Справа № 300/881/15-к
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

10.11.2016 м. Ужгород
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українка, громадянка України, уродженка с. Нова Розтока Воловецького району, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаюча в АДРЕСА_2 , з вищою освітою, тимчасово непрацююча, заміжня, не судима,
засуджена за ч. 2 ст. 191 КК України до 2 років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виборчим процесом, строком на 2 роки, за ч. 1 ст. 366 КК України до 1 року обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виборчим процесом, строком на 1 рік.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_6 призначено покарання у виді 2 років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виборчим процесом, строком на 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 675.18 грн. процесуальних витрат, а процесуальні витрати в сумі 491.04 грн. постановлено відшкодувати за рахунок держави.
ОСОБА_6 визнана винною у тому, що перебуваючи на посаді голови дільничної виборчої комісії № 210153 одномандатного виборчого округу № 70 з виборів народних депутатів України 26.10.2014 року в с. Вербяж Воловецького району Закарпатської області, будучи особою тимчасово спеціально уповноваженою на виконання функцій держави, виконуючи організаційно-розпорядчі функції, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою власного збагачення та в інтересах третіх осіб - отримання одноразової грошової винагороди, яка була виділена на дільничну виборчу комісію № НОМЕР_1 з державного бюджету, без проведення засідання виборчої комісії та без складання відповідного протоколу засідання, 29 жовтня 2014 року перебуваючи в будівлі Воловецької РДА, за адресою АДРЕСА_3 , склала завідомо неправдивий документ - постанову від 29 жовтня 2014 року «Про розподіл одноразової грошової винагороди членів ДВК». яку підписала особисто як голова дільничної виборчої комісії №210153 і скріпила печаткою ДВК №210153, посвідчивши факт прийняття рішення членами дільничної виборчої комісії №210153 про прохання до ОВК №70 преміювати її та члена, дільничної виборчої комісії ОСОБА_9 , внісши неправдиві відомості до вказаного документа, який за своїм змістом мав надати членам ДВК №210153 право отримати одноразову грошову винагороду. Після чого, у цей же день, вказану постанову ОСОБА_6 надала керівнику апарату Воловецької РДА ОСОБА_10 для подальшого скерування та затвердження окружною виборчою комісією одномандатного виборчого округу №70, незаконно визначивши собі та члену дільничної виборчої комісії одноразову грошову винагороду.
Крім цього ОСОБА_6 , шляхом зловживання своїм службовим становищем, всупереч вимогам чинного законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою власного збагачення та в інтересах третіх осіб - отримання одноразової грошової винагороди, яка була виділена на дільничну виборчу комісію № НОМЕР_1 з державного бюджету, без проведення засідання виборчої комісії та без складання відповідного протоколу засідання, 29 жовтня 2014 року перебуваючи в будівлі Воловецької РДА, за адресою смт. Воловець, вул. Пушкіна,8 Воловецького району, склала завідомо неправдивий документ - постанову від 29 жовтня 2014 року «Про розподіл одноразової грошової винагороди членів ДВК», яку підписала особисто як голова дільничної виборчої комісії №210153 і скріпила печаткою ДВК №210153., посвідчивши факт прийняття рішення членами дільничної виборчої комісії №210153 про прохання до ОВК №70 преміювати її та члена дільничної виборчої комісії ОСОБА_9 , внісши, таким чином неправдиві відомості до вказаного документа, який за своїм змістом мав надати членам ДВК №210153 право отримати одноразову грошову винагороду. Після чого, у цей же день, вказану постанову ОСОБА_6 надала керівнику апарату Воловецької РДА ОСОБА_10 для подальшого скерування та затвердження окружною виборчою комісією одномандатного виборчого округу №70, незаконно визначивши собі та члену дільничної виборчої комісії ОСОБА_9 одноразову грошову винагороду. Після затвердження вказаного завідомо неправдивого документа ОВК одномандатного виборчого округу №70, членам ДВК №210153 було зараховано та сплачено одноразову грошову винагороду : голові ДВК №210153 ОСОБА_6 1300 гривень, члену ДВК №210153 ОСОБА_9 - 700 гривень.
