КП№ 278/291/16-к
УКРАЇНА
Житомирський районний суд Житомирської області
В И Р О К
Іменем України
04 березня 2016 року Житомирський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,.
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ліщин, Житомирського р-ну. громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
за ч.1 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
27.01.2016 року близько 15 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у спальній кімнаті будинку АДРЕСА_1 , підійшов до ліжка, де спав ОСОБА_5 та з його сумки, шляхом вільного доступу, непримітно для останнього викрав грошові кошти в сумі 520 грн. Внаслідок таких дій обвинувачений спричинив ОСОБА_5 матеріальної шкоди на цю суму.
04.02.2016 року між потерпілим ОСОБА_5 і обвинуваченим ОСОБА_4 у порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України укладена угода про примирення. Згідно з якою потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення за правовою кваліфікацією дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна, розміру викраденого, беззастережного визнання ОСОБА_4 своєї вини та узгодженого покарання у виді 140 годин громадських робіт.
Судом встановлено, що сторони правильно розуміють наслідки затвердження угоди стосовно обмеження права на оскарження такого вироку згідно зі ст.ст. 394, 424 КПК України. Обвинуваченому роз`яснені наслідки умисного невиконання угоди, що є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
Прокурор, з посиланням на ст. 472 КПК України, просив суд затвердити дану угоду і призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання.
ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість та обставини вчиненого ним злочину, запевнив, що у повному обсязі відшкодував потерпілому завдану матеріальну шкоду. Стверджував, що угода укладена ним добровільно і він повністю розуміє її наслідки та особливості оскарження вироку, ухваленого за угодою. Пояснив, що здатен реально виконати взяті на себе зобов`язання.
ОСОБА_5 підтвердив факт добровільного укладання угоди та відшкодування обвинуваченим заподіяної шкоди. Просив затвердити цю угоду з визначеним обвинуваченому виду покарання.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема, щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості. Злочин, який інкримінується ОСОБА_4 за класифікацією відноситься до злочину середньої тяжкості (ст.12 КК України). При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди та характер обвинувачення.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність попередніх судимостей. Обставин, що обтяжують покарання останньому судом не встановлено.
Керуючись п.1 ч.3 ст.314, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд ,-
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 140 (ста сорока) годин громадських робіт.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3ст. 394 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1