Справа № 748/1167/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/976/2016
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

при апеляційному розгляді у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріалів кримінального провадження, зареєстрованих в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 12.015.110.270.000.197, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 липня 2016 року, постановлений щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Цим вироком ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 2942 грн. 64 коп. матеріальної шкоди та 50000 грн. моральної шкоди.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Обвинувачений подав апеляційну скаргу на вирок місцевого суду, просить його змінити, а саме: виключити з описової частини вироку суду обставини, що злочин ним скоєно у стані алкогольного сп`яніння, та що це є обставиною, яка обтяжує покарання; призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробувальним терміном; зменшити розмір моральної шкоди, стягнутої з нього на користь потерпілого до 10000 грн.. Вказує, що він повністю визнав себе винуватим та щиро розкаявся. Після скоєного до часу постановлення вироку сплинув майже рік. За цей час він будь-якого правопорушення не скоїв. Крім того, невідомо з яких підстав суд зазначив у вироку, що за місцем проживання він характеризується посередньо. Також, висновок суду про те, що він скоїв злочин у стані алкогольного сп`яніння безпідставний, оскільки в матеріалах провадження відсутні будь-які медичні документи на стан знаходження його у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Судом не враховано наявність постійного місця роботи, на утриманні двох малолітніх дітей та батьків пенсіонерів. Окрім того, суд жодним чином не мотивував, чому саме сума у розмірі 50000 грн. підлягає стягненню на користь потерпілого.

При розгляді справи судом І інстанції встановлено, що 05 серпня 2015 року, близько 20 год. 00 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на подвір`ї господарства АДРЕСА_2 , на ґрунті неприязних стосунків, в ході сварки з ОСОБА_8 заподіяв йому умисні середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Заслухавши доповідача, прохання обвинуваченого задовольнити апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, думку потерпілого і прокурора про її необґрунтованість, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів підстав для її задоволення не знаходить.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ст. 349 КПК України місцевим судом були дотримані, а тому підстав переглядати фактичні обставини справи нема.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив правильність обставин, що викладені у обвинуваченні.

З матеріалів кримінального провадження видно, що умисні дії обвинуваченого правильно кваліфіковані досудовим слідством та місцевим судом за ч. 1 ст. 122 КК України.

Висновок місцевого суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні зазначеного у вироку діяння відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними по справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди на користь потерпілого, суд вірно врахував положення ч. 5 ст. 128 КПК України, згідно якої якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд виходив із принципу справедливості розумності та виваженості, визнання шкоди обвинуваченим у повному обсязі і ухвалив рішення про задоволення позову.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а обставиною, що обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

При обранні виду та міри покарання, місцевий суд також врахував: за місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо, працює, одружений, має двох неповнолітніх дітей, до адміністративної відповідальності не притягувався, вчинив злочин середньої тяжкості.

Отже, покарання, яке призначено обвинуваченому, відповідає характеру і ступеню суспільної небезпеки вчиненого ним, даним, що характеризують його особу і є достатнім та справедливим, тому підстав для зміни вироку місцевого суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 липня 2016 року щодо нього без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4