.с.9-11), протоколом огляду речових доказів (а.с.25).

Оцінивши в сукупності всі дослідженні по справі докази, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_2 доведена повністю, дії підсудного ОСОБА_2 органом досудового слідства кваліфіковані вірно за ч.1ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи підсудному міру покарання, суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, негативно характеризується по місцю проживання, як помякшуючі обставини щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину будучи неповнолітнім та добровільне відшкодування заподіяної шкоди, обставини, що обтяжують покарання в ході судового розгляду справи встановлені не були. За таких обставин, враховуючи дані про особу підсудного в їх сукупності суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 слід призначити міру покарання, в межах санкції статті ч.1ст. 185 КК України у виді позбавлення волі. Враховуючи обставини справи, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і вважає за можливе призначити ОСОБА_2 покарання в межах санкції статті 185 КК України з застосуванням ст.ст.75,104 КК України, встановивши йому іспитовий строк терміном на два роки, що буде необхідним для його виправлення і попередження нових злочинів.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 81 КПК України.

Підстав для зміни запобіжного заходу суд не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 323,324 КПК України суд-,

П Р И С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєні ним злочину, передбаченого ч. 1ст.185 КК України і призначити йому покарання по ст.185ч.1 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування основного покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю на два роки.

Речові докази по справі грошові кошти в сумі 1200 гривень, мобільний телефон „Hokia Е71, що знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_3 повернути останній, светр, штани, черевики зимові, туфлі, два стартові пакети „Діджус, що знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів Іллінецького РВ УМВС України у Вінницькій області повернути ОСОБА_2.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити без змін підписка про невиїзд.

Апеляція на вирок суду першої інстанції може бути подана до апеляційного суду Вінницької області протягом пятнадцяти діб після його проголошення, через Іллінецький районний суд.

Головуючий: