Справа № 728/790/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/524/2016
Категорія - ч.2 ст. 185 КК Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 травня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю сторін кримінального провадження:

обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000184, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Кушмурун Семиозерного району Кустанайської області, республіки Казахстан, громадянина України, з загальною середньою освітою, неодруженого, інваліда ІІ групи, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_9 на вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 31 березня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком

ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України на один рік обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, із зобов`язаннями не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України на один рік обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, із зобов`язаннями не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Питання про долю речових доказів і документів було вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Як встановив суд, 28 лютого 2016 року близько 12 години, ОСОБА_7 умисно, таємно від оточуючих, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , прибули до приміщення ферми № 4 СТОВ «Україна», розташованого в селі Голінка по вул. Яблунева, 1-Б, Бахмацького району Чернігівської області, де з даху ферми викрали 20 листів восьми хвильового шиферу, вартістю 38 гривень 67 копійок за 1 лист, чим заподіяли матеріальних збитків СТОВ «Україна» на загальну суму 773 гривні 40 копійок.

В цей же день, близько 16 години ОСОБА_7 умисно, таємно від оточуючих, повторно за попередньою змовою з ОСОБА_6 , прибули до приміщення ферми № 4 СТОВ «Україна», розташованого в селі Голінка по вул. Яблунева, 1-Б, Бахмацького району Чернігівської області, де з даху ферми здійснили крадіжку 20 листів восьми хвильового шиферу, вартістю 38 гривень 67 копійок за 1 лист, чим заподіяли матеріальних збитків СТОВ «Україна» на загальну суму 1 160 гривень 10 копійок.

Вирок суду щодо ОСОБА_7 не оскаржується.

В апеляційній скарзі перший заступник прокурора Чернігівської області ОСОБА_9 просить вирок щодо ОСОБА_6 скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості; ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 6 місяців арешту.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що всупереч положенням ч. 3 ст. 61 КК України, ОСОБА_6 як інваліду 2 групи, призначене покарання у виді обмеження волі, що прямо заборонено кримінальним законом.

З огляду на середню тяжкість злочину, кількість епізодів, особу обвинуваченого, який своєму сину подає негативний приклад поведінки, прокурор вважає, що ОСОБА_6 заслуговує на покарання у виді арешту.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив про посилення покарання, обвинувачених, які просили про поблажливість та запевняли, що зможуть виправитися без ув`язнення на тривалий термін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу заступника прокурора задовольнити частково.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Призначаючи покарання, суд повинен призначити його у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

На порушення вимог ст. 65 КК України та загальних засад призначення покарання, суд першої інстанції не виконав вимог матеріального закону та призначив інваліду 2 групи покарання у виді обмеження волі, що прямо забороняють положення ч. 3 ст. 61 КК України.

Разом з тим, колегія суддів не погоджуються з доводами апеляційної скарги заступника прокурора про призначення покарання у виді арешту строком на 6 місяців.

ОСОБА_6 визнаний винуватим у двох епізодах крадіжки шиферу, вчинених за попередньою змовою з власним сином, повторно. Шкода, завдана кримінальним правопорушенням, повністю відшкодована на стадії досудового розслідування.

Згідно підозри та обвинувачення ОСОБА_6 за попередньою змовою з сином, за два рази викрали по 20 листів шиферу по ціні 38 гривень 67 коп. за один лист, тоді як вартість викраденого по другому епізоду складає 1160 грн. 10 коп., що прямо суперечить підрахунку 20Х 38,67 =773 грн. 40 коп. Кількість викраденого змінити неможливо, оскільки судовий розгляд в суді першої та апеляційної інстанції проводиться тільки в межах пред`явленого обвинувачення.

Незважаючи на те, що сторона обвинувачення неправильно порахувало листи шиферу чи його вартість, ОСОБА_6 повністю визнав себе винуватим, розкаявся.

Злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, тримає підсобне господарство, обробляє земельну ділянку, є вдівцем.

Прохання заступника прокурора визначити міру покарання у виді 6 місяців арешту у зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_6 подає поганий приклад своєму дорослому сину, прямо суперечить засадам призначення покарання.

Покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, якої ОСОБА_6 не уникав, визнаючи як під час досудового слідства, так і в судовому засіданні факти вчинення крадіжок.

Призначення покарання, співмірного зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, особою винного та обставинами, що впливають на визначення його виду і розміру, має на меті не тільки покарати, а й сприяти виправленню засудженого, а також запобігти вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.

З урахуванням особи обвинуваченого, який раніше ніколи до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується, має позитивні соціальні зв`язки та схильності, є тяжко хворим, що підтверджується медичними документами, вчинив злочин середньої тяжкості, все викрадене повернуте, а тому колегія суддів вважає можливим на підставі ст. 69 КК України, перейти до більш м`якого покарання, ніж передбаченого санкцією ч.2 ст. 185 КК України, у виді штрафу.

У порядку ч.2 ст. 404 КПК України в установчій частині вироку необхідно виправити помилку в підрахунку вартості 20 листів восьми хвильового шиферу, яка при ціні 38 грн. 67 коп. за один лист, не може складати 1160 грн., оскільки 38, 67Х20 = 773 грн. 40 коп.

У резолютивній частині вироку необхідно виправити посилання суду на здійснення контролю за поведінкою засудженого ОСОБА_7 органами кримінально - виконавчої інспекції. Частина 2 статті 76 КК України була змінена Законом України від 14 квітня 2009 року № 1254-УІ, контроль за поведінкою засудженого і виконанням покладених на нього обов`язків, здійснює кримінально - виконавча інспекція за місцем проживання, а не органи, як помилково зазначив суд.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404 - 405, 409, 420, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 31 березня 2016 року щодо ОСОБА_6 в частині призначення покарання скасувати.

ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, призначити покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 510 (п`ятсот десять ) грн.

У порядку ч.2 ст. 404 КПК України в установчій частині вироку вартість викраденого шиферу в другому епізоді крадіжки замінити на 773 грн. 40 коп. замість 1160 грн.,

У резолютивні частині вироку щодо ОСОБА_7 слова „органи кримінально-виконавчої інспекції замінити на „кримінально-виконавчу інспекцію" у відповідних відмінках.

В решті цей же вирок щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без змін.

Вирок набуває законної сили негайно після проголошення і може бути оскаржений до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12