Справа №705/6529/15-к
1-кп/705/121/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 травня 2016 року м.Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Умань Черкаської області, українця, громадянина України, освіта середня, працюючого підсобним робітником СТОВ «Рибсервіс», офіційно не одруженого ( перебуває у фактичних шлюбних відносинах), має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно ст. 89 КК України не судимого;
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

Обвинувачений ОСОБА_4 , 24.03.2015 року, близько 13 години 30 хвилин, перебуваючи на території Уманського колгоспного ринку, що розташований по вул.. Радянській, 47 в м.Умань, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_5 , з метою нанесення тілесних ушкоджень, умисно, наніс останній долонею правої руки один удар в область правої частини голови, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді гострої травматичної сенсоневральної туговухості ІІ ступеню, які згідно до висновку судово-медичної експертизи № 694 від 21.08.2015 року, належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав та показав, що він дійсно в час та при обставинах, які вказані в обвинувальному акті наніс один удар долонею правої руки по голові потерпілій ОСОБА_5 . Він в судовому засіданні вказував, що його цивільна дружина ОСОБА_7 приходиться племінницею чоловікові потерпілої ОСОБА_8 , тобто він її рідний дядько. Він також вказував, що потерпіла ОСОБА_5 поводиться неадекватно і вона ображала його, його цивільну дружину ОСОБА_9 та їх дитину, тому у них склалися тривалі неприязні стосунки. ОСОБА_4 пояснив, що він захищав свою сім`ю, однак був дещо емоційно роздратований і тому в даному випадку визнає що повівся в даній ситуації емоційно та « … переборщил …».З приводу відшкодування шкоди в судовому засіданні обвинувачений вказував, що в даному випадку він частково визнає матеріальну шкоду ( конкретну суму не назвав) - лише в частині відшкодування витрат на лікування під час перебування потерпілої на лікуванні у ЛОР відділенні ( за виключенням перших трьох днів коли вона лікувалася в нейрохірургічному відділенні) і взагалі не визнає витрат , які вказані в позові в іншій частині позову у зв`язку з їх необґрунтованістю ( вказував « …кошти за товар не визнаю … тому що це базар …»). Потім у судових дебатах обвинувачений вказав, що готовий сплатити третю частину по сплаті податку, який платиться поквартально за три місяці. Також він пояснив, що позов потерпілої ОСОБА_5 в частині відшкодування моральної шкоди він взагалі не визнає.
Винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, також повністю підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні, належними та допустимими доказами:
- показами потерпілої ОСОБА_5 , яка в судовому засіданні показала, що 24 березня 2015 року проходив ярмарок, на якому вона має торгівельне місце і здійснює торгівельну діяльність, так як є приватним підприємцем. Коли вона уже збирала речі в кінці базару приблизно о 13 год. 20 хв. співмешканка обвинуваченого ОСОБА_10 ( яка є племінницею її чоловіка ОСОБА_11 ) забрала її офісного «краба». Тому у них з ОСОБА_12 виникла словесна перепалка в процесі якої ОСОБА_13 подзвонила по телефону і сказала «… эта овчарка злая опять здесь рыпается … приезжай …». Після цього вона продовжила збирати речі і була в другій палатці. Згодом вона відчула сильний удар ( момент нанесення удару вона не бачила) від якого перелетіла метра три і впала на розкладушку у палатці ОСОБА_14 ( потерпіла вказувала, що фактично удар був настільки сильний, що вона перелетіла навскоси через алейку). ОСОБА_15 прийшовся її по голові в район вуха в праву частину голови. При цьому удар наносився ззаду, вона була спиною до ОСОБА_16 . Потім вона пояснила, що ОСОБА_17 підійшов до розкладушки і він її « …ще вдарив …» - другий удар був нанесений також в голову, теж вона вказувала, що удар був в праву частину голови. Потерпіла в своїх поясненнях в суді вказувала, що її ОСОБА_17 наніс всього три удари. З ОСОБА_16 був ще один чоловік сильної статури. Зразу ж прийшов її чоловік ОСОБА_18 . Але він був слабший за них. Чоловік сказав, що потрібно викликати міліцію. Інший чоловік, який прийшов із ОСОБА_16 перешкоджав її чоловікові. На базар викликали швидку і міліцію. Також потерпіла вказувала, що вона зверталася до лікаря, ходила в поліклініку на прийом. Коли вона повернулася додому, то стала себе погано почувати і викликала швидку уже додому. ЇЇ госпіталізували до Уманської міської лікарні, де вона проходила лікування. Вона вказувала, що спочатку лікувалася у відділенні нейрохірургії. А потім її через 4-5 днів відправили на обстеження в ЛОР відділення, оскільки вона погано чула і там її уже проводили лікування на протязі 7 днів. На лікування вона потратила більше 3 000 гривень, десь 3 400 грн. В послідуючому вона неодноразово зверталася в міліцію із заявою про нанесення її тілесних ушкоджень - ( суд критично оцінює покази потерпілої з приводу кількості нанесених ударів, оскільки в судовому засіданні об`єктивно підтверджується факт нанесення її одного удару) ;
