Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1528/16-к
Провадження № 1-кп/553/111/2016
В И Р О К
Іменем України
12.05.2016м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників-адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000159 від 08.02.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Луганської області, м. Рубіжне, громадянина України, українця, із середньою-спеціальною освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , маючого на утриманні малолітню дитину 2015 року народження, проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 23.07.2002 р. Рубіжанським районним судом Луганської обл. за ч. 2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 17.01.2005 р. Рубіжанським районним судом Луганської обл. за ч. 4 ст.185, ст. 69 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 07.09.2012 р. Кам`янсько-Дніпровським районним судом Запоріжської обл. за ч. 1 ст. 321, ч.1 309, ч. 1 ст. 70 КК України до арешту 6 місяців;

- 16.07.2008 р. Конотопським районним судом Сумської обл. за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 29.10.2013 р. Васильковським районним судом Дніпропетровської обл. за ч. 2 ст. 185, ст. 76 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України 2001 р. від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

- 27.01.2016 р. Ленінським районним судом м. Полтава за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України 2001 р. від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

в с т а н о в и в :

08.02.2016 року, близько 15 год. 30 хв., обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік закинутого приміщення, що знаходиться по вул. Площа Слави, 3 у м. Полтава, діючи повторно, з корисливих спонукань, з прямим умислом, відкрито, тримаючи потерпілого ОСОБА_7 лівою рукою за шию та нанісши йому декілька ударів кулаком правої руки в обличчя, правою рукою викрав, діставши із внутрішньої кишені одягу ОСОБА_7 належне йому майно, а саме мобільний телефон «NOKIA 1101», сірого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 237 грн. та грошовими коштами у сумі 420 грн., купюрами по 200 грн. (2 шт.) та купюрами по 10 грн. (2 шт.), завдавши потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 657 грн.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтвердивши факт їх скоєння за викладених вище обставин. Щиро розкаявся у вчиненому та просив його суворо не карати. Просив вибачення у потерпілого.

Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна ( грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених статтею 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що впливають на призначення покарання.

Так, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року ) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) європейський суд сказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Зважаючи на такі висновки Європейського суду з прав людини, виходячи з положень ст. 65 КК України, приймаючи до уваги викладене вище, суд також враховує, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні злочину і щиро розкаявся у цьому, активно сприяв розкриттю злочину, частково відшкодував завдані злочином збитки, вибачився перед потерпілим, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , молодий вік, а тому вважає за можливе застосувати ст. 69 КК України при призначенні обвинуваченому покарання та призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, яке передбачене санкцією ст. 186 ч.2 КК України та призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі, яке, на думку суду, буде необхідним й достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів та соціальної реабілітації.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 засуджений 27.01.2016 року Ленінським районним судом м.Полтава за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, в силу ст.75 від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки, а даний злочин вчинив в період іспитового строку то відповідно до ст. 71 КК України остаточне покарання йому слід призначити за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за ст. 186 ч.2 КК України невідбутого покарання у вигляді одного місяця позбавлення волі за вказаним вище попереднім вироком суду.

Як встановлено в ч. 5 ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що період попереднього ув`язнення, до якого включається строк тримання під вартою ОСОБА_4 по кримінальному провадженню відносно нього як запобіжного заходу, а саме з 08.02.2015 року, тобто з часу затримання за підозрою у вчиненні злочину, протягом судового розгляду справи та до дня набрання вироком суду законної сили, має зараховуватись в строк призначеного покарання у виді позбавлення волі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

По справі цивільні позови не заявлялись.

Доля речових доказів по справі підлягає вирішенню відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 373 та 374 КПК України, суд,-

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України та з урахуванням положень ст. 69 КК України призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

Згідно ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуте засудженим покарання за вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 27.01.2016 року у вигляді одного місяця позбавлення волі та остаточно до відбуття засудженому ОСОБА_4 визначити покарання у вигляді трьох років і одного місяця позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання засудженому рахувати з 08.02.2016 року тобто з моменту його затримання та обрання йому міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по даній справі.

Зарахувати в строк покарання, призначеного ОСОБА_4 даним вироком, строк попереднього ув`язнення в період з 08 лютого 2016 року по день набрання вироком законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази по справі мобільний телефон «Nokia 1101» сірого кольору, який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити потерпілому як його власність.

Вирок може бути оскаржено в Апеляційний суд Полтавської області через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_1