УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №295/7221/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія :ст.177 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5
з участю : прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 15 травня 2015 року, якою відмовлено у обранні запобіжного заходу у виді взяття під варту щодо підозрюваного ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
встановила:
Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у тому, що 14.05.2015 року близько 21 год. 30 хв. перебував біля будинку № 53, що в м. Житомир по вул. Київській, де помітив раніше незнайомого йому ОСОБА_9 .
В той же час, день, місці та при вказаних обставинах у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із застосуванням насильства, з корисливих мотивів, з метою викрадення майна потерпілого ОСОБА_9 , ОСОБА_8 підбіг до ОСОБА_9 , та в подальшому наніс один удар кулаком правої руки в ліву частину обличчя. Від даного удару ОСОБА_9 впав на асфальт.
Подавивши в такий спосіб волю потерпілого ОСОБА_9 до опору, ОСОБА_8 підійшов до нього та оглянув кишені, з яких в подальшому викрав мобільний телефон марки Нокіа чорного кольору, вартістю 400 грн. та грошові кошти в сумі 250 гривень та з місця скоєння злочину втік.
14.05.2015 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Старший слідчий СВ Житомирського СВ Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_10 звернувся в суд з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .
Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Обрано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , з 19:00 год. до 08:00 год. у понеділок, вівторок, середу, четвер, п`ятницю та цілодобово у вихідні суботу, неділю та святкові дні в межах строку досудового слідства до 14 липня 2015 року, з покладенням на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язків: з`являтись за кожною вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; не відлучатись з м.Житомира без дозволу слідчого, прокурора бо суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання; докласти зусиль до пошуку роботи; не відвідувати розважальні заклади; не вживати алкогольні напої.
В апеляційній скарзі прокурор, не погоджуючись з прийнятим судом рішенням, просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Посилається, що слідчий суддя, розглядаючи клопотання не врахував тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та тих обставин, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на свідків, які давали покази, щодо вчинення ОСОБА_8 злочину, або вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, не врахований слідчим суддею й той факт, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий та останньому повідомлено про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення. На підставі наведеного апелянт вважає, що наявність ризиків, визначених законом, повністю підтверджена, що свідчить про те, що застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з вищезазначених підстав, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 і захисника ОСОБА_7 , про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження, які були предметом розгляду суду першої інстанції та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені цією статтею. Статтею 178 КПК України визначені обставини, що враховуються слідчим суддею, судом при обранні запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчим суддею зазначені вимоги закону були дотримані не в повній мірі.
Відповідно до змісту ухвали, суд першої інстанції відмовляючи у обранні щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2 ст.186 КК України, що підтверджується, зокрема, доказами, наведеними у поданні слідчого.
Проте, незважаючи на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, на підставі чого визнав безпідставним застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді взяття під варту, посилаючись що ні в клопотанні слідчого, ні в судовому засіданні прокурором не доведено недостатність застосування відносно підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам у клопотанні.
Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може.
Так, зокрема, окрім встановлення наявності обґрунтованої підозри у скоєнні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, колегія суддів, також, бере до уваги тяжкість кримінального правопорушення, яке було скоєно з застосуванням насильства щодо потерпілого, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 в разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення та, також, те, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, в тому числі й за вчинення тяжких корисливих злочинів, після засудження за останнім вироком, менш ніж через два місяці знову підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, не працює, отже не має постійного законного доходу, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, за місцем проживання характеризується посередньо, що дає підстави робити висновок, що останній на шлях виправлення не став та може й надалі продовжувати злочинну діяльність.
Крім того, перевіркою матеріалів провадження, доданих до клопотання, колегією суддів встановлено, що слідчим суддею не врахований той факт, що 18.02.2015 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та обвинувальний акт по даному провадженню направлено до суду.
Проігнорований слідчим суддею й той факт, що по даному провадженню судом була винесена ухвала про привід ОСОБА_8 до суду.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.
На підставі вищезазначеного, колегія суддів приходить до переконання, що існування ризиків, зазначених у клопотанні слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 повністю доведено, у зв`язку з чим, обрання більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 , зокрема у виді домашнього арешту, не запобігатиме ризикам, визначеним у ст.177 КПК України та не забезпечить необхідної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Отже, апеляційний суд здобув докази того, що з метою забезпечення належного здійснення кримінального провадження, до підозрюваного ОСОБА_8 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.
З урахуванням вищевказаних обставин, з метою запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого чи свідків, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу слідчого судді про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному запобіжний захід тримання під вартою.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, колегія суддів не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , задовольнити.
Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 15 травня 2015 року, якою відмовлено у обранні запобіжного заходу у виді взяття під варту щодо ОСОБА_8 , скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ Житомирського МВ УМВС України Житомирської області капітана міліції ОСОБА_10 , погоджене з прокурором прокуратури м. Житомира ОСОБА_6 , в якому порушувалось питання про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, - задовольнити.
Обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб.
Початок строку перебування під вартою ОСОБА_8 рахувати з 15 березня 2016 року.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Судді: