АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/1006/16 Справа № 703/2173/16-к Категорія: ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 вересня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, з повною загальною середньою освітою, військовозобов`язаного, непрацюючого, раніше судимого: 10 грудня 2009 року Смілянським міськрайсудом Черкаської області за ч.1 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі з іспитовим строком на1 рік; - 11 червня 2010 року тим же судом за ч.3 ст.185, ч.3 ст.185,70,71 КК України на 3 роки 6 міс. позбавлення волі; - 14 листопада 2013 року тим же судом за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, 70,71 КК України на 3 роки 6 міс. позбавлення волі. Ухвалою Уманського міськрайсуду Черкаської області від 23 липня 2015 року замінено покарання на обмеження волі строком 1 рік 7 міс. 20 днів. Звільнений 14 січня 2016 року ухвалою Олександріївського райсуду Кіровоградської області від 24 грудня 2015 року на підставі ЗУ «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», -

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України і призначено йому покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України - 2 роки позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185 КК України - 3 роки 4 міс. позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_7 покарання - 3 роки 4 міс. позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу, залишено дотеперішнім - тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахується з 16 червня 2016 року, зарахувавши ОСОБА_7 в строк відбування покарання, на підставі ст.72 КК України, час його тримання під вартою з 16 червня по 22 вересня 2016 року із розрахунку 1 день тримання під вартою за 2 дні позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задоволений повністю.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 - 2225 грн. 20 коп. шкоди.

Цивільний позов ФОП « ОСОБА_10 » про стягнення з ОСОБА_7 286 грн.55 коп., залишений без розгляду.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати на проведення судово-дактилоскопічних експертиз в сумі 1122 грн.19 коп.

Вирішена доля речових доказів, відповідно до положень ст.100 КПК України,

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку суду ОСОБА_7 , 17 березня 2016 року, перебуваючи з 08 год. 35 по 17 год. 05 хв. на території будинковолодіння АДРЕСА_2 , відкривши замок ключем, який знайшов під килимком вхідних дверей, проник в будинок, звідки таємно, повторно, викрав ноутбук «PacKard Dell», вартістю 2000 грн., шуруповерт «Soma» - 450 грн. та золоту обручку 775 грн.20 коп., чим завдав ОСОБА_9 шкоди на загальну суму 3225 грн. 20 коп..

Він же, повторно, 4 квітня 2016 року близько 7 год. 30 хв., через незачинені двері проник в квартиру АДРЕСА_3 , звідки таємно викрив гаманець з грішми в сумі 4800 грн., золоті ланцюжок з хрестиком, вартістю 1974 грн. та дві золоті каблучки загальною вартістю 7896 грн., чим завдав ОСОБА_11 шкоди на загальну суму 14670 грн..

Він же, повторно, 29 квітня 2016 року близько 10 год. 20 хв., перебуваючи в торговому залі магазину «Продукти, 247» ТОВ «АТБ-маркет» по вул. В. Чорновола, 9 (Дзержинського) в м. Сміла, шляхом вільного доступу викрав упаковку кави «Якобс Монарх», вартістю 146 грн. 96 коп., чим заподіяв ТОВ «АТБ-маркет» шкоди на вказану суму.

Він же, повторно, 14 травня 2016 рок близько 18 год. 40 хв., перебуваючи в торговому залі магазину «Моноліт №15» по вул. Соборній, 66 в м. Сміла, шляхом вільного доступу викрав упаковку кави «Якобс Монарх», вартістю 211 грн. 72 коп., чим заподіяв ФОП ОСОБА_10 шкоди на вказану суму.

Він же, повторно, 25 травня 2016 року близько 08 год. 35 хв., перебуваючи в торговому залі магазину «Сріблянка» ТОВ ТПМ «Сріблянка» по вул. Незалежності, 80 (Леніна) в м. Сміла, шляхом вільного доступу викрав упаковку кави «Якобс Монарх», вартістю 193 грн. 72 коп., чим заподіяв ТОВ ТПМ «Сріблянка» шкоди на вказану суму.

Він же, повторно, 3 червня 2016 року близько 10 год. 30 хв., перебуваючи в торговому залі магазину «Ходак» по вул. Житомирській, 4а (Щорса) в м.Сміла, шляхом вільного доступу викрав скляну банку з грошовими коштами в сумі 1117 грн. (допомога на лікування), чим заподіяв ОСОБА_12 шкоди на вказану суму.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 порушує питання про пом`якшення йому призначеного покарання, шляхом застосування до нього ст.69 КК України. В обґрунтування своєї апеляції посилається на те, що при винесенні вироку судом першої інстанції не було враховано пом`якшуючі обставини вини обвинуваченого, а саме: щире каяття, сприяння слідству у розкритті злочинів, відшкодування збитків потерпілим, тяжкий матеріальний стан його сім`ї та наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей, а також позитивних характеристик. Також не було враховано, на думку апелянта, відсутність обставин, що обтяжують його вину.

