Справа № 425/1227/16-к
Провадження № 11-сс/782/124/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 квітня 2016 року
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Луганської області у складі:
головуючого - ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря - ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 7 квітня 2016 року про продовження строку тримання під вартою,
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 7 квітня 2016 року задоволено клопотання старшого слідчого військової прокуратури Луганського гарнізону ОСОБА_8 та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування, тобто до 9 травня 2016 року включно. Розмір застави, визначений ухвалою слідчого судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 6 січня 2016 року у розмірі 350 мінімальних розмірів заробітної плати, що складає 482 300 грн. залишено без змін. Також, у разі внесення застави, покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України. Відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про залишення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 без розгляду та зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
Обставини кримінального правопорушення, як вони викладені в ухвалі слідчого судді, свідчать про те, що військовою прокуратурою Луганського гарнізону здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000333 від 16 вересня 2015 року за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України та ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у вчиненні одержання службовою особою неправомірної вигоди за не вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданого йому службового становища за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Так, встановлено, що 15 вересня 2015 року відповідно до ухвали слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області за місцем мешкання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук під час якого було знайдено наркотичні засоби.
Під час проведення вказаної слідчої дії, оперуповноважений УБНОН ГУМВС України в Луганській області капітан міліції ОСОБА_11 , діючи з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди перебуваючи за вказаною адресою, вступив у позаслужбові відносини з громадянкою ОСОБА_12 , повідомивши її, що за сприяння у вирішенні питання про не притягнення її сина ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, вона повинна передати йому неправомірну вигоду в розмірі 1000 доларів США.
При цьому, з метою створення умов, за якими особа буде змушена надати неправомірну вигоду, намагаючись запобігти шкідливим наслідкам для ОСОБА_10 , капітан міліції ОСОБА_11 пригрозив ОСОБА_12 притягненням його до кримінальної відповідальності у вигляді ізоляції в місцях позбавлення волі у разі ненадання визначеної неправомірної вигоди.
Плануючи вчинення злочину ОСОБА_11 вступив у злочинну змову із ОСОБА_13 , якого в подальшому використав як співучасника у вчиненні злочину наступним чином.
ОСОБА_11 являючись оперуповноваженим УБНОН ГУМВС України в Луганській області, розуміючи протиправність своїх дій та усвідомлюючи можливість настання для себе реальних негативних наслідків у вигляді викриття його злочинної діяльності, будучи обізнаний в оперативній роботі, запропонував ОСОБА_13 висунути раніше повідомлену ОСОБА_12 та ОСОБА_14 вимогу щодо передачі йому неправомірної вигоди у визначеному розмірі за вчинення ним дій з використанням наданих йому службових повноважень щодо не притягнення ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності за вчинений злочин.
Після зазначеної вище розмови ОСОБА_13 домовився із ОСОБА_15 про зустріч о 23 годині 7 жовтня 2015 року з метою передачі грошових коштів в сумі 20 000 грн. для вирішення зазначеного вище питання із оперуповноваженим УБНОН ГУМВС України в Луганській області ОСОБА_16 .
О 23 годині 7 жовтня 2015 року ОСОБА_13 , прибувши за узгодженою заздалегідь адресою по АДРЕСА_1 , отримав від ОСОБА_10 неправомірну вигоду в сумі 20000 грн. за вчинення ОСОБА_17 дій з використанням наданої йому влади та службового становища щодо не притягнення його до кримінальної відповідальності.
В подальшому о 9 годині 8 жовтня 2015 року ОСОБА_13 прибувши за узгодженою заздалегідь із ОСОБА_17 адресою по АДРЕСА_2 , передав йому отриману 7 жовтня 2015 року від ОСОБА_10 неправомірну вигоду в сумі 20 000 грн.
8 жовтня 2015 року ОСОБА_11 та ОСОБА_13 затримані правоохоронними органами, у порядку ст. 208 КПК України, у зв`язку з чим їх злочинна діяльність, спрямована на вимагання та одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_10 припинена.
9 жовтня 2015 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Поряд з цим, в ході здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження 8 жовтня 2015 року у період часу з 19 год. 45 хв. по 23 год. 07 хв. проведено обшук за місцем проживання затриманого ОСОБА_11 у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , під час якого виявлено та вилучено автомат Калашникова № НОМЕР_1 , пістолет ПМ серія НОМЕР_2 , патрони калібру 5,45 мм. у кількості 362 шт., патрони калібру 9 мм. у кількості 25 шт.
Згідно відомостей наданих ГУМВС України в Луганській області за ОСОБА_17 закріплено автомат Калашникова № НОМЕР_1 і 120 патронів калібру 5,45 мм до нього, та пістолет Макарова серія НОМЕР_2 і 18 патронів 9 мм до нього.
Відповідно до висновку балістичної експертизи від 19.10.2015 № 1964 362 патрони являються бойовими припасами - патронами калібру 5,45 х 39 мм.; 25 патронів являються бойовими припасами - пістолетними патронами калібру 9x18 мм.
