Справа № 494/9/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.03.2016смт. Комінтернівське

Комінтернівський районний суду Одеської області в складі

слідчого судді ОСОБА_1

секретарі ОСОБА_2

за участю

заявника ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

інспектора ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні смт. Комінтернівське Одеської області скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Березівського відділення поліції Комінтернівського відділу Головного управління Національної поліції в Одеській області, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Березівського районного суду Одеської області із скаргою на бездіяльність Березівського відділення поліції Комінтернівського відділу Головного управління Національної поліції в Одеській області.

05.01.2016 року слідчий суддя Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_6 заявив самовідвід від розгляду даної справи за для уникнення сумнівів, щодо його упередженості, оскільки заявник ОСОБА_3 працює суддею Березівського районного суду Одеської області та є його колегою.

11.01.2016 року слідчий суддя Березівського районного суду Одеської області постановив ухвалу, якої відкрив провадження по даній скарзі. 12.01.2016 року подав заяву про самовідвід, яку розглянув суддя ОСОБА_3 та постановив ухвалу про її задоволення (а.с.23).

13.01.2016 року суддя Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_7 ухвалою залишила заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_8 , оскільки питання самовідводу судді ОСОБА_8 вирішено ухвалою суду від 12.01.2016 року і його відведено від розгляду вказаної скарги (а.с26).

18.01.2016 року ухвалою апеляційного суду Одеської області по даній скарзі змінено підсудність, скаргу ОСОБА_3 передано для розгляду Комінтернівському районному суду Одеської області.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 пояснив, 14 грудня 2015 року ним була подана заява про вчинення щодо нього, як громадянина з боку громадянки ОСОБА_9 протиправних дій, що місять ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України. Такі протиправні дії щодо нього його сусідкою по квартирі здійснюються постійно та систематично та полягають у тому, що вона у будь-який час доби щось вигукує, стукає по підлозі своєї квартири (стеля квартири ОСОБА_3 ), підливає сечу до дверей його квартири. Зазначав, що вказані протиправні дії носять знущальний та тривалий характер та порушують його честь та гідність, його спокій та громадський порядок і є без будь-яких сумнівів спрямованими на його особисту адресу. На його неодноразові звернення до неї з проханням припинення вчинення протиправних дій, ОСОБА_9 не реагує та продовжує зловмисно вчиняти ці хуліганські дії. Таке нахабне поводження щодо нього, здійснення знущання над ним і тривале порушення його спокою свідчать про особливу зухвалість, в зв`язку з чим 14.12.2015 року звернувся на адресу Березівського відділення поліції заявою про вчинення злочину якою просив прийняти та зареєструвати подану заяву, видати йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки; розпочати досудове розслідування за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України; та повідомити його про початок досудового розслідування. Однак Березівським відділенням допущення бездіяльність, в зв`язку з чим він вимушений звернутись до слідчого судді за для поновлення своїх порушених прав.

Прокурор прокуратури ОСОБА_10 та інспектор ОСОБА_5 заперечували проти задоволення даної скарги, оскільки заява про злочин не місить достатніх підстав для внесення її до ЄРДР за ознаками ст. 296 КК України.

Розглянувши подану скаргу, вислухавши пояснення, дослідивши матеріали скарги та висновку ЄО за результатами звернення ОСОБА_3 слідчий суддя приходить до висновку про її необґрунтованість з огляду на таке.

Судовим розглядом скарги встановлено, що суддя Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_3 звернувся до Березівського відділення поліції Комінтернівського відділу Головного управління національної поліції в Одеській області з заявою про вчинення злочину щодо нього з боку громадянки ОСОБА_9 (а.с.5).

За результатами розгляду даного звернення інспектором Березівського ВП Комінтернівського ВГУНП в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_5 складено висновок про відсутність ознак правопорушень в діях ОСОБА_9 передбачених ст. 296 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, у заяві (повідомленні) про злочин, які мають бути внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань повинні бути викладені обставини, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення.
Відмовляючи у задоволенні скарги слідчий суддя виходив з того, що ні у заяві про злочин, ні у судовому засіданні скаржником не доведено наявності реальності ситуації що створюють об`єктивні передумови злочину з об`єктивними обставинами та ознаками криміногенності.

Поняття злочину визначено нормами ст. 11 КК України, відповідно до якої злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознака будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Загальне визначення поняття злочину містить в собі сукупність ознак (суспільна небезпечність діяння, передбаченність його Кримінальним Кодексом, винність та вчинення його суб`єктом злочину), які є обов`язковими для будь-якого конкретного злочину.

Слідчий суддя приймає до уваги, що ні органам поліції ні слідчому судді заявником не надано жодного допустимого доказу про причетність ОСОБА_9 до порушення спокою громадянина ОСОБА_3 , підливання до його дверей нею сечі, тобто обставин вчинення саме злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 296 КК України хуліганством є грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжуються особливою зухвалістю та винятковим цинізмом.

З об`єктивної сторони даний злочин є суспільно небезпечною дією, що порушує громадський порядок, внаслідок чого дії, що можуть бути кваліфікованими як хуліганство мають бути такими, що спричинили істотні шкоду особистим чи суспільним інтересам і мають відрізнятися особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.

Судовим розглядом справи не встановлено жодного належного та допустимого пояснення або доказу проявів особливої зухвалості (нахабного поводження, буйства поєднаного із знущанням, знищення або пошкодження майна, тривалого порушення спокою) та вийнтякового цинізму (демонстративна зневага щодо норм моральності) в діях ОСОБА_9 по відношенню до заявника.

Відмовляючи у задоволенні скарги слідчий суддя керувався загальними засадами кримінального судочинства - презумпцією невинуватості, зокрема положеннями ч. ч. 4, 5 ст. 17 КПК України, якими визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи; поводження з особою, вина якої у вчинені кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

При постановлені ухвали слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_9 була притягнута до адміністративної відповідальності постановою судді Миколаївського районного суду Одеської області ОСОБА_11 за ознаками ст. 173 КУпроАП (дрібне хуліганство), внаслідок чого дана постанова не може бути доказом наявності складу кримінального правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 296 КК України. Крім того з пояснень наданих при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_9 себе не визнавала винною та пояснювала, що «не ображала громадянина ОСОБА_3 ».

Інших доказів вчинення протиправних дій з боку ОСОБА_12 до судді і громадянина ОСОБА_3 заявником не надано, судовим розглядом скарги не встановлено.

Відмовляючи у задоволенні скарги слідчий суддя критично оцінює посилання ОСОБА_3 , щодо того, що ОСОБА_9 здійснює протиправні дії щодо нього з мотиву помсти за здійснення ним правосуддя, так як з пояснень самого ОСОБА_3 встановлено, що він, як суддя, не розглядав жодної справи з участю ОСОБА_9 .

Суд критично оцінює версію хуліганських дій з боку ОСОБА_9 по відношенню до ОСОБА_3 в зв`язку залишенням ним поза увагою її залицянь, оскільки судовим розглядом скарги встановлено, що саме заявник припускається до провокаційних висловлювань на адресу ОСОБА_9 (а саме необхідності проходження її лікування у психіатричній лікарні, чи то оцінки її поведінки по відношенню до інших громадян, яких вона нібито одурила).

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 1 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора зостановлюється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про відмову у задоволенні скарги.

У відповідності з ч. 3 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. ст. 11, 296 КК України, керуючись ст. ст. 2, 17, 214, 307 КПК України слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити повністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1