Справа № 175/705/15-к
Провадження № 1-кп/175/31/15
Вирок

Іменем України
22 грудня 2015 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Ювілейне кримінальне провадження № 0002930 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганська, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, не працюючого, інваліда 2 групи, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , ІНН НОМЕР_1 , раніше судимого:

- 09.02.2000 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.17, ч.2 ст.140 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.46-1 КК України відстрочити виконання вироку на 1 рік 6 місяців, штраф у розмірі 680 грн., звільнено з зали суду;

- 26.01.2001 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.140, ст.43 КК України до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

- 10.04.2003 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі,

- 04.10.2006 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185, ч.1 ст.263, ч.3 ст.357, ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі,

- 28.10.2008 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі,

- 15.06.2010 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.263, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.186, 70 КК України до 4 років позбавлення волі,

- 20.01.2011 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі,

- 10.06.2011 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі,

- 27.05.2015 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знов, умисно, повторно вчинив умисний корисливий злочин.

Так, 21.11.2014 року ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з метою особистого збагачення, маючи злочинний умисел спрямований на повторне, умисне, таємне викрадення чужого майна, вчинив підготовчі дії до вчинення корисливого злочину, а саме, взяв із собою ключ від замка запалення автомобіля «ГАЗ» який у подальшому планував використати для відмикання автомобіля.

Після чого, у той же день ОСОБА_4 близько 10 години 00 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на повторне, умисне, таємне викрадення чужого майна, вирушив на автомобільну парковку розташовану біля ТРЦ «Караван», за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, сел. Ювілейне, вул. Нижньодніпровська, 17. Перебуваючи на вищезазначеній автомобільній парковці та реалізовуючи свій злочинний намір ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до автомобіля марки «Москвич-412» бежевого кольору державний номерний знак НОМЕР_2 , за допомогою заздалегідь підготовленого ключа відкрив багажний відділ даного автомобіля звідки викрав майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: інструмент для ремонту та обслуговування автомобіля, пакет з продуктами харчування, вартістю 254,12 грн. та сумку синього кольору з логотипом «Фольксваген», у якій знаходились наступні речі: знак аварійної зупинки, вогнегасник, шкребок, аптечка, буксирувальний трос та пара рукавичок, загальною вартістю, згідно висновку експерта № 110-014 від 16.12.2014 року 453 грн., після чого з місця скоєння злочину зник у невідомому напрямку та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 повторно, умисно, таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_5 , чим завдав останньому матеріальної шкоди на загальну суму 707 грн. 12 коп.

Продовжуючи свій злочинний умисел, 03.02.2015 року ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з метою особистого збагачення, маючи злочинний умисел спрямований на повторне, умисне, таємне викрадення чужого майна, вчинив підготовчі дії до вчинення корисливого злочину, а саме взяв із собою металеві ножиці які у подальшому планував використати для відмикання автомобіля.

Після чого, у той же день близько 11 години 00 хвилин ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на повторне, умисне, таємне викрадення чужого майна, вирушив на автомобільну парковку біля ТРЦ «Караван», за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, сел. Ювілейне, вул. Нижньодніпровська, 17.

Перебуваючи на вищезазначеній автомобільній парковці та реалізовуючи свій злочинний намір 03.02.2015 року близько 11 години 30 хвилин ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, з метою особистого збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до автомобіля марки «ВАЗ 2107» бежевого кольору державний номерний знак НОМЕР_3 та за допомогою заздалегідь підготовлених металевих ножиць відкрив багажний відділ даного автомобіля звідки викрав майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме: інструмент для ремонту та обслуговування автомобіля, який знаходився в пластиковому чемодані чорного кольору та домкрат темно-синього кольору.

Таким чином, ОСОБА_4 повторно, умисно, таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_6 , чим завдав останньому матеріальної шкоди на загальну суму 914 грн. 98 коп. (згідно висновку експерта № 14-015 від 05.02.2015 року).

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи допитаним в судовому засіданні, вину у вчинені зазначеного кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив фактичні обставини справи. У скоєному щиро розкаявся.

Дослідження доказів на підтвердження обставин злочину обвинувачений вважав недоцільним.

Провина ОСОБА_4 у вчиненні вказаного судом діянні підтверджується доказами, дослідженими судом за згодою сторін у порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України.

Переконавшись у правильному розумінні обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення та добровільності його позиції, а також роз?яснивши передбачені частиною 3 статті 349 КПК України процесуальні наслідки визнання таких обставин, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України, яке виразилося у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненої повторно.

При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи й особу ОСОБА_4 , - раніше неодноразово судимий, має сім не зняті і не погашені судимості, задовільно характеризується за місцем проживання, інвалід другої групи, ВІЛ-інфікований, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття, повне визнання вини.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не встановлено.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст.ст. 50, 65 КК України, з урахуванням обставин справи і особи ОСОБА_4 , який вчинив злочин, віднесений ст.12 КК України до категорії злочинів середньої тяжкості, суд погоджується з представником державного обвинувачення про вид і міру покарання, і вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі в межах передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за правилами ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, вважаючи, що таке покарання буде справедливим, достатнім, відповідати особі обвинуваченого і обставинам вчиненого ним злочину.
Підстав для застосування до обвинуваченого ст.ст. 69, 75 КК України, як він просив у судових дебатах суд не вбачає, оскільки обставин, які б суттєво знижували тяжкість скоєних кримінальних правопорушень по даному кримінальному провадженню не встановлено, крім того враховуючи обставини скоєння кримінального правопорушення, у суду не виникає переконання в тому, що виправлення обвинуваченого можливе без реального виконання покарання.

Керуючись ст.ст.374, 376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді одного року одного місяця позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання у виді одного року позбавлення волі, призначеного за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2015 року, більш суворим покаранням у виді позбавлення волі строком на один рік один місяць.

Строк покарання обчислювати з 22 грудня 2015 року і у строк покарання зарахувати відбуте покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2015 року, та строк тримання під вартою з 20 квітня 2015 року, тобто з 20 квітня 2015 року по 21 грудня 2015 року включно.
До набрання вироком законної сили обвинуваченого ОСОБА_4 тимчасово залишити у Дніпропетровському слідчому ізоляторі.
DVD-R диск сірого кольору з надписом «ТDK», металевий ключ золотистого кольору з надписом «ГАЗ» та цифрами 132, металевий ключ золотистого кольору з надписом «ГАЗ» та цифрами 132, які відповідно до постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 10.12.2014 року визнані речовими доказами, після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах даного кримінального провадження.

Сумку темно-синього кольору з написом та логотипом «Фольцваген» та речі які в ній знаходилися, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили залишити в його розпорядженні.

Валізу з інструментом чорного кольору та ручкою жовтого кольору, домкрат підкатний автомобільний темно-синього кольору, які відповідно до постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 04.02.2015 року, після набрання вироком законної сили залишити у розпорядженні власника ОСОБА_6 .

Металеві ножиці, які відповідно до постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 04.02.2015 року визнані речовими доказами, після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах даного кримінального провадження.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинувачений у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1