ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2016 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Запоріжжя кримінальне провадження, внесене в ЄРДР 19.03.2016р. за № 0000841, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ур. с.Велика Білозерка Кам`янско-Дніпровського р-ну Запорізької обл.., громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не працюючого, неодруженого, має неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення при таких обставинах:

Так, 18.03.2016р. приблизно о 18.00год. ОСОБА_5 , прибув до місця проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , для виконання робіт з заміни труб подачі холодної води.

Знаходячись у приміщенні туалету вищевказаної квартири разом з потерпілим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , під час конфлікту з потерпілим на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи на меті заподіяння тілесних ушкоджень останньому, діючи умисно, наніс гайковим розвідним ключем, який знаходився у його правій руці, один удар в праву скроневу область голови ОСОБА_4 , таким чином спричинивши останньому садно з набряком м`яких тканин у правій скроневій області, яке відповідно до висновку експерта №996 від 19.03.2016р. кваліфікується як легке тілесне ушкодження, яке виникло від дії тупого (тупих) предмета.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину в скоєнні даного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що дійсно в зазначений день та час він здійснював роботи із заміни труб, в т.ч. і в квартирі ОСОБА_4 . Під час цих робіт ОСОБА_4 в агресивній формі виказав незадоволення якістю цих робіт, між ними виник конфлікт, в ході якого вони товкали один одного, ображали. Коли ОСОБА_4 заламав йому ліву руку за спину і знаходився позаду нього, він правою рукою підняв гайковий розвідний ключ, який лежав на полу, та наніс ним один удар ОСОБА_4 в голову. Після цього їх стали рознімати інші особи, що знаходились в квартирі, і його виштовхали з квартири. Він усвідомлює, що вчинив протиправно, наносячи удар потерпілому він розумів, що чинить і бажав завдати цього удару, розуміючи, що може спричинити тілесні ушкодження. Також пояснив, що мешкає разом з донькою, на даний час офіційно не працевлаштований, підробляє неофіційно водієм таксі, має середньомісячний дохід 3-4 тис.грн. Просить суворо не карати, в скоєному щиро кається, в судовому засіданні попросив вибачення у потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив обставини скоєння даного кримінального правопорушення, пояснивши, що дійсно в зазначений день та час ОСОБА_5 з напарником здійснювали ремонтні роботи із заміни труб. Після цих робіт він побачив, що діаметр нової труби є меншим, ніж був раніше, що його не влаштовувало, тому він подзвонив обвинуваченому, щоб той прийшов і виправив цей недолік. На його неодноразові дзвінки, обвинувачений тривалий час не йшов, по телефону він відчував агресивний тон обвинуваченого, сам був спокійний. Коли нарешті обвинувачений прийшов до них до квартири, він виказав йому незадоволення якістю робіт, між ними виник словесний конфлікт, а потім обвинувачений наніс йому один удар кулаком в область лоба, від якого тілесних ушкоджень не настало. Після він вже заламав ліву руку обвинуваченого йому за спину і, коли він опинився позаду нього, обвинувачений правою рукою, в якій тримав гайковий розвідний ключ, наніс йому удар в скроневу область голови, від чого у нього утворилась рана, набряк, він відчув голово кружіння. Потім їх розняли, він викликав швидку та міліцію. На даний час позов матеріального та морального характеру він не заявляє, ніяких дій щодо вибачення, відшкодування будь-якої шкоди обвинувачений до цього часу не вчиняв, він особисто не наполягав на цьому, оскільки бажав уникнути будь-якого спілкування з ним. В щире розкаяння обвинуваченого він не вірить, вибачення вважає формальним. На притягненні обвинуваченого до кримінальної відповідальності наполягає. Просить покарати обвинуваченого суворо, призначивши максимальний розмір покарання у вигляді громадських робіт.
З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що в ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а тому визнання обвинуваченим своєї вини, на думку суду, є цілком виправданим.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю, ні він, ні потерпілий ОСОБА_4 не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

Суд вважає встановленим та доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, у вчиненні якого суд визнає його винуватим.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце мешкання, де мешкає разом з неповнолітньою донькою, яка знаходиться на його повному утриманні, офіційно не працевлаштований, має нерегулярний дохід, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться.
В якості обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

На підставі викладеного, з урахуванням думки прокурора та потерпілого, який наполягає на суворому покаранні обвинуваченого, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень суд вважає покарання у вигляді громадських робіт строком 120 годин.

Підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому до набрання вироком законної сили суд не знаходить.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.368,370,374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання за даною статтею у вигляді громадських робіт строком 120 (сто двадцять) годин.

Речові докази гайковий розвідний ключ, який переданий на зберігання обвинуваченому ОСОБА_5 , - залишити йому за належністю; змиви РБК, які зберігаються в камері схову речових доказів Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУ НПУ в Запорізькій області, - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо вирок не було скасовано, він набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1

17.05.2016