Справа № 367/6549/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 вересня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області в складі :
судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт № 0002547 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Яготин Київської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, військовозобов`язаного, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , останній раз судимого: 19.10.2015 року Яготинським районним судом Київської області за ст.ст. 309 ч. 1, 71 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390 ч. 1 КК України, -
встановив:
25.08.2016 року до Ірпінського міського суду Київської області від прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 висловив думку про те, що дане кримінальне провадження підсудне Ірпінському міському суду Київської області, підстави для закриття провадження відсутні, обвинувальний акт відповідає вимогам Кримінального процесуального законодавства, а тому можливо призначити судовий розгляд даного обвинувального акту у відкритому судовому засіданні у строки визначені КПК України, з доставкою в судове засідання обвинуваченого та викликом інших учасників процесу.
Обвинувачений не заперечував проти призначення провадження до слухання.
Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт з доданим до нього реєстром матеріалів досудового розслідування, суд дійшов до висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору у зв`язку з тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити, в тому числі, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Аналіз змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України указує на те, що при складанні обвинувального акту прокурором не було дотримано цих вимог закону, оскільки направлений прокурором обвинувальний акт не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення.

Так, в обвинувальному акті (арк. 3), слідчий вказує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України, хоча в подальшому вказує на те, що він обвинувачується у скоєнні даного злочину.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішення застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі«Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. Рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії), п. 79). Крім того Європейський суд з прав людини нагадує, що положення зазначеного вище підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації що до пред`явленого особі обвинувачення, а також про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див. Рішення від 20.04.2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії, п. 34).

Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглянути у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «в» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. Рішення від 25.03.1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції , п. 54).

Таким чином, розгляд кримінального провадження за відсутності фактично висунутого обвинувачення порушує гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого, в тому числі і право на захист, а ухвалене судове рішення за таких обставин повинно бути визнане незаконним у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Отже, у зв`язку із наведеним обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 суд залишає без змін.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України суд, -

ухвалив:
Повернути прокурору Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури для усунення недоліків обвинувальний акт з доданими матеріалами провадження по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.07.2016 р. № 0002547 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390 ч. 1 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 залишити без змін, тримання під вартою по 08.10.2016 року включно.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд на протязі семи днів з дня проголошення ухвали.
Суддя: ОСОБА_1