Справа № 314/4670/16-к
Провадження № 1-кп/314/200/2016
ВИРОК
іменем України
07.09.2016 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю прокурора: ОСОБА_2 ,

обвинувачених: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , потерпілого: ОСОБА_5 ,

секретаря: ОСОБА_6 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ Запорізької області кримінальне провадження № 0000339 від 10.03.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Благовіщенка Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, освіта повна загальна середня, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 23.06.2004 року Кам`янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області за ст.26 ч.2, ст.186 ч.2, ст.185 ч.3, ст.185 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі; на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком - 1 рік;

- 24.03.2005 року Василівським районним судом Запорізької області за ст.186 ч.2, з застосуванням ст.69 КК України до 2 років позбавлення волі; на підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 23.06.2004 року, і остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі;

- 23.11.2007 року Василівським районним судом Запорізької області за ст.185 ч.3, з застосуванням ст.69 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; на підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Василівського районного суду Запорізької області від 24.03.2005 року і остаточно визначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. Звільнений 23.11.2010 року з Комісарівської ВК № 22 Луганської області в зв`язку з відбуттям строку покарання;

- 17.05.2011 року Кам`янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області за ст.186 ч.3, ст.186 ч.2, ст.70 ч.1 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; звільнився 24.06.2014 року з Оріхівської ВК № 88 Запорізької області на підставі постанови Оріхівського районного суду Запорізької області від 16.06.2014 року умовно-достроково; невідбута частина покарання 1 рік 3 місяця 21 день;

- 21.04.2015 року Великобілозерським районним судом Запорізької області за ст.185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; на підставі ст.71 ч.1 КК України частково приєднано покарання за вироком Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 17.05.2011 року та остаточно призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Початок строку 04.02.2015 року, кінець строку 04.02.2019 року,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Мелітополь Запорізької області, освіта повна загальна середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , до засудження проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

- 27.05.2003 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ст.186 ч.2, ст.75, ст.76 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням строком на 2 роки. Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20.10.2004 року іспитовий строк скасовано і направлений в місця позбавлення волі для відбування покарання; Звільнений 26.04.2006 року з Бережанської ВК Тернопольської області на підставі постанови Бережанського райсуду Тернопольської області від 19.04.2006 року умовно-достроково, невідбутий строк покарання складав 1 рік 5 місяців 24 дні;

- 26.10.2008 року Ленінським районним судом м. Харьків за ст.263 ч.1, ст.186 ч.2, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі; Звільнений 27.08.2011 року за відбуттям строку покарання;

- 17.02.2012 року Балаклійським районним судом Харківської області за ст.185 ч.2, ст.263 ч.2, ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 18.06.2012 року Балаклійським районним судом Харківської області за ст.185 ч.3, ст.185 ч.2, ст.357 ч.3, ст.70, ст.70 ч.4 КК України до 4 років позбавлення волі; Звільнений з місць позбавлення волі 04.12.2014 року умовно-достроково на підставі ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 26.11.2014 року; невідбутий строк складав 1 рік 2 місяці 18 днів;

- 29.05.2015 року Мелітопольським міськрайонним Запорізької області за ст.185 ч.2, ст.185 ч.3, ст.186 ч.2, ст.70 ч.1 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. На підставі ст.71 ч.1 КК України частково приєднане покарання за вироком Балаклійського районного суду Запорізької області від 18.06.2012 року та остаточно визначене покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку 02.05.2015 року, кінець строку 02.11.2019 року,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України,

В С Т А Н О В И В:

10.03.2016 приблизно о 12 годині 05 хвилин ОСОБА_3 , який відбував відбуває покарання в Софіївській ВК №55 УДПтС України в Запорізькій області, маючи умисел, направлений на умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником своїх службових обов`язків, знаходячись в приміщенні міжзонного КПП Софіївської ВК №55 УДПтС України в Запорізькій області за адресою: м.Вільнянськ Запорізької області, вул. Металістів 1, достовірно знаючи, що ОСОБА_5 є працівником вищевказаної установи, перебуває на посаді молодшого інспектора ВНіБ Софіївської ВК №55 УДПтС України в Запорізькій області, а отже відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів», є працівником правоохоронного органу, який у зазначений час, у форменому одязі, згідно з наказом №70 від 09.03.2016, у період часу з 08.00 години 10.03.2016 до 08 години 11.03.2016 знаходився у добовому наряді та ніс службу по забезпеченню охорони та нагляду за поведінкою засуджених, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, підійшовши до ОСОБА_5 та умисно наніс йому один удар кулаком правої руки в область обличчя, від чого останній впав на з землю. Завдані ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синця і травматичного набряку м`яких тканин лобової області зліва згідно висновку експерта №111 від 11.05.2016 року кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили незначні швидкоплинні наслідки на строк не більше 6 днів.