- показами свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні показав, що потерпіла ОСОБА_5 це його дружина, а обвинувачений по справі ОСОБА_17 це співмешканець його племінниці ОСОБА_19 . 24.03.2015 року він прийшов на базар приблизно о 12 год. 30 хвилин. Потім в кінці базару між його дружиною ОСОБА_20 та племінницею ОСОБА_21 і його мамою ОСОБА_22 виникла сварка із-за « прищепки». В процесі суперечки вони кричали і племінниця заталефонувала ОСОБА_23 і сказала, щоб він туди приїхав. Вони вели себе дуже грубо. Він відійшов. Свідок пояснив, що щоб не чути сварки на самому її початку він відійшов « … щоб не влазити …». Момент приходу і нанесення удару ОСОБА_24 його дружині він вказував, що не бачив. ОСОБА_11 пояснив, що коли він обернувся на крик, то його дружина ОСОБА_25 лежала на спині на землі біля розкладушки. Він до неї підійшов, підняв і провів у двір. Свідок вказував, що швидку допомогу і міліцію викликав він. ОСОБА_26 був ще з одним чоловіком і вони пішли за ними. Вони сварилися і в процесі сварки погрожували йому і той інший створював перешкоди .;
- показами свідка ОСОБА_27 , яка в судовому засіданні показала, що того дня весною 2015 року уже в кінці базару вона була біля палатки ОСОБА_20 , оскільки залишила у неї сумку. Коли вона була біля палатки, то побачила двох чоловіків, які швидко наближалися. Один із них правою рукою вдарив ОСОБА_28 в праве вухо. Свідок пояснила. що вона бачила нанесення одного удару. Від удару ОСОБА_20 впала на розкладушку в другій палатці. Мужчина, який наніс удар кинувся до неї і нахилився. Вона не бачила більше, щоб він її бив і не чула, що саме він говорив. Фактично він закрив її своєю спиною. ОСОБА_29 швидко вивернулася і встала після того як упала від удару. Зразу ж прийшов чоловік ОСОБА_25 , однак ці двоє чоловіків його не пускали Був сильний крик і сварка..;
- показами свідка ОСОБА_22 , яка в судовому засіданні показала, що ОСОБА_17 це чоловік її онучки ОСОБА_30 . Також вона пояснила, що потерпіла ОСОБА_31 це її невістка ( дружина сина ) і у них склалися неприязні стосунки.. Онучка допомагає її на базарі. А її палатка і палатка невістки ОСОБА_32 стоять поряд. Між онучкою та невісткою погані стосунки. Того дня , в процесі того, як вони складалися невістка вхопила «краба» і між ними почалася сварка. . Це було десь на початку першої години. Свідок пояснила, що вона поранила пальця і тому нічого не бачила , а чула лише крики.. Свідок пояснила, що з потерпілою на базарі разом торгує ОСОБА_33 Бала і у них спільний бізнес і вони дружать. ;
- показами свідка ОСОБА_34 яка в судовому засіданні пояснила, що десь рік назад в 2015 році ( точної дати вона не змогла назвати) після базару вони збиралися і ОСОБА_29 , яка торгує неподалік від неї, так як і вона, збиралися. Перед цим вони сиділи у неї в палатці. Вона почула, як щось гупнуло і розвернулася. Вона розвернулася і побачила, що ОСОБА_29 лежить у неї на розкладушці, а обвинувачений ( чоловік, який присутній в залі судового засідання) стоїть неподалік, приблизно на відстані одного метра. Прийшов ОСОБА_18 і підняв ОСОБА_25 . Після цього свідок пояснила, що вона дуже злякалася, у неї цукор підвищений. І більше нічого вона не пам`ятає.. Як наносився удар, свідок пояснила, що не бачила. Вона вказувала, що почула « …щось гупнуло …», при цьому вказувала. що сварки вона не чула.;
- показами свідка ОСОБА_19 яка в судовому засіданні пояснила, що з обвинуваченим вони перебувають у цивільному шлюбі. З потерпілою по справі у неї склалися неприязні стосунки, вона є дружиною її рідного дядька. В процесі того, як того дня вона допомагала на базарі бабусі складати речі, між нею і ОСОБА_20 виникла сварка із-за «краба».. В процесі цього до неї подзвонив ОСОБА_17 і коли вони розмовляли по телефону, він чув як ОСОБА_20 її обзивала і ображала, оскільки вона дуже сильно кричала. Свідок пояснила, що нанесення удару вона не бачила, оскільки стояла до них боком. Вона бачила, як ОСОБА_20 побігла до воріт. При цьому був ОСОБА_35 і ОСОБА_23 був ззаду.. Як ОСОБА_23 підійшов, вона вказувала, що також не бачила. Він приїхав, оскільки мав забрати її з базару. Свідок також пояснила, що у ОСОБА_20 і у ОСОБА_36 дружні стосунки і вони між собою спілкуються і товаришують.;