Своїми діями, ОСОБА_6 привласнила грошові кошти у розмірі 1300 гривень та розтратила грошові кошти у розмірі 700 гривень, які були виділені з державного бюджету, спричинивши збитки державі в особі Центральної виборчої комісії на загальну суму 2000 гривень.
В апеляційній скарзі та в запереченні на апеляційну скаргу прокурора обвинувачена ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок відповідно до ч. 1 ст. 373 КПК України. Вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим. Посилається на те, що при розгляді справи допущено грубу фальсифікацію письмових та усних показань свідків, всі допитані члени дільничної виборчої комісії не мають жодних претензій до обвинуваченої, остання розподілила грошову винагороду з суми економії коштів і ніякої шкоди державним інтересам не було заподіяно, однак ці обставини залишені поза увагою суду. Стверджує, що висновки суду щодо факту наявності в обвинуваченої ввіреного майна не відповідають фактичним обставинам провадження, оскільки ніяке майно та грошові кошти не були їй передані. Також судом не взято до уваги те, що голова дільничної виборчої комісії не є службовою особою, слідством не доведено, що будь-які кошти були наявними на рахунку комісії. На думку апелянти постанова комісії «Про розподіл одноразової грошової винагороди» не відноситься до категорії офіційних документів, відтак кваліфікація дій за ч. 1 ст. 366КК України є неправильною.
В запереченні на апеляційну скаргу прокурора обвиунвачена ОСОБА_6 вважає вимоги прокурора необгрунтованими, такими, що не грунтуються на нормах закону. Вважає кримінальне провадження щодо себе сфальсифікованим, розпочатим задля показника. Стверджує, що прокурором не дано оцінки належності голови виборчої дільничної комісії до кола посадових осіб та чи є матеріально відповідальною особою. Вказує, що жодних матеріальних цінностей та грошових коштів їй не було передано. Наголошує, що ніяких кримінальних правопорушень не вчиняла і винною себе не визнає, в її діях відсутній склад злочину. Посилається на те, що відносно неї за цим же фактом був складений протокол про адміністративне правопорушення, за наслідками розгляду якого судами першої та апеляційної інстанцій не було накладено на ОСОБА_6 адміністратвине стягнення.
В апеляції захисник адвокат ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду, а кримінальне провадження щодо обвинуваченої ОСОБА_6 закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України. Апелянт вважає вирок суду незаконним, висновки суду помилковими і такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що обвинуваченою ОСОБА_6 дійсно була заповнена постанова від 29.10.2014 року, скріплена підписом та затверджена печаткою дільничної виборчої комісії, однак обвинувачена дізналась про грошову винагороду від керуючого апаратом Воловецької РДА ОСОБА_10 , який повідомив про економію коштів та можливість виплати членам ДВК премії та попросив здати йому зазначену вище постанову, що ОСОБА_6 і зробила, проте ця постанова не містила підпису секретаря ДВС. Зазначає, що суд не дав оцінку діям голови ОВК №70 ОСОБА_11 , яка затвердила постанову ДВК «Про розподіл одноразової грошової винагороди». Вважає, що висновки суду щодо спричинення державі діями ОСОБА_6 шкоди є необґрунтованими, одноразова грошова допомога була виплачена членам дільничної комісії з дотриманням «Порядку нарахування та виплати одноразової грошової винагороди членам окружних і дільничних виборчих комісій з виборів народних депутатів України», затвердженим постановою ЦВК від 12.07.2012 року за 108. Наголошує, що ні слідство, ні суд не встановили жодних доказів, які б доводили вину обвинуваченої ОСОБА_6 в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях.
