Номер провадження: 11-кп/785/949/16
Номер справи місцевого суду: 521/7461/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.08.2016 року м. Одеса

Колегія судів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 , на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 23 травня 2016р., якою відмовлено у задоволенні її клопотання про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання,
ВСТАНОВИЛА:
З ЧВК УДПтСУ в Одеській області (№ 74) від засудженої ОСОБА_7 надійшло клопотання про її умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
З клопотання засудженої вбачається, що вона під час відбування покарання до роботи ставиться сумлінно, має одне заохочення.
Суд, приймаючи вказане рішення, мотивував його тим, що в матеріалах справи відсутні обставини для умовно-дострокового звільнення вказаної засудженої.
В апеляційній скарзі засуджена просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нову, якою задовольнити її клопотання про умовно дострокове звільнення, з тих підстав, що судом не об`єктивно розглянуто вказане клопотання без відповідного аналізу обставин справи.
Заслухавши виступ судді-доповідача, виступ прокурора прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , який просив апеляцію залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, перевіривши та дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Пунктом 2 частини 3 статті 81 КК України, також встановлюється, що умовно - дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим (серед інших): не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання..
Під час розгляду клопотання засудженої, судом першої інстанції, мотивовано встановлено, що вона формально підпадає під умовно-дострокове звільнення, оскільки відбула більше 3/4 строку покарання призначеного вироком суду. Разом з тим, суд першої інстанції аргументовано дійшов висновку, що обставини за якими було засуджено ОСОБА_7 , тяжкість покарання та її ставлення до праці свідчать про необхідність залишення засудженої у місці позбавлення волі.
Так, покарання це один із центральних інститутів кримінального права, якому відведена важлива роль щодо охорони найбільш значущих суспільних відносин від злочинних посягань.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України, покарання, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Тобто мета покарання це те, чого прагне досягти держава, застосовуючи його щодо особи, яка вчинила злочин. Застосовуючи покарання, суд має на меті покарати винного, що необхідно для захисту суспільства і для задоволення почуття обурення і справедливості потерпілого, його близьких та суспільства в цілому.
Під час відбуття покарання, суд першої інстанції, правильно зазначає, що засуджена ОСОБА_7 по прибуттю до установи була працевлаштована кухонним робітником, спочатку до роботи ставилась сумлінно, старанно, проявляла ініціативу, за що мала одне заохочення, однак згодом змінила відношення до роботи у гірший бік, має зауваження з боку співробітників установи, з лютого 2016 року за виробничою необхідністю засуджена працевлаштована в швейному цеху швачкою, зауважень з боку персоналу не має, за період відбування покарання неодноразово допускала порушення режимних вимог, за що має чотири стягнення, три з яких діючі.
Враховуючи викладені обставини, а також те, що засуджена має зауваження з боку співробітників установи, має три діючих стягнення суд першої інстанції мотивовано дійшов висновку, що засуджена ОСОБА_7 не довела своє виправлення.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду є законною та мотивованою, а тому вона не підлягає задоволенню чи зміні.
Керуючись: ст.ст. 407, 409 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 23 травня 2016р., якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно - дострокове її звільнення від відбування покарання без змін.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підпис) (підпис) (підпис)

Копія вірна.

Суддя апеляційного суду ОСОБА_2