Справа № 521/5443/16-к
Провадження по справі 1-кп/521/585/16
У Х В А Л А
м. Одеса 18 травня 2016 року
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

потерпілих - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

в підготовчому судовому засіданні за результатами проведення підготовки до судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 3 КК України,-

У С Т А Н О В И В :
Обвинувальний акт надійшов до суду від прокуратури Одеської області 13 травня 2016 року.

У підготовчому судовому засіданні захисник і обвинувачений заявили про неможливість призначення кримінального провадження до судового розгляду, просили повернути обвинувальний акт прокурору з підстав невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України, а також в зв`язку з порушенням положень ст. 293 КПК України, оскільки обвинувачений та захисник не отримали обвинувальний акт.

Крім того, захисник звернувся зі скаргою, в якій просив зобов`язати прокурора надати копію обвинувального акту йому та обвинуваченому в його присутності.

Прокурор та потерпілі вважали за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду. Крім того, прокурор зауважив, що обвинувачений відмовився від отримання обвинувального акта в присутності іншого захисника адвоката ОСОБА_10 , залученого для виконання окремої процесуальної дії, саме цьому захиснику і був вручений обвинувальний акт, що підтверджується її розпискою, долученою до обвинувального акту.

Заслухавши доводи сторін, вивчивши надані матеріали, суд прийшов до наступних висновків.

Частина 4 статті 291 КПК України передбачає, що до обвинувального акта додаються певні документи, в тому числі реєстр матеріалів досудового розслідування, розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта та копії реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого ч. 2 ст. 297-1 КПК України).

Але фактично при направленні обвинувального акту відносно ОСОБА_6 до суду розписка підозрюваного про його отримання та копії реєстру долучена не була.

При цьому відмова ОСОБА_6 від отримання обвинувального акта не була зафіксована належним чином.

Натомість, обвинувачений в підготовчому судовому засіданні заявив, що не відмовлявся від отримання обвинувального акту, який йому намагався вручити слідчий, але просив виконати цю процесуальну дію в присутності його захисника адвоката ОСОБА_7 . Однак слідчий, незважаючи на його прохання, вручив обвинувальний акт іншому захиснику, разом з яким з`явився до слідчого ізолятора. Після цього обвинувальний акт та будь-які інші документи йому стороною обвинувачення не вручалися і захисником не передавалися.

Захисник ОСОБА_7 пояснив, що він не був попереджений стороною обвинувачення про проведення саме 29 квітня 2016 року процесуальної дії вручення обвинувального акту і додатків до нього обвинуваченому. Він мав можливість бути присутнім при виконанні цієї процесуальної дії, і необхідності у призначенні обвинуваченому іншого захисника не було. Обвинувальний акт а ні йому, а ні обвинуваченому не вручений.

Зазначені доводи сторони захисту в судовому засіданні прокурором не спростовані.

Суд не погоджується з доводами прокурора про те, що слідчим були виконані вимоги Закону щодо надання копії обвинувального акту стороні захисту.

Так, відповідно до положень ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого ч. 2 ст. 297-1 КПК України) і його захиснику.

Тобто, зазначені дії повинні бути виконані саме прокурором, а не іншою особою.

Як встановлено судом, прокурор не був присутнім в той час, коли слідчий намагався вручити ОСОБА_6 копію обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування. Тобто, зазначена процесуальна дія прокурором не виконувалась.

Обвинувальний акт і реєстр не були вручені не тільки обвинуваченому, а і його захиснику. При цьому захисник не був повідомлений про проведення даної процесуальної дії, не заявляв про неможливість своєї участі і не чинив перешкод у отриманні зазначений документів. Клопотання обвинуваченого про проведення вказаної процесуальної дії щодо нього тільки у присутності захисника ОСОБА_7 стороною обвинувачення не задоволено без всяких на те підстав.

Таким чином, були порушені і вимоги ч. 2 ст. 46, ст. 53 КПК України, якими визначено, якщо обвинувачений заперечує проти проведення процесуальної дії за відсутності захисника, проведення процесуальної дії відкладається або для її проведення залучається інший захисник виключно у невідкладних випадках, коли є потреба у проведенні невідкладної процесуальної дії, а завчасно повідомлений захисник не може прибути.

