Справа № 369/9088/16-к
Провадження № 1-кп/369/477/16
В И Р О К
іменем України
08.11.16 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представників потерпілої ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобич Львівської області, який має загальну середню освіту, одружений, працює водієм ПП «СпецБудІнвест», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
10 червня 2016 року, близько 18 години 40 хвилин, під час руху в напрямку м. Київ, на 21км. автодороги «Київ-Чоп», що на території с. Стоянка Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_8 , керуючи технічно справним вантажним самоскидом «КАМАЗ 6520», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 2.3.б) Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), відповідно до якого «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі» не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху та, порушуючи вимоги п. 12.1. ПДР України, згідно з яким «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним» та п. 10.1. ПДР України, відповідно до якого «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», не обрав безпечної швидкості та змінив напрямок руху керованого ним транспортного засобу, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого не впорався з керуванням та допустив зіткнення керованого ним вантажного самоскида з колесовідбійником, після чого виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21121», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , який рухався в напрямку м. Чоп.

В подальшому, автомобіль «ВАЗ 21121», реєстраційний номер НОМЕР_2 , контактував з автомобілем «Hyundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_10 , який рухався в попутному напрямку. Після цього автомобіль «Hyundai Tucson» контактував з припаркованими на узбіччі автомобілем «IVECO», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_11 та автомобілем «PEUGEOT 405», реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_12 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «ВАЗ 21121», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди.

Згідно висновку експерта № 271 від 27.07.2016 встановлено, що смерть ОСОБА_9 , настала від поєднаної травми голови, грудей та живота. Відкрита черепно-мозкова травма, закрита травма грудей та живота відносяться до тяжких тілесних пошкоджень за критерієм небезпеки для життя і знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Грубе порушення водієм ОСОБА_8 вимог п. п. 2.3 б), 12.1, 10.1 Правил дорожнього руху України перебувають в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілого ОСОБА_9 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та показав суду, що дійсно за наведених в обвинуваченні обставин вчинив даний злочин, а саме 10.06.2016 він керував на автомобілі «КАМАЗ», який належить ПП «СпецБудІнвест» де він працює, та здійснював вивезення ґрунту з стадіону «Олімпійський» м. Київ до с. Мрія Києво-Святошинського району. Близько 18:20 години він повертався з с. Мрія в напрямку м. Києва, рухаючись по авто дорозі «Київ- Чоп», на території с. Стоянка, зі швидкістю близько 60км/год. у правій смузі руху. В цей день йшов дощ. Під час руху в попутному напрямку попереду він помітив як на відстані 100 м. з правого боку у смузі гальмування повороту повернутий до нього лівим боком з увімкненим лівим поворотом рухався мікроавтобус «Мерседес». Він почав сигналити та водій вантажного мікроавтобуса «Мерседес Спрінтер», продовжував рухатися зі швидкістю близько 30км/год. Коли він наближався до автомобіля «Мерседес» то помітив, що водій мікроавтобуса не реагує на його сигнали, тому він почав гальмувати, відчув як задню праву частину автомобіля «КАМАЗ» почало заносити праворуч. Передня частина була спрямована в бік колесовідбійника. Він намагався відпустити гальма, однак автомобіль був не керований та передня частина автомобіля виїжджала на колесовідбійник. Внаслідок наїзду на колесовідбійник «КАМАЗ» підкинуло та перескочив колесовідбійник. Через переднє лобове скло він помітив як у зустрічній крайній лівій смузі руху в напрямку м. Чоп рухався автомобіль «ВАЗ». Відбулося зіткнення передньої частини автомобіля «КАМАЗ» із лівою боковою частиною автомобіля «ВАЗ». Коли він підвівся, автомобіль повністю зупинився. Підприємство, на якому він працює, відшкодувало шкоду потерпілій. У вчиненому кається.

Суд визнає, що обвинувачений давав правдиві показання які відповідають встановленим обставинам справи і ці фактичні обставини ніким не оспорюються.

Судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи які ніким не оспорюють ся на підставі положень ст. 349 КПК України.

Суд визнає, що органом досудового слідства дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Враховуючи, що згідно ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, є тяжким злочином, вчиненим з необережності, враховуючи особу обвинуваченого, який є людиною похилого віку, вчинив злочин уперше, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце роботи, а також постійне місце реєстрації та проживання, де характеризуються позитивно, суд вважає необхідним призначити йому покарання за вчинений злочини у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки іншого виду покарання цим законом не передбачено.

Враховуючи, що робота водія є єдиним джерелом доходу обвинуваченого, суд дійшов до висновку про недоцільність застосування до нього додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Враховуючи наведені вище дані про особу ОСОБА_8 та встановлені обставини справи, враховуючи думку потерпілої, яка претензій до обвинуваченого немає, просила суд його суворо не карати, суд дійшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без його ізоляції від суспільства і вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз у розмірі 3959 (три тисячі дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн. 40 коп.
Скасувати арешт майна вантажного автомобіля «КАМАЗ 6520», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який накладено ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05.08.2016.

Речові докази у справі:

-вантажний самоскид «КАМАЗ 6520», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що зберігається на території закритого майданчика тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська обл.., смт. Гостомель, вул. Садова, 20, передати власнику - ПП «СпецБудІнвест»;

-автомобіль «ВАЗ 21121», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що зберігається на території закритого майданчика тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська обл.., смт. Гостомель, вул. Садова, 20, передати власнику.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1