В апеляції прокурор оспорює висновки суду про недоведеність винуватості ОСОБА_6 у підробці підпису секретаря комісії та порушує питання про скасування вироку у зв"язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченої та постановлення нового вироку. Просить призначити ОСОБА_6 ч. 2 ст. 191 КК України 3 роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виборчим процесом, строком на 2 роки, за ч. 1 ст. 366 КК України 1 рік обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виборчим процесом, строком на 1 рік, на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_6 призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виборчим процесом, строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покласти на неї обов`язки, передбачені п.п. 2,3,4 ст. 76 КК України. Вважає, що судом не враховано тяжкість вчинених злочинів обвинуваченою, відсутність пом`якшуючих її вину обставин, факту не відшкодованих державі збитків, а також ризиків щодо ухилення ОСОБА_6 від відбування покарання та можливості виїзду останньої за кордон. Зазначає, що висновки суду щодо недоведеності виконання підпису саме ОСОБА_6 у постанові ДВК від 29.10.2014 року за секретаря комісії ОСОБА_12 є безпідставними, оскільки ця обставина повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження, зокрема показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .
Заслухавши доповідь судді, виступи ОСОБА_6 та її захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали доводи своїх скарг та заперечення обвинуваченої на апеляційну скаргу прокурора і не визнали доводи апеляційної скарги прокурора, обоє просять вирок скасувати і провадження закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, а апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, промову прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги прокурора і не визнала доводи апеляційних скарг ОСОБА_6 та її захисника, просить вирок скасувати, ухвалити новий вирок, призначити обвинуваченій більш суворе покарання, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 та її захисника залишити без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляцій, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченої, колегія суддів приходить до наступного.
З матеріалів справи вбачається, що судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 проведено з дотриманням норм кримінально-процесуального закону, спрямованих на всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.
Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих їй злочинів відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений зібраними у встановленому порядку доказами, які досліджені, належно оцінені судом і детально викладені в вироку.
Суд обґрунтовано прийняв до уваги покази в судовому засіданні:
- свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні ствердив, що в жовтні 2014 року він працював на посаді керівника апарату Воловецької районної державної адміністрації. Під час позачергових виборів народних депутатів він роздав чисті бланки постанов "Про розподіл одноразової грошової винагороди членів ДВК" керівному складу ДВК. Участі у їх заповненні не брав, як саме приймалося рішення щодо розподілу одноразової грошової винагороди не знає. Деякі з членів виборчих комісій надали йому вже заповнені та підписані постанови, які він скерував до Свалявської ОВК.
- свідка ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні підтвердила, що обіймала посаду голови ОВК ОВО №70 під час позачергових виборів народних депутатів України 26.10.2014 року. З керівним складом дільничних виборчих комісій було проведено навчання з питань проведення виборчого процесу та складання виборчої документації. Постанову про надання одноразової грошової винагороди членам ДВК за підписом голови ДВК №210153 ОСОБА_6 та секретаря передав ОСОБА_10 . При цьому, протокол засідання членів ДВК №210153, на якому вирішувалось питання про розподіл одноразової грошової винагороди не надавався.
- свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , які в судовому засіданні ствердили, що були членами дільничної виборчої комісії за №210153 одномандатного виборчого округу №70 в с.Верб"яж на позачергових виборах народних депутатів у 2014 році. На засіданнях членів виборчої комісії не виносилось та не розглядалось питання про надання одноразової грошової винагороди ОСОБА_6 та ОСОБА_9
- свідка ОСОБА_12 , яка пояснила суду, що була секретарем дільничної виборчої комісії за №210153 одномандатного виборчого округу №70 в с.Верб"яж на позачергових виборах народних депутатів у 2014 році. На засіданнях членів виборчої комісії не виносилось та не розглядалось питання про надання одноразової грошової винагороди ОСОБА_6 та ОСОБА_9 . Участі у заповненні постанови про надання одноразової грошової винагороди членам ДВК не брала, не підписувала її. Хто виконав підпис в даному документі від її імені не знає.