- показами свідка ОСОБА_37 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона працює лікарем в КП «Уманській міській лікарні» і у них на стаціонарному лікуванні перебувала потерпіла ОСОБА_38 . Коли це точно було, - свідок вказати не змогла. Вона також вказувала, що потерпіла на лікування була до них направлена з поліклініки. Потерпілу оглядав лікар сурдолог. Стаціонарне лікування проводиться тоді, коли не можна лікуватися амбулаторно ( треба проводити ін.»єкції, вливання, тощо). Також свідок пояснила, що перед лікуванням у них потерпіла перебувала в нейрохірургічному відділенні;
- показами свідка ОСОБА_39 , який в судовому засіданні пояснив, що він працює лікарем в КП «Уманській міській лікарні» в нейрохірургічному відділенні. Він пояснив. що ОСОБА_20 проходила у них обстеження і лікувалася з 24 по 27 березня 2015 року. До них у відділення вона потрапила, тому що у неї були скарги на головні болі і нудоту. Також вона пояснювала, що була побита знайомим чоловіком.. При огляді у неї об`єктивних даних про пошкодження виявлено не було і патології головного мозку виявлено не було. ЇЇ було проведено неврологічний огляд та соматичний огляд. При госпіталізації у неї скарг на слух не було. Однак на 2-3 день була у неї носова кровотеча, її оглянув ЛОР і при огляді у потерпілої ОСОБА_20 були виявлені порушення слуху ( супутній діагноз).. При неврологічному огляду у неї було виявлено нейроциркуляторна дистонія по змішаному типу, яка відноситься до загального захворювання. Тобто у неї були виявлені функціональні розлади, а травматичних - не було ( « …об`єктивних даних про травматичні ушкодження у неї не було …»).;
- поясненнями експерта ОСОБА_40 , який в судовому засіданні вказував, що він працює в Уманському міжрайонному КУ «ЧОБ СМЕ» на посаді лікаря судово-медичного експерта 18 років. Він пояснив, що по матеріалах справи є один травмуючий вплив. По діагнозу мала місце травма правого вуха і травма могла бути нанесена саме долонею руки ( мав місце аеродинамічний вплив, який призвів до міні баро травми), що призвело до гострої травматичної туговухості.. Експерт вказував, що гостра після травматична сенсоневральна туговухість це тимчасове явище. Перетинка при цьому не розривається, але має місце її враження., пошкоджується гілочка чутливого нерву і з часом вона відновлюється. Також він пояснив, що про інші удари судово-медичних даних не має . Крім того, експерт вказував, що від падіння така травма не може утворитися;
- висновком судово-медичного експерта № 319 від 16.04.2015 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_5 , 1981 року народження, виявлено гостру травматичну сенсоневральну туговухість ІІ ст., що утворилися від дії тупих предметів, цілком можливо в час та при обставинах вказаних в постанові і відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с. 77-78);
- висновком судово-медичного експерта № 694 від 11.08.2015 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_5 , 1981 року народження, виявлено гостру травматичну сенсоневральну туговухість ІІ ст., що утворилися від дії тупих предметів, цілком можливо в час та при обставинах вказаних в постанові і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_5 могли утворитися в час та за обставин вказаних в протоколах слідчих експериментів з потерпілою та свідками (а.с. 94-95);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 08.08.2015 року за участю свідка ОСОБА_27 та таблицею графічних зображень до протоколу проведення слідчого експерименту ( а.с.82-84 );
- протоколом проведення слідчого експерименту від 10.08.2015 року за участю потерпілої ОСОБА_5 та таблицею графічних зображень до протоколу проведення слідчого експерименту (а.с.85-88 );
- протоколом проведення слідчого експерименту від 10.08.2015 року за участю свідка ОСОБА_11 та таблицею графічних зображень до протоколу проведення слідчого експерименту (а.с.89-91 );
- даними протоколу огляду місця події від 28.08.2015 року, в якому відображено місце де відбулися події, стосовно нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , що мали місце 24.03.2015р. з таблицею графічних зображень до нього.(а.с. 96-99).
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та належності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена повністю у судовому засіданні.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України - як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який за місцем проживання та роботи характеризується позитивно та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
В якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд враховує те, що ОСОБА_4 має на утриманні малолітню дитину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого - суд по справі не вбачає.
За таких обставин, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, дані, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді штрафу.
Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Потерпілою ОСОБА_5 у порядку статті 128 КПК України заявлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 , у якому цивільний позивач ОСОБА_5 зазначила, що внаслідок протиправних дій стосовно неї обвинуваченим ОСОБА_4 їй була спричинена матеріальна шкода у розмірі 13 419,63 грн., яка складається з витрат на придбання ліків та лікарських засобів у сумі 3 553,30 грн., також, так як вона являється приватним підприємцем, перебуваючи на лікуванні, вона не мала змоги проводити підприємницьку діяльність, хоча сплачувала податки та інші виплати пов`язані з даним видом діяльності на загальну суму 9 866,33 грн. Крім того, в результаті нанесеної їй травми, їй заподіяно тяжкі моральні та фізичні страждання, їй спричинено негативні емоції та переживання, була принижена її честь та гідність, та її репутація. У відшкодування моральної шкоди просила стягнути на її користь 300 000 гривень.
Відповідно до частини п`ятої статті 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
За частиною першою статті 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
За загальними правилами відшкодування завданої особі шкоди відповідно до умов статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала за наявності її вини.
В судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів встановлено, що саме діями обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 спричинено матеріальну шкоду у розмірі 3 553,30 грн., ( витрати пов`язані з придбанням ліків та лікарських засобів ), тому з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_5 підлягає стягненню матеріальна шкода у розмірі 3 553 гривень 30 копійок.
Згідно статті 22 та частини першої статті 1167 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
При визначенні розміру втраченої вигоди повинні враховуватися тільки точні дані, які безспірно і достовірно підтверджують існування реальної можливості отримання грошових сум або іншого майна. Її розмір повинен бути підтверджений обґрунтованим розрахунком, а також відповідними доказами. Тобто втрачена вигода розглядається як гарантований, безумовний і реальний доход.
Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на потерпілу обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б нею отримані в разі здійснення нею підприємницької діяльності. Потерпіла повинна була довести також, що вона могла і повинна була отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії обвинуваченого стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила її можливості отримати прибуток.
В частині вимог щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 відшкодування неодержаних доходів ( упущена вигода ), у зв`язку з тимчасовим припиненням підприємницької діяльності на загальну суму 9866,33 грн., відмовити.
Відповідно до постанова Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та ст. 137 ЦПК України, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної школи не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. У будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді.
Суд вважає, що діями обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 спричинена моральна шкода у зв`язку із спричиненням їй фізичного болю, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у приниженні честі, гідності, але суму заявлених вимог по відшкодуванню моральної шкоди суд вважає завищеною і з урахуванням характеру отриманих нею моральних страждань, матеріального становища обвинуваченого, у відповідності до частини першої статті 1167 ЦК України, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд вважає, що на користь потерпілої ОСОБА_5 з обвинуваченого ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди необхідно стягнути 5 000 гривень.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
Керуючись ст.ст. 349,366-368,395КПК України, суд,-
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 360 гривень.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково. Стягнути в рахунок відшкодування матеріальної шкоди на користь ОСОБА_5 з ОСОБА_4 - 3 553,30 грн. ( три тисячі п`ятьсот п`ятьдесят три гривні тридцять копійок ) та стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_5 з ОСОБА_4 5 000 ( п`ять тисяч ) грн. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Черкаської області протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Суддя ОСОБА_1