Таким чином, органом досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_11 зберігав без передбаченого законом дозволу бойові припаси, а саме патрони калібру 5,45 мм. у кількості 242 шт. та патрони 9 мм. у кількості 9 шт.
На це судове рішення захисником ОСОБА_6 подана апеляційна скарга. В даній скарзі та доповненнях до неї адвокат просить скасувати ухвалу слідчого судді та звільнити підозрюваного ОСОБА_7 з під варти у зв`язку з закінченням строку тримання його під вартою.
На думку апелянта, слідчим військової прокуратури в порушення вимог ч.1 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою подано до суду пізніше, ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Питання про поновлення цього строку заінтересованою особою не ставилось. Посилаючись на вимоги ч.6 ст. 9 КПК України, вважає, що у випадку, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України. Крім того, захисник посилається на те, що на його розуміння, слідчий суддя, достовірно знаючи та розуміючи про сплив встановленого законом процесуального строку, в межах якого слідчий чи прокурор мають право подати клопотання про продовження строку тримання під вартою, залишив клопотання адвоката про залишення цього клопотання без розгляду та поверненню його стороні обвинувачення, та розглянув його разом з цим клопотанням.
Заслухавши доповідь судді, думку захисника, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу та доповнення до неї такими, що не підлягають задоволенню, перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів приходить до наступного.
Визначений ч.1 ст. 199 КПК України термін у п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, протягом якого прокурор чи слідчий мають право звернутися з клопотанням про продовження строку тримання під вартою, не є процесуальним строком у розумінні ст. 113 КПК України. Процесуальні строки-це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Наслідком прийняття процесуальної дії чи процесуального рішення є постановлення у письмовому вигляді судового рішення, яке приймається у формі ухвали, постанови або вироку, або рішення слідчого, прокурора, яке приймається у формі постанови.
Норма ч.1 ст. 199 КПК України регулює порядок звернення до суду з відповідним клопотанням з метою належної підготовки до вирішення поставлених у ньому питань, та ніяким чином не встановлює спосіб його розгляду, тим більше не забороняє суду розглянути таке клопотання, в разі звернення по за межами визначеного терміну, і при цьому не вимагає прийняття судового рішення з цього приводу, а ч.4 відповідної статті зобов`язує слідчого суддю розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали.
З цих підстав апеляційні вимоги захисника ОСОБА_6 про порушення строку звернення слідчого до суду з клопотанням про продовження тримання під вартою, як привід для скасування оскаржуваного судового рішення в порядку ст. 409 КПК України не узгоджуються з вимогами кримінального процесуального закону.
Відповідно до викладеного, посилання захисника на порушення черговості та способу розгляду його клопотання про зміну запобіжного заходу та заперечення на клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, є такими, що не відповідають фактичним обставинам.
З цих же підстав не можуть бути і розглянуті питання, які апелянт ставить у доповненнях до апеляційної скарги про вибіркове застосування закону слідчим суддею, так як ухвала Рубіжанського міського суду Луганської області від 11 квітня 2016 року про повернення заяви адвоката ОСОБА_6 про роз`яснення судового рішення не оскаржена та не є предметом апеляційного розгляду.
Не зважаючи на те, що інших апеляційних вимог що до постановленого судового рішення про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 захисником не поставлено, судова колегія звертає свою увагу на те, що хоч на даному етапі провадження не можна вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо підозрюваного обмежувальних заходів.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, такими, як допити свідків, відомостями, які містяться у протоколі огляду місця події від 08 жовтня 2015 року, протоколі обшуку житла підозрюваного ОСОБА_9 , у висновку балістичної експертизи від 19.10.2015 № 1964. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, є обґрунтованою, і що строк тримання під вартою має бути продовженим з метою здійснення подальшого розслідування.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що заявлені раніше ризики не зменшились. З огляду на підвищену суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винним у вчинених кримінальних правопорушень, а також з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, то ініціатором подання не наведено жодного аргументованого висновку наявності підстав для цього.
Тому, судова колегія вважає, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти зазначеному ризику.
Судовою колегією також досліджено доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення, а саме ухвали слідчого судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 5 березня 2016 р, якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , та з урахуванням необхідності виконання ряду слідчих та процесуальних дій, а також з урахуванням існуючого ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, суд дійшов висновку про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.
В сукупності із вищевикладеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону, судова колегія враховує дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_7 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.
Постановою заступника генерального прокурора України головного військового прокурора України, строк досудового розслідування по кримінальному провадженню продовжено до 9 травня 2016 року.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 199, 376, 404, 405, 407, 409, 412, 422 КПК України, колегія суддів,-
ухвалила:
Апеляцію адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 7 квітня 2016 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого військової прокуратури Луганського гарнізону ОСОБА_8 та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування, тобто до 9 травня 2016 року включно, залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 7 квітня 2016 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого військової прокуратури Луганського гарнізону ОСОБА_8 та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування, тобто до 9 травня 2016 року включно-залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
__________________ _________________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3