Прийнявши до уваги показання зазначених свідків, суд дав їм належну оцінку і навів у вироку, оскільки дані ними показання, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні є логічними, послідовними, відповідають фактичним обставинам справи та об`єктивно підтверджуються іншими доказами, зокрема: постановою від 29.10.2015 року ДВК №210153 одномандатного виборчого округу №70 "Про розподіл одноразової грошової винагороди членів ДВК", розрахунковою відомістю за жовтень 2014 року ОВК ОВО №70 (а.с.89-90), постановою від 10.10.2014 року №4 "Про утворення дільничних виборчих комісій", додатком №52 до постанови про склад виборчої комісії, згідно якого головою дільничної виборчої комісії №210153 одномандатного виборчого округу №70 обрано ОСОБА_6 , висновком почеркознавчої експертизи №15/929 від 13.10.2015 року про те, що підпис від імені ОСОБА_6 у постанові від 29.10.2014 року «Про розподіл одноразової грошової винагороди членів ДВК» виконаний ОСОБА_6 , рукописні записи у даній постанові також виконані обвинуваченою.
З журналу судового засідання вбачається, що судом належно перевірені і показання обвинуваченої ОСОБА_6 , яка ствердила, що дійсно заповнила постанову від 29.10.2014 року "Про розподіл одноразової грошової винагороди членів ДВК", яку підписала будучи головою дільничної виборчої комісії №210153, скріпила печаткою, подала даний документ керівнику апарату Воловецької РДА ОСОБА_10 для подальшого скерування, затвердження та виконання.
Посилання обвинуваченої та її захисника на недоведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочинів спростовуються зібраними в кримінальному провадженні дослідженими судом та наведеними у вироку доказами.
При цьому зазначені в апеляційній скарзі ОСОБА_6 твердження про допущену фальсифікацію письмових та усних показань свідків не підтверджені жодним доказом, є надуманими, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, у зв"язку з чим апеляційна скарга в цій частині задоволенню не підлягає.
Аналіз і оцінка досліджених в судовому засіданні і наведених у вироку доказів об`єктивно привели суд до висновків про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні:
- кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей;
- кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України привласнення та розтрата чужого майна, яке перебувало в її віданні, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.
Разом з тим колегія суддів вважає за необхідне виключити з обвинувачення за ч. 2 ст. 191 КК України таку кваліфікуючу ознаку, як «яке перебувало в її віданні», оскільки така диспозицією частини цієї статті не передбачена і є зайвою.
Колегія суддів також відмічає, що органом досудового розслідування в обвинувальному акті і місцевим судом у вироку зазначено, що ОСОБА_6 , крім іншого, склала і надала офіційний документ із завідомо неправдивими відомостями, але ці кваліфікуючі ознаки злочину не були враховані при кваліфікації її дій, що прокурор в апеляційній скарзі не оскаржує і при розгляді апеляційних скарг погодився з такою кваліфікацією. Відтак, відповідно до вимог ст. 404 КПК України, наведені обставини апеляційний суд не обговорює і до уваги не бере.
За таких обставин кваліфікація діянь ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 366, ч.2 ст. 191 КК України є правильною.
Колегія суддів погоджується із висновками суду про недоведеність обвинувачення ОСОБА_6 в частині підробки підпису секретаря дільничної виборчої комісії №210151 ОСОБА_12 у постанові "Про розподіл одноразової грошової винагороди членів ДВК" від 29.10.2014 року. Ні на досудовому слідчу, ні в суді першої інстанції не було здобуто об`єктивних і безперечних доказів винуватості обвинуваченої у вчиненні наведених діянь. Не надані такі докази і апеляційному суду. У зв`язку з цим апеляційна скарга прокурора в частині тверджень про невідповідність висновків суду викладених у вироку фактичним обставинам кримінального провадження є необґрунтованими і задоволенню не підлягає.
