Справа № 587/1384/13-к

УХВАЛА
29 липня 2016 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу по обвинуваченню ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,
Вироком Cумського районного суду Сумської області від 02 липня 2013 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого за ч.2 ст. 307 КК України та призначено йому покарання 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Постановляючи вирок, суд не вирішив питання відносно речових доказів, а саме грошей в сумі 100 гривень, та 2 сім картки оператора зв`язку МТС, які були вилучені у ОСОБА_4 в ході досудового розслідування.
Згідно з ч.9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Відповідно до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку. До питань про будь-які сумніви і суперечності, що виникають при виконанні вироку, які належить вирішувати суду, що ухвалив вирок, відносяться питання про долю речових доказів і документів, якщо їх не вирішено вироком суду.
Встановлено, що ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 21 травня 2013 року накладено арешт на грошові кошти у сумі 100 гривень, які були вилучені у ОСОБА_4 , грошові кошти зараховані на депозитний рахунок Сумського РВ УМВС України в Сумській області.
На даний момент до суду з заявою звернулось Сумське РВП Сумського ВП ГУНП в Сумській області для вирішення питання долі даних речових доказів, а саме грошових коштів в сумі 100 гривень.
Суд перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, про необхідність вирішення долі речових доказів, оскільки доля їх не вирішена у вироці суду.
Відповідно до п.5 ч.9 ст. 100 КПК України гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Крім того, ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 21 травня 2013 року накладено арешт на 2 сім картки оператора зв`язку МТС, які були вилучені у ОСОБА_4 , які поміщено до камери схову речових доказів Сумського РВУ МВС України в Сумській області. Оскільки дані сім картки зберігаються в камері схову тривалий час, ніхто не заявив про їх належність, не уявляють собою ніякої цінності, суд вважає за необхідне їх знищити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 100, ст.537, ст. 539 КПК України,

У Х В А Л И В :
Речові докази: гроші в сумі 100 гривень однією купюрою, зараховані на депозитний рахунок Сумського РВ УМВС України в Сумській області звернути в доход держави, дві сім картки оператора зв`язку МТС, поміщені до камеру схову речових доказів Сумського РВ УМВС України в Сумській області- знищити.
Апеляційна скарга на дану ухвалу може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя