НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
21 липня 2016 року Справа № 322/636/16

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Братське Покровського району Дніпропетровської області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , навчається у 11 класі Тернуватського НВК Новомиколаївської районної ради Новомиколаївського району Запорізької області, раніше не судима,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

встановив:
12 травня 2016 року, о 10 год. 05 хв., неповнолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у комп`ютерному класі Новомиколаївського міжшкільного навчально-виробничого комбінату, який розташований за адресою: вул. Українська, 30 в смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області, скориставшись відсутністю будь-кого у приміщенні вищевказаного класу, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, із шкільного рюкзака неповнолітньої ОСОБА_8 , таємно викрала гроші в сумі 200,00 грн. однією купюрою, які належали матері останньої ОСОБА_7 , в результаті чого спричинила їй матеріальний збиток на вказану суму.

Зазначені дії ОСОБА_4 під час досудового розслідування були кваліфіковані за частиною першою статті 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

У судовому засіданні ОСОБА_4 , після роз`яснення їй судом суті обвинувачення, повністю визнала свою вину в пред`явленому обвинуваченні та обставини, викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаялася та пояснила, що ніколи більше не робитиме подібних вчинків.

З урахуванням повного визнання обвинуваченою своєї вини у вчиненні злочину, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів, що характеризують її особу. Учасники судового провадження проти зазначеного не заперечили. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановлено добровільність їх позицій, а також роз`яснено, що вони позбавляються права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена, ОСОБА_4 , пояснила суду, що вона дійсно, 12.05.2016, знаходячись в комп`ютерному класі вищезазначеного навчального закладу, під час перерви, коли в класі нікого, крім неї, не залишилось, взяла з рюкзака ОСОБА_8 200,00 грн. однією купюрою.

Дослідивши та оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 185 КК України, та правильність кваліфікації дій обвинуваченої.

При обранні виду та розміру покарання судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до пунктів 1 3 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є її щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, а також те, що на момент вчинення злочину вона була неповнолітньою.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст. 67 КК України, відсутні.

Враховуючи вищезазначене, данні про особу обвинуваченої, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності та позитивно характеризується за місцем проживання і навчання, наявність обставин, що пом`якшують її покарання, а також тяжкість вчиненого нею злочину, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_4 на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання, у зв`язку із чим визнає за необхідне застосувати до неї примусові заходи виховного характеру.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся, документально підтверджені процесуальні витрати у справі відсутні. Клопотання про обрання, зміну чи скасування запобіжного заходу обвинуваченій не заявлялось.

Питання про долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 105, ч. 1 ст. 185 КК України, ст.ст. 100, 349, 373 376, 393, 395, 497, 532 КПК України, суд

ухвалив:
1. ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

2. На підставі ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання із застосуванням до неї строком на 1 (один) рік примусового заходу виховного характеру у вигляді передачі під нагляд батька ОСОБА_6 .

3. Речовий доказ у справі: грошову купюру номіналом 200,00 грн. (двісті гривень) серії ЄИ № 6465664 повернути потерпілій ОСОБА_7 .

4. Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченій. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1