11-кп/775/314/2016(м)
265/7513/15-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 року м. Маріуполь

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю: прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

її захисника ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000527 від 25 лютого 2014 року, апеляційну скаргу прокурора Маріупольської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 травня 2016 року, якою

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Маріуполя, громадянку України, з базовою вищою освітою, не заміжню, працюючу помічником адвоката юридичної консультації Жовтневого району в Маріупольській міській колегії адвокатів, таку, що раніше судимості не мала,

звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.15 ч.1 ст.190, ч.4 ст.358 КК України у зв`язку із передачею на поруки трудовому колективу.

Передано ОСОБА_6 на поруки трудовому колективу Маріупольської міської колегії адвокатів, якщо вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.190, ч.4 ст.358 КК України закрито.

Вирішено долю речових доказів,

в с т а н о в и л а:

органом досудового розслідування встановлено, що на початку лютого 2014 року, точної дати не встановлено, у ОСОБА_6 виник умисел на незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме - грошовими коштами, які належать ПАТ «Дельта банк», з метою чого вона при невстановлених обставинах отримала завідомо підроблені документи, в які внесені неправдиві відомості, зокрема, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , в який вклеєна фотокартка ОСОБА_6 та довідку про доходи з ТОВ «Прогрес-Юг» від 07 лютого 2014 року на ім`я ОСОБА_10

10 лютого 2014 року, в денний час, ОСОБА_6 , знаходячись у приміщенні Маріупольської філії ПАТ «Дельта банк», розташованого в м. Маріуполі в Лівобережному районі по пр. Перемоги, 98, умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, під приводом отримання кредиту в сумі 20 000 грн., надала співробітнику ПАТ «Дельта банк» завідомо підроблені документи - паспорт громадянина України та довідку про доходи на ім`я ОСОБА_10 , заповнивши при цьому анкету клієнта від імені ОСОБА_10 , після чого зазначені документи були передані для перевірки співробітнику служби безпеки ПАТ «Дельта банк», яким при перевірці документів в ході телефонної розмови з директором ТОВ «Прогрес-Юг» було встановлено, що ОСОБА_10 не є співробітником очолюваного ним підприємства, тому в отриманні кредиту було відмовлено.

Таким чином, ОСОБА_6 , умисно, з корисливих мотивів, виконала всі дії, які вважала необхідними для незаконного заволодіння чужим майном шляхом обману - грошовими коштами ПАТ «Дельта банк» в розмірі 20 000 грн., але не закінчила злочин з причин, які не залежали від її волі.

Вона ж, 10 лютого 2014 року, в денний час, знаходячись у приміщенні Маріупольської філії ПАТ «Дельта банк», розташованого в м. Маріуполі в Лівобережному районі по пр. Перемоги, 98, діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, під приводом отримання кредиту в сумі 20 000 грн., надала співробітнику ПАТ «Дельта банк» завідомо підроблені при невстановлених обставинах документи, а саме - паспорт громадянина України та довідку про доходи на ім`я ОСОБА_10 , в які внесено неправдиві відомості.

Не погодившись із судовим рішенням, прокурор оскаржив його в апеляційному порядку. Посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, просив ухвалу місцевого суду скасувати, а кримінальне провадження направити в той же суд на новий судовий розгляд в іншому складі суду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор вказав, що при вирішенні питання про звільнення від кримінальної відповідальності, факт надання правдивих свідчень щодо вчинюваних обвинуваченою кримінальних правопорушень має особливе значення та додатково свідчить про щире каяття особи. Між тим, під час досудового розслідування, судового розгляду обвинувачена відмовилась надавати пояснення, допомогу в установленні обставин справи органу досудового розслідування також не надавала. Про вказане, зокрема, свідчить те, що остання ухилялась від слідства. Окрім іншого, судом першої інстанції залишено поза увагою, що відповідно до ч.1 ст.47 КК України, звільнення від кримінальної відповідальності можливо лише стосовно особи, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості. Проте, у даному випадку ОСОБА_6 фактично обвинувачується у вчиненні двох кримінальних правопорушень.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора, який її подав, просила її задовольнити, ухвалу суду скасувати, а кримінальне провадження направити в той же суд на новий судовий розгляд в іншому складі суду, обвинувачену та її захисника, які відстоювали законність і обґрунтованість судового рішення, просили залишити його без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення, представника потерпілого, який не заперечував відносно задоволення апеляційної скарги прокурора, проте просив дати можливість обвинуваченій для виправлення, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора в її межах, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 47 КК України передбачає звільнення особи, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості та щиро покаялася, від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру, не порушуватиме громадського порядку, про що суд виносить постанову про закриття справи.

Таким чином, можливість передачі особи на поруки за ст.47 КК України залежить від наявності передумови, тобто вчинення особою вперше злочину невеликої або середньої тяжкості, підстав - каяття і процесуальних умов - належним чином оформленого клопотання колективу підприємства, установи чи організації про передачу цієї особи на поруки.

При цьому, належно оформленим клопотанням колективу є прийняте на його загальних зборах письмове звернення до суду з мотивованим проханням звільнити члена колективу від кримінальної відповідальності за вчинений злочин та визначенням взаємних зобов`язань колективу і цієї особи протягом строку порук, коли колектив зобов`язується здійснювати щодо цієї особи заходи виховного характеру, а особа, в свою чергу, зобов`язується виправдати довіру колективу законослухняною поведінкою та сумлінною працею, не ухилятися від заходів виховного характеру колективу, дотримуватись правил громадського порядку.

Підставою такого звільнення є щире розкаяння особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом підприємства, установи чи організації та виправити свою поведінку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Суд першої інстанції, врахувавши всі обставини справи, відсутність наслідків від кримінального правопорушення обвинуваченої, навів в ухвалі обставини, що свідчили б про щире каяття обвинуваченої, у зв`язку з чим колегія суддів вважає правильним рішення про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності.

Так, кримінальні правопорушення у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , відповідно до ст.12 КК України, до категорії злочинів невеликої тяжкості, вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаялася, за місцем роботи характеризується позитивно, навчається в Національному юридичному університеті ім. Ярослава Мудрого, де також характеризується позитивно, працює помічником адвоката в юридичній консультації Жовтневого району Маріупольської міської колегії адвокатів.

Зазначені обставини та дані, що характеризують особу обвинуваченої, свідчать про відсутність обставин, які б виключали можливість звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності.

Таким чином, суд першої інстанції за наявності передумови вчинення ОСОБА_6 вперше злочинів невеликої тяжкості, підстав каяття - і процесуальних умов - належним чином оформленого і підтриманого в судовому засіданні обвинуваченою клопотання колективу юридичній консультації Жовтневого району Маріупольської міської колегії адвокатів про передачу її на поруки, прийняв обґрунтоване рішення про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності.

В апеляційній скарзі прокурор не навів жодної обставини, що свідчила б про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає завданням кримінального провадження, передбаченим ст.2 КПК України, практиці Європейського суду з прав людини, постановлене з дотриманням вимог процесуального закону, підстав для скасування ухвали суду не вбачається.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора Маріупольської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 травня 2016 року відносно ОСОБА_6 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її оголошення.

Судді:

_______________ ________________ ______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3