Справа № 461/7162/16-к
Провадження № 1-кс/461/5453/16
УХВАЛА
іменем України
07.11.2016 р. м. Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_3 про самовідвід у справі за скаргою ОСОБА_4 на неправомірну бездіяльність працівників Прокуратури Львівської області
В С Т А Н О В И В :

В провадженні слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_3 перебуває скарга ОСОБА_4 на неправомірну бездіяльність працівників Прокуратури Львівської області щодо невнесення відомостей в ЄРДР.

Слідчим суддею ОСОБА_3 подано заяву про самовідвід з тих підстав, що скарга стосується невнесення відомостей в ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення суддею Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_3 .

Пунктом 4 статті 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. Саме на п.4 ст.75 КПК України і покликається слідчий суддя ОСОБА_3 , як на підставу для самовідводу.

Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п. 28 рішення ЄСПЛ у справі «Газета «Україна-центр» проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria,) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII). Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Приймаючи до уваги ту обставину, що скарга стосується оскарження бездіяльності прокурора щодо невнесення ним в ЄРДР відомостей щодо можливого вчинення суддею ОСОБА_3 кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст.375 КК України, вказана обставина може дати скаржнику підстави стверджувати про наявність суб`єктивного критерію щодо неупередженості суду.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги ту обставину, що скарга стосується невнесення відомостей в ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення суддею Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_3 , з метою об`єктивності розгляду та усунення всіх сумнівів щодо неупередженості суду, будь-яких сумнівів щодо прямої чи побічної зацікавленості у результатах розгляду скарги, та з етичних міркувань, суд дійшов висновку, що заяву слідчого судді ОСОБА_3 у справі про самовідвід необхідно задоволити.

Керуючись ст.ст.75, 81, 372, 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

Заяву слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_3 про самовідвід у справі за скаргою ОСОБА_4 на неправомірну бездіяльність працівників Прокуратури Львівської області задоволити

Призначити у справі №461/7162/16-к, провадження 1-кс/461/5450/16 повторний автоматичний розподіл, з дотриманням положень до ст.82 КПК України.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1