Справа 635/2997/16-к
Провадження 1-кп/635/494/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2016 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5
представника потерпілого - ОСОБА_6
обвинуваченого - ОСОБА_7
кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Під час досудового розслідування встановлено, що 10 травня 2015 року приблизно о 15.00 годині ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп"яніння, керуючи технічного несправним автомобілем "Volkswagen Transporter" державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався у світлий час доби зі швидкістю 50 км/годину по своїй смузі по вулиці Дніпропетровської у м.Мерефа Харківського району Харківської області.
Під час руху ОСОБА_7 грубо порушив вимоги п.п.31.4, 31.4.5, 1.5, 2.9 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:
- п.31.4 "Запрещается эксплуатация транспортных средств согласно законодательству при наличии таких технических неисправностей и несоответствии таким требованиям..."
- п.31.4.5 "Колеса и шины:
a) шины легковых автомобилей и грузовых автомобилей с разрешенной максимальной массой до 3,5 т имеют остаточную высоту рисунка протектора менее 1,6 мм, грузовых автомобилей с разрешенной максимальной массой свыше 3,5 т 1,0 мм, автобусов 2,0 мм, мотоциклов и мопедов 0,8 мм.
Для прицепов устанавливаются нормы остаточной высоты рисунка протектора шин, аналогичные нормам для шин автомобилей-тягачей;
б) шины имеют местные повреждения (порезы, разрывы и т. п.), оголяющие корд, а также расслоение каркаса, отслоение протектора и боковины;
- п.1.5 "Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.";
- п.2.9 "Водієві забороняється:
а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин",
та, не впорався з керуванням зазначеного транспортного засобу, у зв"язку з чим, через вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки виїхав на зустрічну смугу руху і навпроти домоволодіння №74 по вулиці Дніпропетровській у м.Мерефа Харківського району Харківської області допустив зіткнення з автомобілем "Toyota camry" державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , який рухався у зустрічному напрямку.
Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля «Toyota camry" державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_4 були заподіяні середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого переламу бічних мас крижів злів з незначним зсувом.
Крім того, внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля «Toyota camry" державний номерний знак НОМЕР_2 неповнолітньому ОСОБА_10 були заподіяні легкі тілесні ушкодження - закрита черепно мозкова травма у вигляді струсу головного мозку з легкими клінічними проявами, садна обличчя, а також середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді переламу обох кісток правого передпліччя на межі середньої і нижньої третини із сувом.
Своїми діями ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає.
Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні заперечував проти призначення справи до судового розгляду та заявив клопотання про закриття кримінальної справи у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, оскільки він примирився з потерпілими, він раніше не судимий, кримінальне правопорушення, яке він вчинив, належить до категорії злочинів невеликої тяжкості, потерпілі ніяких претензій матеріального й морального характеру до нього не мають, так як шкода відшкодована в повному обсязі.
Потерпілий ОСОБА_4 до суду надав заяву, в якій просив суд звільнити від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_7 та закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 у звязку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 примирився з ним та відшкодував повністю матеріальну шкоду.
Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 - ОСОБА_5 надала до суду заяву, в якій просила суд звільнити від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_7 та закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 у звязку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 примирився з нею та відшкодував повністю матеріальну шкоду.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає за можливе на підставі ст. 46 КК України звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим та закрити кримінальне провадження з цієї підстави.
Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:
1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу;
2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;
3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;
4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;
5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Відповідно до вимог ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Відповідно до вимог ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим і відшкодувала заподіяні нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом в звязку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим та закриття кримінального провадження з цієї підстави, суд враховує, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не судимий, кримінальне правопорушення вчинив вперше, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення належить до категорії злочинів невеликої тяжкості, потерпілі претензій матеріального й морального характеру до ОСОБА_7 не мають; з потерпілими обвинувачений повністю примирився, про що в матеріалах справи є їхні клопотання, сам обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження з цих підстав, а також, потерпілі не заперечували проти закриття кримінального провадження й звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності.
Доводи прокурора про те, що при укладенні угоди про примирення слід враховувати що, така угода може бути укладена тільки у випадках, коли кримінальне правопорушення завдає шкоди приватним інтересам (інтересам фізичної особи) та/або майновим інтересам юридичної особи, тобто лише щодо діянь, які посягають на приватні інтереси та не зачіпають значною мірою публічних інтересів; а саме, у злочинах, де основним безпосереднім обєктом виступають публічні інтереси (зокрема немайнові), а спричинена конкретним фізичним чи юридичним особам шкода є лише проявом посягання на основний обєкт, укладення угоди про примирення не допускається, а звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 у звязку з примиренням із потерпілим не можливим на підставі ст. 46 КК України є неспроможною та не ґрунтується на законі, оскільки штучно звужують коло осіб, які можуть розраховувати на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, що погіршує становище обвинувачених.
Крім того, зазначене тлумачення підстав для звільнення від кримінальної відповідальності не відповідає змісту п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», яким такі умови для застосування ст. 46 КК України не передбачені.
Окрім того, відповідно до змісту п. 4 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про доповнення до інформаційного листа «Про деякі питання здійснення кримінального провадження на підставі угоди» № 223-558/0Є4-13 від 5 квітня 2013 року у випадках, коли у кримінальному провадженні одночасно вбачаються підстави для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим, передбачені ст. 46 КК, та для призначення обвинуваченій особі покарання на підставі угоди між потерпілим і підозрюваним/обвинуваченим (надійшла укладена між сторонами угода про примирення), суд, враховуючи, що стаття кримінального закону, яка передбачає таке звільнення від кримінальної відповідальності, має імперативний (обов`язковий) характер, а також беручи до уваги встановлені обставини, повинен: - за наявності підстав для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим (вчинення першим злочину невеликої тяжкості чи з необережності - злочину середньої тяжкості вперше, відшкодування обвинуваченим потерпілому завданих збитків чи усунення заподіяної шкоди, а також дійсного примирення з останнім, про що свідчить, крім іншого, згода потерпілого на звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на цій підставі) та згоди обвинуваченого на таке звільнення і закриття провадження з таких підстав - відмовити згідно з п. 3 ч. 7 ст. 474 КПК у затвердженні угоди про примирення та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК.
З огляду на наведене, суд вважає за можливе на підставі ст. 46 КК України звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим та закрити кримінальне провадження з цієї підстави.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
На підставі викладеного, ст.46 КК України, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284, ст.ст. 369, 372 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України в звязку з примиренням з потерпілими.
Закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом п"яти днів зі дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1