Таку процесуальну дію, як вручення ОСОБА_6 обвинувального акту, не можна визнати невідкладним випадком, що вимагає негайного проведення без участі захисника обвинуваченого. До того ж, захисник ОСОБА_7 не був завчасно повідомлений про її проведення.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що обвинувальний акт а ні обвинуваченій а ні захиснику прокурором вручений не був. Заходи для належного виконання вимог ст. 293 КПК України стороною обвинувачення не приймались.

Вимоги, викладені у скарзі захисника, повинні бути виконані стороною обвинувачення при дотримання положень ст. 293 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України щодо викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Так, ухвалою суду від 22 березня 2016 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 вже повертався прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України. Однак, визначені у зазначеній ухвалі суду недоліки обвинувального акту слідчим повторені.

В порушення вимог ст. 291 КПК України, при формулюванні обвинувачення ОСОБА_6 , викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення та визначенні правової кваліфікації кримінального правопорушення стороною обвинувачення не була визначена така ознака складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, як «напад з метою заволодіння чужим майном».

Взагалі, в обвинувальному акті відсутнє зазначення того, що обвинуваченим було скоєно саме напад з метою заволодіння чужим майном, хоча його дії і кваліфіковані стороною обвинувачення за ч. 3 ст. 187 КК України.

Формулюючи обвинувачення і викладаючи, які ж саме дії скоєно обвинуваченим, слідчий зазначив про застосування до потерпілого насильства. Але при визначенні правової кваліфікації злочину слідчий вказав лише на наявність погрози застосування насильства, не вказуючи, що, крім погрози, застосовувалося також і саме насильство.

Тобто, між формулюванням обвинувачення і викладенням правової кваліфікації злочину в обвинувальному акті існує певне протиріччя, яке повинно бути усунене стороною обвинувачення.

На цю обставину зверталась увага судом в ухвалі від 22 березня 2016 року, але зазначений недолік усунутий не був. Посилання в обвинувальному акті на диспозицію ч. 3 ст. 187 КК України, як то передбачено п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, слідчим не виконано.

Крім того, у вступній частині обвинувального акту зазначений як потерпілий ОСОБА_11 . Такі ж дані вказані при викладенні фактичних обставин злочину та формулюванні обвинувачення. Однак, в судовому засіданні на підставі документів, що посвідчують особу, встановлено, що потерпілим є ОСОБА_9 . Тобто, стороною обвинувачення не встановлена особа потерпілого.

Суд вважає, що порушення кримінального процесуального закону, допущені стороною обвинувачення при складенні обвинувального акту, є істотними і такими, що тягнуть порушення права ОСОБА_6 на захист від обвинувачення і на справедливий судовий розгляд. Зазначені недоліки перешкоджають суду всебічно, повно та об`єктивно розглянути кримінальне провадження та унеможливлюють постановлення законного, обґрунтованого і вмотивованого рішення за результатами розгляду.

Таким чином, обвинувальний акт має бути повернутим прокурору за підстав його не відповідності вимогам КПК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Від прокурора надійшло клопотання про продовження зазначеного заходу.

Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, суд враховує наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, і бере до уваги те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років. Також є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_6 може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення. Крім того, обвинувачений не працює, не зайнятій корисною справою, є мешканцем Сумської області, не має постійного місця мешкання в м. Одесі. Судом взяті до уваги відомості про його вік, стан здоров`я та сімейний стан, які не перешкоджають його утриманню під вартою. Зазначені обставини свідчать про існування ризику ухилення обвинуваченого від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень в разі зміни запобіжного заходу.

Тому суд дійшов висновку про можливість задовольнити клопотання прокурора і продовжити обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 199 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 3 КК України, прокурору як такий, що не відповідає вимогам Кримінально-процесуального кодексу України.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів до 16 липня 2016 року включно.

Повний текст ухвали оголосити 19 травня 2016 року о 15 годині 30 хвилин.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3