Вирішуючи питання про призначення покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання і визначив його в межах санкції інкримінованих їй статей КК України.
При цьому вид і розмір основного та додаткового покарання ОСОБА_6 та її захисником не оспорюються, у зв`язку з чим, відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів їх з точки зору тяжкості не перевіряє.
Твердження прокурора про призначення судом покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчинених правопорушень і особі обвинуваченої, необхідність скасування вироку в цій частині та призначення більш суворого покарання у вигляді позбавлення волі задоволенню не підлягає у зв`язку з тим, що прокурор ні в апеляційній скарзі, ні в судовому засіданні ці вимоги не обґрунтував і не довів чому саме таке більш суворе покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 в частині того, що вона не являється службовою особою, тобто суб"єктом даних злочинів є необгрунтованими і протирічать положенням законодавству про вибори народних депутатів України та функціональним обов"язкам голови дільничної виборчої комісії, з яких вбачається, що така особа наділена певними організаційно-розпорядчими функціями і є службовою особою.
Твердження обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника про те, що постанова від 29.10.2015 року ДВК №210153 одномандатного виборчого округу №70 "Про розподіл одноразової грошової винагороди членів ДВК" не являється офіційним документом також є необґрунтованими з огляду на таке.
Кримінальна відповідальність за ст. 366 КК України настає за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.
Офіційними є документи, що складаються і видаються службовими особами від імені органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, а також підприємств, установ та організацій будь-якої форми власності, які посвідчують конкретні факти й події, що мають юридичне значення, складені належним чином за формою і мають необхідні реквізити (штамп, печатку, номер, дату, підпис).
Постанова від 29.10.2015 року ДВК №210153 одномандатного виборчого округу №70 "Про розподіл одноразової грошової винагороди членів ДВК" складена від імені комісії, посвідчує конкретні факти, що мають юридичне значення, має необхідні реквізити, тому вважається офіційним документом.

Пояснення ОСОБА_6 в апеляційному суді про те, що вона не розуміла протиправність вчинених дій при складанні постанови ДВК, оскільки з нею не проводились заняття і не роз"яснювався порядок застосування виборчого законодавства колегія суддів до уваги не бере, так як обвинувачена в суді ствердила, що неодноразово обиралась членом дільничної виборчої комісії з виборів народних депутатів, в тому числі й головою. Відтак вона неодноразово оформляла такі постанови в минулому, знала і вміла їх оформляти належним чином.

Доводи захисника про незаконність вироку, який постановлено без врахування того, що ОСОБА_6 діяла на прохання керівника апарату Воловецької РДА ОСОБА_10 і без оцінки дій голови окружної виборчої комісії ОСОБА_11 апеляційний суд до уваги не бере, оскільки такі не впливають на об"єктивність та повноту судового рішення щодо діянь обвинуваченої.

Посилання захисника на необгрунтованість висновків суду про спричинення діями обвинуваченої шкоди державі є безпідставними і протирічать матеріалам кримінального провадження, з яких вбачається неправомірність привласнення 1300 грн. та розтрати 700 грн. ОСОБА_6 бюджетних коштів.

За наведених обставин апеляційні скарги ОСОБА_6 , її захисника та прокурора колегія суддів вважає необгрунтованими, такими що не відповідають фактичним обставинам і спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що у справі відсутні дані, які б свідчили про порушення судом вимог кримінально-процесуального законодавства які були б підставою для скасування або зміни вироку, тому підстав для задоволення апеляцій не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційні скарги прокурора Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , обвинуваченої ОСОБА_6 та захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Воловецького районного суду Закарпатської області від 13 червня 2016 року щодо ОСОБА_6 - без змін.

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання на кваліфікуючу ознаку ч. 2 ст. 191 КК України «яке перебувало в її віданні».

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців.

Судді: