Справа № 487/6439/15-к
Провадження № 1-кп/487/82/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2016 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого судді -ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора -ОСОБА_3
потерпілого -ОСОБА_4
потерпілої -ОСОБА_5
представника потерпілих -ОСОБА_6 ,
захисника -ОСОБА_7
в присутності обвинуваченої -ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності по кримінальному провадженню №0001722 від 03.04.2015 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК Українивідносно:
ОСОБА_9 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаїв, українки, громадянки України, не одруженої, раніше не судимої, зареєстрованої і проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , суд -
ВСТАНОВИВ:
В судовому засіданні захисником ОСОБА_7 заявлено клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК.
В наданому до суду обвинувальному акті, зазначено, що 05.05.2010 року ОСОБА_10 перебуваючи на посаді лікаря-кардіоревматолога Міської дитячої лікарні №2 (далі МДЛ №2), розташованої по вул.Рюміна, 5 в м.Миколаєві, (з 15.04.2010 року на дану посаду переведена наказом №87/1-к від 16.04.2010 з посади лікаря-педіатра приймального покою МДЛ №2 м.Миколаєва), маючи вищу медичну освіту за спеціальністю «Педіатрія», маючи другу кваліфікаційну категорію, будучи за сертифікатом №759 лікарем-спеціалістом за спеціальністю «Дитяча кардіоревматологія», згідно графіка, затвердженого головним лікарем закладу, 05.05.2010 о 16-00 годині заступила на чергування черговим лікарем-педіатром приймального покою МДЛ №2.
05.05.2010 лікар ОСОБА_10 всупереч посадовій інструкції лікаря-педіатра приймального покою, узгодженої головним лікарем МДЛ №2 від 14.10.2009 року та вимогам ст.78 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я», в якому зазначено, що медичні працівники зобов`язані сприяти охороні та зміцненню здоров`ю людей, запобігати і лікувати захворювання, подавати своєчасну і кваліфіковану медичну і лікарську допомогу», знаходячись в приміщенні приймального покою МДЛ №2, за адресою: м.Миколаїв, вул. Рюміна, 5 не виконала свої професійні обов`язки, як медичний працівник внаслідок несумлінного ставлення до них на етапі лікування ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що в подальшому вплинуло на перебіг її захворювання та спричинило тяжкі наслідки, а саме смерть дитини ОСОБА_11 за наступних обставин.
Так, 05.05.2010 року о 19:40 год. до приймального покою МДЛ №2, каретою швидкої медичної допомоги у супроводі лікаря 1ПМД була доставлена ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно даним карти виїзду №192 від 05.05.2010 року стан ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 був розцінений черговим лікарем швидкої медичної допомоги як середній, виставлений діагноз ГРВІ (фарингіт). Крім того, у картці виїзду №192 зазначено температуру дитини - 36,7 градусів Цельсія, дихання вільне, жорстке.
05.05.2010 року в період часу з 19 години 40 хвилини по 20 годину 40 хвилин лікар ОСОБА_10 , порушуючи зазначені вище нормативно- правові акти МОЗ України та затверджене головним лікарем МДЛ №2 Положення про приймальне відділення МДЛ №2, нехтуючи принципами медичного сортування, - залишила хвору ОСОБА_11 на одну годину, чекати медичної допомоги в приміщенні коридору МДЛ №2 з батьками, без огляду дитини та проведення відповідних медичних заходів.
05.05.2010 року о 20 години 40 хвилини лікар ОСОБА_10 оглянула ОСОБА_11 , та виставила діагноз ГРВІ, гіпертермічна реакція, про що занесла відомості до медичної картки стаціонарного хворого №2616.
Без необхідних для діагностики хвороби досліджень, призначення аналізів та відбирання зразків у ОСОБА_11 , лікар ОСОБА_10 визначила лікування дитині, що полягало у в/м ін`єкції антибіотику «Цефтриаксон» 0,4x2р., проба на лідокаїн, панадол 1 ч.л., чим порушила нормативи «Протоколу діагностики та лікування гострих респіраторних вірусних інфекцій у дітей», затвердженому наказом МОЗ України від 09.07.2004 №354. Відповідно до підсумків комісійної судово-медичної експертизи (висновок експерта №539/11 від 27.12.2013): «показанням до призначення антибіотиків при гострих респіраторних вірусних інфекціях - є приєднання ускладнень (середній отит, синусит, гострий тонзиліт, бронхіт, пневмонія, які викликані хламідіями, мікоплазмою та бактеріальними збудниками), а медична допомога неускладнених ГРВІ проводиться посиндромно. За даними огляду дитини ОСОБА_11 , а також за результатами досліджень крові і сечі (відібраних лаборантом за призначенням лікаря-анастезіолога відділення реанімаційної та інтенсивної терапії МДЛ №2) приєднання вищевказаних ускладнень не було».
Таким чином, підстав до призначення антибактеріальної терапії ОСОБА_11 не було.
