08.09.2016 Справа № 469/549/16-к
1-кп /469/78/16

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2016 року Березанський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої - судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
прокурора Березанського відділу
Миколаївської місцевої прокуратури №1 - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Данилівка, Березанського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, освіта не повна середня, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,-
Восени 2015 року, точного часу та дату в ході проведення досудового розслідування встановити не надалося можливим, на території Широколанівського полігону розташованого неподалік с. Данилівка, Березанського району, Миколаївської області, ОСОБА_4 під час випасання людської худоби знайшов чотири металеві предмети, а саме корпуси від гранати Ф-1, які лишилися після проведення військової утилізації, в корпусах яких знаходився залишок невідомої речовини, достовірно знаючи, що знайденні ним металеві предмети містять в собі вибухову речовину, маючи намір на незаконне придбання та зберігання вибухової речовини і усвідомлюючи протиправність своїх дій, залишив їх собі та приніс до себе додому, а саме АДРЕСА_1 , тим самим незаконно придбав вибухову речовину і зберігав їх біля приміщення голуб`ятника за вказаною адресою, тим самим незаконно зберігав вибухові пристрої.
06.02.2016 року в ході проведення санкціонованого обшуку території домоволодіння ОСОБА_4 , розташованого за адресою АДРЕСА_1 , а саме біля господарської будівлі «голуб`ятника» було виявлено та вилучено чотири корпуси гранати Ф-1 в двох корпусах гранат Ф-1 знаходилась речовина жовтого кольору, дані предмети були направлені до НДЕКЦ м. Миколаєва.
Відповідно до довідки спеціаліста вибухотехніка НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів від 11.01.2016 року два з чотирьох корпусів гранати Ф-1 належать до вибухової категорії.
Відповідно до висновку експерта НДЕКЦ м. Миколаєва від 25.02.2016 року №226 надані два зразки речовини, згідно постанови слідчого вилучені з середини двох корпусів гранат Ф-1, є вибуховою речовиною. Надані на експертизу два зразки речовини, згідно постанови слідчого вилучені з середини двох корпусів гранат Ф-1, є тротилом (тринітротолуол), масами 1,9 г. та 2,1 г.
Відповідно до висновку експерта ОНДЕКЦ м. Одеса від 04.05.2016 року №7В надані на дослідження речовини здатні до вибухового перетворення. Тротил є бризантною вибуховою речовиною та використовується самостійно та в сумішах з іншими компонентами (вибуховими речовинами) для застосування в якості розривного заряду бойових припасів, зосереджених зарядів військового призначення та для промислових вибухових робіт. Вибухова речовини тротил, зразки якої надані на дослідження ймовірно виготовлена промисловим способом.
Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України, тобто носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
27 травня 2016 року між прокурором Березанського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено та підписано угоду про визнання винуватості, згідно з якою обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю і беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, а також, враховуючи наступні обставини, передбачені ч.1 ст.470 КПК України, зобов`язався:
а) беззастережно визнати у судовому провадженні обвинувачення в обсязі висунутої підозри.
В ході досудового розслідування встановлені обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання передбачені ст. 67 КК України, під час досудового розслідування не встановлено.
2. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.263 КК України у вигляді позбавлення волі строком на три роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільняється від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та призначенням іспитового строку терміном один рік.
На підставі ст.. 76 КК України з покладенням на нього обов`язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
3. Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладення та затвердження зазначеної угоди для сторін є:
а) для прокурора і обвинуваченого обмеження права на оскарження вироку.
Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджується ця угода, в апеляційному порядку, що визначені в п.1 ч.4 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч.3 ст.424 КПК України йому роз`яснені і є цілком зрозумілими.
б) для підозрюваного відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 і 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України.
Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого ОСОБА_4 кримінального провадження, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів йому роз`яснено і є зрозумілими.
4. Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь якого положення складеної угоди.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
5. Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор та обвинувачений просили затвердити надану угоду про визнання винуватості.
Перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, переконавшись, що укладення угоди сторонами є добровільним, з`ясувавши у обвинуваченого, що він цілком розуміє положення ст.ст.394, 424, 473, ч.4 ст.474 КПК України щодо наслідків укладення та затвердження угоди, характеру обвинувачення, у якому він беззастережно визнає себе винуватим, виду покарання, та відмовляється від права на судовий розгляд, а також підтверджує, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та що він має можливість виконати взяті на себе зобов`язання, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості.
При цьому суд враховує також, що зміст угоди відповідає вимогам ст.472 КПК України, угоду укладено у кримінальному провадженні щодо злочину середньої тяжкостівнаслідок якого завдано шкоду лише державним інтересам, що відповідає вимогам ч.4 ст.469 КПК України, кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства і не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.
Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 373, 374 КПК України , суд -
у х в а л и в :
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та призначити йому іспитовий строк терміном в один рік.
На підставі ст.. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Березанський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя