н/п 1-кп/640/116/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" листопада 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження міри запобіжного заходу ОСОБА_6 ,-
ВСТАНОВИВ:
В ході розгляду кримінального провадження за обвинуваченям ОСОБА_6 прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про продовження обвинуваченій міри запобіжного заходу тримання під вартою на 60 днів, посилаючись на те, що продовжують існувати ризики та по справі ще не допитані потерпілі і свідки, обвинувачена має на території Росії родичів може виїхати за межі України.
Захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та обвинувачена ОСОБА_6 заперечували проти продовження міри запобіжного заходу, посилалися на те, що по справі відсутні докази які вказують на вину обвинуваченої. Тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст..177 КПК України. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів. ОСОБА_6 має постійне місце мешкання у м.Харкові і тому до неї можливо застосувати більш м`яку міру запобіжного заходу, не пов`язану з триманням під вартою.
Прокурор проти клопотання ОСОБА_6 заперечував, посилався на те, що її вимоги заявлені у клопотанні не стосуються даної справи, яка знаходиться у проваджені суду.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_6 строк тримання під вартою на 60 діб строком до 10 січня 2017 року.
При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченій, суд враховує наявність ризиків, передбачених п.1, п.5. ч.1 ст. 177 КПК України, а саме тяжкість інкримінованого злочину, можливість зникнути від суду, виїхати за межі України . Крім того, по справі судом недосліджені письмові докази, не допитані всі потерпілі і свідки. Суд вважає безпідставними посилання захисту на те, що матеріали справи не місять доказів винуватості обвинуваченої у вчиненні нею інкримінованого діяння, оскільки суд встановлює винуватість чи невинуватість особи при винесені судового рішення по суті та вже після дослідження всіх доказів. На даний час судове слідство не закінчено.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного та обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до положення ч.5 ст.176 КПК України законодавець не передбачає можливості застосування до осіб, які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, інших запобіжних заходів ніж тримання під вартою.
Враховуючи наведене, суд відмовляє захисту і обвинуваченій у задоволенні клопотанні про зміну міри запобіжного заходу на більш м`яку.
В цілях безпеки осіб, які можуть бути присутні у судовому засіданні, суд відмовляє ОСОБА_6 у задоволенні клопотання дозволити їй при проведенні судових засідань сидіти на лаві поряд зі своїми захисниками.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А :
Продовжити ОСОБА_6 міру запобіжного заходу тримання під вартою до 10 січня 2017 року.
У задоволенні заявлених клопотань захисту та обвинуваченій ОСОБА_6 відмовити.
Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3