АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/276/16 Справа № 201/2278/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2016 року щодо

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Павлограді Дніпропетровської області, громадянина України, не працює, є студентом історичного факультету другого курсу ДНУ ім. О. Гончара, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання слідчого Жовтневого ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , яке погоджено з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 та продовжено строк тримання під вартою до 14 березня 2016 року, ОСОБА_9 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України. Розмір застави слідчим суддею не визначено.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на те, що заявлені прокурором ризики, які були підставою для обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та запобігти ризикам, які встановлені п.1,3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного неможливо.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нову ухвалу якою у задоволенні клопотання відмовити.

В обґрунтування своєї скарги, захисник посилається на те що, клопотання про продовження строків тримання під вартою було вручено підозрюваному ОСОБА_9 без присутності його захисників, при цьому захисник ставить під сумнів, чи містило клопотання під час вручення будь-які додатки. В подальшому копії клопотання та додатків до нього отримано захисником ОСОБА_7 саме в день розгляду 22 лютого 2016 року. Крім того, коли адвокату ОСОБА_7 стало зле і він подав заяву про це до суду, де клопотав про перенос розгляду клопотання, ні слідчий суддя, ні слідчий не повідомив про це другого захисника, тобто ОСОБА_8 , а залучили до розгляду адвоката з Центру безоплатної

правової допомоги, без винесення будь-якого процесуального рішення, та незаконно і безпідставно, в порушення права на захист, розглянули клопотання прокурора. При цьому жодних повідомлень ані захиснику ОСОБА_7 ані йому, ОСОБА_11 , про розгляд клопотання про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_9 не надходило. Крім того, захисник зазначає, що слідчий не навів жодної підстави вважати, що ОСОБА_9 перебуваючи на свободі будь-яким чином може знищити речові докази, впливати на свідків та потеплілих або ухилятися від органів досудового розслідування. На думку захисника, єдина мета тримання ОСОБА_9 під вартою, це бажання обвинувачення зламати волю ОСОБА_9 та змусити його оговорити себе та інших підозрюваних у дані справі. Адвокат зауважує, що під час перебування ОСОБА_9 під вартою, жодної процесуальної дії з його участю вчинене не було, слідчі та прокурори не роблять по даній справі. Також, на думку захисника, клопотання було розглянуто з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки Головне управління н6аціональної поліції знаходиться на території Бабушкінського району, а слідче відділення Жовтневого відділення поліції не є юридичною особою та відноситься до Головного управління НП в Дніпропетровській області.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисників та підозрюваного, які, кожен окремо, підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, думку прокурора, який підтримав клопотання слідчого, подане до суду першої інстанції, заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши надані матеріали за клопотанням слідчого та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Виходячи з положень ст.219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру. Так, ОСОБА_9 та іншим учасникам даного кримінального провадження було повідомлено про підозру 14 січня 2016 року в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України. Строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженню не продовжувався.

Слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 зазначені вимоги закону були дотримані.

Так, дослідженням матеріалів судового провадження вбачається що, у відповідності до п.1 ст.199 КПК України, слідчий за погодженням з прокурором 18 лютого 2016 року, тобто за п`ять днів до закінчення строку попередньої ухвали про тримання під вартою підозрюваного, звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного за ч.3ст.187 КК України ОСОБА_9 на тридцять діб та вручив зазначене клопотання підозрюваному.

При цьому, слідчим були вжиті всі необхідні заходи для виклику захисників підозрюваного ОСОБА_9 , а саме: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 для проведення такої слідчої дії, як продовження строку тримання під вартою, про що свідчить рапорт слідчого про відсутність зв`язку з адвокатами та копії чеків про відправлення повісток про виклик (а.с.п.28,29,30) У зв`язку з тим, що адвокати підозрюваного не з`явилися для виконання зазначеної слідчої дії, слідчим був. залучений адвокат з Центру з безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_12 (а с.п.38)

Під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, при цьому, обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_9 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.

Також слідчий суддя врахував, що про клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 було повідомлено 18 лютого 2016р, але останній в присутності понятих та адвоката відмовився від його отримання.

Судове засідання, для розгляду клопотання про продовження тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 було призначено на 22 лютого 2016року.

22 лютого 2016року в суде засідання, для розгляду клопотання про продовження тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 з`явився захисник ОСОБА_7 , про що свідчить журнал судового засідання. Так під час судового розгляду було оголошено перерву для надання прокурором додаткових документів. Після перерви адвокат ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, та через свого підзахисного передав слідчому судді клопотання про погіршення стану здоров`я та перенесення судового розгляду на наступний день.

Слідчий суддя виходячи з того, як свідчить технічний запис судового засідання, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 спливав о 10-00 годині 23 лютого 2016року, що не уможливлювало фізично розглянути клопотання слідчого, оскільки це пов`язано з конвоюванням підозрюваного до суду зі слідчого ізолятора, залучив адвоката ОСОБА_12 . З технічного запису судового засідання вбачається, що захисник ОСОБА_12 при розгляді клопотання навела детальні доводи на її думку щодо необґрунтованості клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 та, на думку колегії суддів, позиція адвоката не суперечила інтересам підозрюваного.

У зв`язку з вищенаведеним колегія суддів вважає, що доводи захисників в суді апеляційної інстанції про порушення права їх підозрюваного на захист при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 слідчим суддею є безпідставними. Безпідставними є і твердження захисту, що було порушено територіальну підсудність, так як Жовтневий ВП Дніпропетровського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області не є юридичною особою, а тому слід було звертатися до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровську, тобто за місцем розташування ГУ НП в Дніпропетровській області. Оскільки це твердження протирічить вимогам ст. 184 КПК України, де зазначено що клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюються досудове розслідування.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики, які приймались до уваги судом при обранні запобіжного заходу, не зменшились та існують на даний час.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував, що існують обґрунтовані ризики переховування обвинуваченого від суду за скоєння особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від восьми до дванадцяти років, та об`єктивно дійшов правильного висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, апеляційним розглядом встановлено, що підозрюваному ОСОБА_9 органом досудового розслідування було висунуто додаткову підозру з правовою кваліфікацією за ч.3 ст.187 КК України, у скоєнні кримінального правопорушення в групі осіб, яке мало місце 14.01.2016року.

Таким чином, колегія суддів, з врахуванням того, що у даному провадженні існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання цих ризиків, приходить до висновку про те, що слідчим суддею обґрунтовано задоволено подане клопотання слідчого та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_9 до 14 березня 2016 року. Отже, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, постановленою на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими суддею, а відтак повинна бути залишена без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3