Справа № 308/9935/15к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 лютого 2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Ужгороді, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001188 від 25.07.2015 року, про обвинувачення:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, за національністю українця,уродженця с. Невицьке Ужгородського району Закарпатської області, з середньою освітою, працюючого верстатником ТОВ «ЕНО Меблі», не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
10 липня 2015 року близько 15 год. 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи на орендованій території ПП «Бланяр», що розташована за адресою с. Кам`яниця, вул. Гагаріна, 68 Ужгородського району, де він час від часу підробляє, маючи в наявності ключі від офісного приміщення належного громадянину ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань та з метою наживи, усвідомлюючи, що його дії непомічені, шляхом відчинення дверей незаконно проник до металевого вагончика де з належної гр. ОСОБА_4 барсетки, яка знаходилась на столі, викрав гроші в сумі 1200 гривень.

Крім того, 14 липня 2015 року близько 14 год. 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи на орендованій території ПП «Бланяр», що розташована за адресою с. Кам`яниця, вул. Гагаріна, 68 Ужгородського району, діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань та з метою наживи, усвідомлюючи, що його дії непомічені, та маючи в наявності кустарно виготовлений металевий засіб для зняття кори з деревини та за допомогою якого шляхом віджиму дверей, відкрив двері до металевого вагончика, де з належної ОСОБА_4 барсетки, яка знаходилась на столі, викрав грошові кошти в розмірі 1200 гривень.

Крім того, 16 липня 2015 року, близько 14 год. 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи на орендованій території ПП «Бланяр», що розташована за адресою с. Кам`яниця, вул. Гагаріна, 68 Ужгородського району, діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань та з метою наживи, усвідомлюючи, що його дії непомічені, та маючи в наявності кустарно виготовлений металевий засіб для зняття кори з деревини та за допомогою якого шляхом віджиму дверей, відкрив двері до металевого вагончика, де з належної ОСОБА_4 барсетки, яка знаходилась на столі, викрав грошові кошти в розмірі 2000 гривень.

Крім того, 22 липня 2015 року, близько 14 год. 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи на орендованій території ПП «Бланяр», що розташована за адресою с. Кам`яниця, вул. Гагаріна, 68 Ужгородського району, діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань та з метою наживи, усвідомлюючи, що його дії непомічені, та маючи в наявності кустарно виготовлений металевий засіб для зняття кори з деревини та за допомогою якого шляхом віджиму дверей, відкрив двері до металевого вагончика, де з належної ОСОБА_4 барсетки, яка знаходилась на столі, викрав грошові кошти в розмірі 2200 гривень.

Крім того, 24 липня 2015 року, близько 16 год. 40 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи на орендованій території ПП «Бланяр», що розташована за адресою с. Кам`яниця, вул. Гагаріна, 68 Ужгородського району, діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань та з метою наживи, усвідомлюючи, що його дії непомічені, та маючи в наявності кустарно виготовлений металевий засіб для зняття кори з деревини та за допомогою якого шляхом віджиму дверей, відкрив двері до металевого вагончика, де з належної ОСОБА_4 барсетки, яка знаходилась на столі, викрав грошові кошти в розмірі 40 гривень, що було зафіксовано на відео реєстратор, який перед цим установив ОСОБА_4 .

Таким чином, своїми умисним діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальні збитки на загальну суму 6640,00 гривень.

З урахуванням повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 у скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України та не оспорювання фактичних обставин справи та розміру заподіяної шкоди, суд зі згоди учасників судового провадження, визнав недоцільним повне дослідження доказів в частині обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, в порядку ч. 3ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_5 та дослідженням документальних доказів у справі та даних про його особу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, щиро покаявся у вчиненому та пояснив, що 10 липня 2015 року близько 15 год. 00 хвилин перебуваючи на орендованій території ПП «Бланяр», що розташована за адресою с. Кам`яниця, вул. Гагаріна, 68 Ужгородського району, де він час від часу підробляє, маючи в наявності ключі від офісного приміщення належного громадянину ОСОБА_4 , увійшовши за дорученням ОСОБА_4 до металевого вагончика за інструментом, побачивши на столі барсетку, таємно викрав з неї гроші в сумі 1200 гривень. Потім 14 липня 2015 року близько 14 год. 00 хвилин, перебуваючи за тією же адресою, маючи в наявності металевий засіб для зняття кори з деревини та за допомогою якого шляхом віджиму дверей, відкрив двері до металевого вагончика, де з належної ОСОБА_4 барсетки, яка знаходилась на столі, таємно викрав грошові кошти в розмірі 1200 гривень. Так саме 16 липня 2015 року викрав грошові кошти в розмірі 2000 гривень, 22 липня 2015 року викрав грошові кошти в розмірі 2200 гривень, 24 липня 2015 року викрав грошові кошти в розмірі 40 гривень. Викраденими грошами розпорядився на власний розсуд.

Допитавши обвинуваченого, суд приходить до переконання, що показання узгоджуються із матеріалами кримінального провадження, вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення- доведена повністю, його дії - кваліфіковані вірно.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, а також характер, ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

При таких обставинах суд вважає доцільним призначення обвинуваченому покарання без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України, , і вважає недоцільним призначення йому більш суворого покарання.

Крім того, судом встановлено, що потерпілим ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні заявлений цивільний позов про стягнення матеріальної шкода в розмірі 6640 грн. та моральної шкоди в розмірі 500 гривень, який останній в судовому засіданні підтримав та просив задовольнити.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Згідно ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

У відповідності до п. 10 ч.1 ст.56 КПК України потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Обвинувачений в судовому засіданні цивільний позов визнав та не заперечував проти його задоволення.

Суд вважає, що позов слід задовольнити, оскільки судом встановлена вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчинені злочину, яким спричинена шкода потерпілому ОСОБА_4 , розмір якої підтверджується матеріалами справи, та не оспорюється обвинуваченим.

В частині вимог про стягнення моральної шкоди у розмірі 500 грн. позов слід задовольнити, з огляду на таке.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості (частина 3 статті 23 ЦК України).

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її спричинила.

Вирішуючи питання щодо наявності спричинення потерпілому моральної шкоди та визначення розміру шкоди, що підлягає стягненню на користь цивільного позивача, суд враховує роз`яснення пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, згідно з приписами п. 6.4 «Методичних рекомендацій» (лист Міністерства юстиції від 13.05.2004 року № 35-13/797), враховуються вимоги розумності і справедливості, оскільки моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. У будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що шкода потерпілому завдана внаслідок неправомірних дій обвинуваченого.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ст. ст. 23, 1167 ЦК України, та роз`яснень, що викладені в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду № 4 від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та вважає суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 500 гривень такою, що відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, з врахуванням обставин, при яких було спричинено моральну шкоду потерпілому, і яка на думку суду, буде достатньою для відшкодування моральної шкоди, яку потерпілий отримав внаслідок вчинення злочину.

Судові витрати по кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування відносно ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Питання про речові докази по кримінальному провадженні суд вирішує в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, 376, 377, 392, 395 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним за ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання за ч.3 ст.185 КК України - три роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання з випробовуванням, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до п. п. 2, 3, 4 ч. 1ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити особисте зобов`язання.

Стягнути з ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь потерпілого ОСОБА_4 6 640 (шість тисяч шістсот сорок) гривень матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь потерпілого ОСОБА_4 500 (п`ятсот) гривень моральної шкоди.
Речові докази по справі грошові кошти в сумі сорок гривень, металевий предмет, які знаходяться не зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 , залишити останньому, як власнику. Відеоматеріал на СD диску, що знаходиться в матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому, потерпілому та прокурору.

Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після його винесення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1