Дата документу Справа № 317/3669/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/778/1063/16 Головуючий в 1-й інстанції:
Єдиний унікальний №317/3669/15-к ОСОБА_1
Категорія: ст.125 ч.1 КК України Доповідач в 2-й інстанції:
ОСОБА_2
УХВАЛА
про залишення апеляційної скарги без руху
27 травня 2016 року м.Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_2 , розглянувши матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 14 квітня 2016 року,

встановила:
27.05.2016р. судді-доповідачу передана апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні, подана 11.05.2016р. на вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 14 квітня 2016 року, яким ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч.1 ст.125 КК України до штрафу в розмірі 510 грн.
Перевіривши відповідність апеляційної скарги прокурора вимогам ст.396 КПК України, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.

Так, в апеляційній скарзі прокурор просить вирок в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому покарання у виді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, але при цьому прокурор не зазначає вид покарання, яке підлягає призначенню.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.53 КК України штраф являє собою вид покарання, який полягає у стягненні з особи в дохід держави певної суми коштів, а відповідно до ч.2 ст.53 КК України розмір штрафу визначається у ставках неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Незважаючи на положення кримінального закону, прокурор, порушуючи питання про призначення обвинуваченому покарання тільки у виді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, не зазначає розмір покарання у грошовій сумі, що в подальшому може призвести до незрозумілості судового рішення під час його виконання та звернення учасників судового провадження з клопотанням про роз`яснення судового рішення в порядку ст.380 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про дослідження протоколів слідчих експериментів та ДВД дисків до них від 29.09.2015р.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що докази, на які посилається прокурор, були досліджені судом першої інстанції. Однак незважаючи на це, прокурор, заявляючи клопотання про їх дослідження судом апеляційної інстанції, не зазначив правові підстави, визначені законом, за яких він порушує таке клопотання.

Наведене свідчить про те, що апеляційна скарга прокурора не відповідає вимогам ст.396 КПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наданням апелянту строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.399 КПК України

ухвалила:
апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 14 квітня 2016 рокузалишити без руху.

Надати прокурору строк для усунення недоліків апеляційної скарги 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_2