В цей час ОСОБА_4 , який також відбував покарання в Софіївській ВК №55 УДПтС України в Запорізькій області, маючи умисел, направлений на погрозу вбивством, насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, скориставшись тим що ОСОБА_5 лежав на землі та не міг чинити активного опору, нахилившись над останнім, зірвав лівий погон та зовнішній карман на форменому бушлаті ОСОБА_5 , погрожуючи при цьому потерпілому вбивством, насильством та фізичною розправою.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 345 КК України як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 345 КК України як погроза вбивством, насильством щодо працівника правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Обвинувальний акт надійшов до суду 06.06.2016 року. В судовому засіданні прокурор надав суду угоди про примирення, укладені 07.09.2016 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченими ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .

Згідно змісту цих угод сторони дійшли згоди щодо примирення, правової кваліфікації дій обвинувачених, істотних для даного кримінального провадження обставин; обвинувачені беззаперечно визнали свою винуватість у зазначеному діянні.

Згідно змісту угоди сторони погодились на призначення обвинуваченим покарання:

ОСОБА_3 - у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Великобілозерського районного суду Запорізької області від 21.04.2015 року, остаточно призначити покарання у вигляді 3 років 2 місяців позбавлення волі;

ОСОБА_4 , - у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29.05.2015 року, остаточно призначити покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 в суді беззастережно визнали свою вину у повному обсязі, не оспорювали встановлені досудовим слідством фактичні обставини та докази у цьому кримінальному провадженні. Від судового розгляду кримінального провадження відмовились, прохають суд затвердити укладені ними угоди про примирення та призначити узгоджене покарання.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив затвердити угоди.

Прокурор підтримав позицію обвинувачених та потерпілого щодо затвердження угод про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угод про примирення суд виходить з наступного:

Згідно ч.5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 винний в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто у скоєнні злочину, передбаченому 2 ст. 345 КК України .

За висновком суду, ОСОБА_4 винний у скоєнні злочину, передбаченому ч.1 ст. 345 КК України, який кваліфікується як погроза вбивством, насильством щодо працівника правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Угоди про визнання винуватості між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченими ОСОБА_3 і ОСОБА_4 укладені з врахуванням вимог ч.3 ст. 469 КК України, оскільки скоєні обвинуваченими злочини, згідно ст. 12 КК України, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміють права, визначені п. п. 1-4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даних угод, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, який буде застосовано до них у разі затвердження угоди судом.

Також в судовому засіданні суд переконався, що потерпілий ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки затвердження даних угод, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд переконався, що умови угод про примирення відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Положеннями ч.1 ст. 475 КПК України передбачено, що, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угод про примирення, укладених між потерпілим та обвинуваченими, призначення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 узгодженого сторонами виду та розміру покарання.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

До набрання вироком законної сили суд вважає за необхідне продовжити обрані обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою на строк до 60 днів, тобто до 11.11.2016 року включно, але не більше ніж до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 07 вересня 2016 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання часткового приєднати невідбуту частину покарання за вироком Великобілозерського районного суду Запорізької області від 21.04.2015 року, та остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 16.05.2016 року.

У строк покарання, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, зарахувати строк попереднього ув`язнення з моменту затримання, а саме з 16.05.2016 року, до набрання вироком законної сили, із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили продовжити обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 60 днів, тобто до 11.11.2016 року включно, але не більше ніж до набрання вироком законної сили.

Затвердити угоду про примирення від 07 вересня 2016 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання часткового приєднати невідбуту частину покарання за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29.05.2015 року, і остаточно призначити покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 16.05.2016 року.

У строк покарання, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, зарахувати строк попереднього ув`язнення з моменту затримання, а саме з 16.05.2016 року, до набрання вироком законної сили, із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили продовжити обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 60 днів, тобто до 11.11.2016 року включно, але не більше ніж до набрання вироком законної сили.

Речові докази:

-полімерну та металеві частини мобільного телефону, які знаходяться у камері зберігання Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області - знищити;

-формену зимову куртку, яка знаходяться у камері зберігання Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області повернути власнику ОСОБА_5 ;

-DVD-R з відеозаписом, який долучений до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах справи.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди про примирення може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням обмежень, визначених ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1

07.09.2016