Також, при призначенні дитині ОСОБА_11 антибактеріальної терапії, лікар ОСОБА_10 знехтувала показаннями батьків Везеринських про висипання на тілі дитини ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим порушила Інструкцію «Про порядок проведення діагностики лікарської алергії», затвердженої Наказом МОЗ і АМН України від 02.04.2002 року №127/18, де зазначено, що «для своєчасного виявлення лікарської алергії та запобігання ускладнень при лікуванні хворих необхідно при призначенні лікарських засобів хворому вперше, лікар будь-якої спеціальності за анамнезом встановлює схильність до алергічних реакцій...». Відповідно до інструкції антибіотику «Цефтриаксон» (пор. д/п р-ну д/ін. 1,0 №5, виробник Лекхім Харків), показаннями для його застосування є: «...застосовується для лікування інфекцій, збудники яких чутливі до цефтриаксону: інфекції дихальних шляхів, особливо пневмонія, а також інфекцій вуха, горла і носа; інфекції органів черевної порожнини (перитоніт, інфекції жовчовивідних шляхів і шлунково-кишкового тракту); інфекції нирок і сечовивідних шляхів; інфекції статевих органів, включаючи гонорею; сепсис; інфекції кісток, суглобів, м`яких тканин, шкіри, а також ранові інфекції; інфекції у хворих з ослабленим імунним захистом; менінгіт; дисемінований бореліоз Лайма». Відповідно до інструкції антибіотику «Цефтриаксон» (пор. д/п р-ну д/ін. 1,0 №5, виробник Лекхім Харків) в особливостях застосування препарату зазначено, що «як і при застосуванні інших цефалоспоринів, при застосуванні Цефтриаксону повідомлялося про випадки анафілактичних реакцій з фатальними наслідками». Крім того, даний препарат з обережністю застосовується до пацієнтів, схильних до алергічних реакцій.
Після призначення ліків ОСОБА_11 , лікар ОСОБА_10 перебуваючи на чергуванні, та маючи всі можливості здійснювати ретельний нагляд за станом хворої ОСОБА_11 (згідно журналу №45 «Обліку прийому хворих в стаціонар» наступний прийом після хворої ОСОБА_11 черговий лікар розпочав 05.05.2010 року о 22:00 год.), в порушення вимог «Протоколу діагностики та лікування дітей з анафілактичним шоком» затвердженим Наказом МОЗ України від 27.12.2005 №767, щодо профілактики анафілактичного шоку, де вказано: «після ін`єкції антибіотика необхідно спостерігати за хворим протягом 20-30 хвилин», залишила ОСОБА_11 без медичного нагляду, що в подальшому спричинило тяжкі наслідки для хворої.
За даними медичної картки, 05.05.2010 близько 21 години 30 хвилини, тобто, через 20 хвилин після внутрішньом`язового введення лікарських препаратів, стан ОСОБА_11 різко погіршився. Дитина батьком була доставлена у відділення реанімації та інтенсивної терапії МДЛ №2, де виставлено діагноз «Анафілактичний шок в стадії ранньої декомпенсації», а в 01 годину 30 хвилину 06.05.2010 у зазначеному відділенні, констатовано її біологічну смерть.
Відповідно до підсумків комісійної судово-медичної експертизи (висновок експерта №539/11 від 27.12.2013): «Враховуючи дані медичної документації, Акта судово-медичного дослідження №708 від 06.05,- 17.06.2010р. та результати мікроскопічного дослідження шматочків внутрішніх органів дитини ОСОБА_11 , слід вважати, що безпосередня причина її смерті - це анафілактичний шок на введення лікарських препаратів».
Таким чином, ОСОБА_10 обвинувачується у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, а саме - невиконання медичним працівником своїх професійних обов`язків, внаслідок несумлінного ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки неповнолітньому.
Відповідно до ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Враховуючи, що санкція ч. 2 ст. 140 КК України, відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України являються злочинами середньої тяжкості, та п. 3. ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років.
В судовому засіданні прокурор, потерпілі та їх представник, не заперечували проти клопотання про закриття кримінального провадження.
В судовому засіданні ОСОБА_10 клопотання підтримала, не заперечувала проти звільнення її від закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що клопотання про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Відповідно до ст. 285 ч. 1 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно ст. 286 ч. 4 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
ОСОБА_12 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі, з дня події сплинув п`ятирічний строк (05.05.2010 року) та надала згоду на звільнення її від кримінальної відповідальності.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що ОСОБА_10 слід звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, відповідно до ст. 49 КК України, а кримінальне провадження відносно неї закрити.
Керуючись ст. 49 КК України, ст. ст. 285 - 288 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_10 у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 140 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_10 за вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 140 КК України закрити.

Речові докази, а саме медичну картку стаціонарного хворого №2616, історію розвитку дитини, листок призначення ліків - залишити в матеріалах кримінальної справи.

Речовий доказ, а саме коробку білого кольору з гістологічним архівом від трупу дитини ОСОБА_11 - знищити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1