В запереченні на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 прокурор Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_13 висловлює свою позицію щодо необґрунтованості апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 .. В обґрунтування заперечення посилається на те, що за наслідками судового розгляду місцевим судом при призначенні покарання ОСОБА_7 враховано ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, пом`якшуючі покарання обставини: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, його молодий вік, часткове відшкодування шкоди, тяжкий матеріальний стан його сім`ї та наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, а також особу обвинуваченого, який, хоча і характеризується позитивно, проте неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, та судом вірно враховано у вироку, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, маючи не зняту та непогашену судимість, крім того не відшкодував в повній мірі завдану потерпілим шкоду. Крім того, призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, як зазначає ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі, відповідно до ст.69 КК України може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. Таким чином, застосування ст.69 КК України є неможливим, у зв`язку з тим, що при наявності пом`якшуючих обставин, не встановлено, яким чином дані обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, тим більш, що ОСОБА_7 , маючи не зняті та не погашені в установленому законом порядку судимості, в тому числі за вчинення злочинів передбачених ст.185 КК України, на шлях виправлення не став та повторно вчинив нові умисні злочини. З огляду на вищезазначене прокурор просив апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, який просив вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які просили задовольнити апеляцію обвинуваченого з наведених у ній підстав, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України, вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ці вимоги закону місцевим судом виконані.

Висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується наведеними у вироку доказами, які судом в порядку ст.349 КПК України досліджені повно, всебічно і об`єктивно.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляції обвинуваченого про пом`якшення йому покарання є безпідставними та задоволенню не підлягають, оскільки при призначенні ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, частково відшкодував збитки потерпілим, наявність на утриманні неповнолітніх дітей.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин, даних про особу засудженого, обставин пом`якшуючих покарання та знижуючих ступінь тяжкості скоєного ним злочину та відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що мета покарання, передбачена ч.ч.2,3 ст.50 КК України може бути досягнута при призначенні ОСОБА_7 покарання з дотриманням вимог ст.71 КК України - 3 роки 4 міс. позбавлення волі, тим більше, що покарання згідно ч.1 ст.70 КК України призначено за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, а не шляхом повного чи часткового складання.

На думку колегії суддів, даний висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим з врахуванням всіх обставин на які посилається апелянт.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді 3 років 4 місяців позбавлення волі, відповідає вимогам кримінального закону, є необхідним та достатнім для його виправлення та запобіганню вчиненню нових злочинів та призначено в межах санкцій ч.2 ст.185 КК України та ч.3 ст.185 КК України, та призначене покарання ближче до мінімальної санкції ч.3 ст.185 КК України, а тому посилання обвинуваченого щодо суворості призначеного покарання та необхідності його пом`якшення шляхом застосування до нього ст.69 КК України є безпідставним.

Відповідно до ч.1 ст.69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом можливе за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинуваченим ОСОБА_7 було вчинено 6 епізодів злочинної діяльності; матеріальні збитки, завдані потерпілим не відшкодовані в повному обсязі, тому з урахуванням вищезазначеного, колегія суддів апеляційного суду не вбачає обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, а наявність пом`якшуючих вину обвинуваченого обставин, на які посилається ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, була врахована судом першої інстанції і в зв`язку з цим було призначено майже мінімальне покарання, передбачене ч.3 ст.185 КК України та за ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання було призначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляція обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, оскільки підстав для застосування йому більш м`якого покарання ніж передбачено Законом не вбачається.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального кодексу, які були б підставою для скасування або зміни вироку, при розгляді справи колегією суддів не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення вироку без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Крім того, колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 слід зарахувати в строк відбування покарання у виді позбавлення волі, на підставі ст.72 КК України, час його тримання під вартою з 16 червня по 24 листопада 2016 року із розрахунку 1 день тримання під вартою за 2 дні позбавлення волі.

З врахуванням викладеного, керуючись ст.405, ч.1 п.1 ст.407 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 вересня 2016 року, відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбутого покарання у виді позбавлення волі, час його тримання під вартою з 16 червня по 24 листопада 2016 року із розрахунку 1 день тримання під вартою за 2 дні позбавлення волі.

Головуючий :

Судді :