ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/145/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" березня 2016 р.Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглядаючи кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гнідин, Бориспільського району, Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
10.06.2002 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч.1 ст.263 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого умовно-достроково 02.04.2003 року, з не відбутим строком 2 роки 2 місяці 14 днів;
29.07.2005 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч.4 ст.187, 71 КК України до 10 років позбавлення волі, з конфіскацією майна, звільненого умовно-достроково 22.01.2013 року, з не відбутим строком покарання 2 роки 2 місяці 27 днів;
у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.296 КК України;
В С Т А Н О В И В :

Дарницьким районним судом м. Києва розглядається кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.296 КК України .

У відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під варто.

В судовому засіданні 22.03.2016 року прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, пославшись при цьому на наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти продовження строку тримання його під вартою, просив звернути увагу на стан його здровя, зазначивши, що в умовах СІЗО він не може отримувати належного лікуваннята те, що він має на утриманні малолітню дитину, а також важке матеріальне становище його сімї.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою суд виходить із наступного.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ст.178 КПК України суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим умисного, тяжкого злочину, при доведенні провини за який йому загрожує покарання від 3 до 7 років позбавлення волі, відомості про місце проживання, роботи, соціальні зв`язки, стан здоров`я обвинуваченого, те що останній раніше неоднооазово судимий, неодноразово умовно-достроково звільнявся від відбування призначеного покарання, однак після цього знову вчиняв нові злочини.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При вирішенні питання доцільності продовження строків тримання обвинуваченого під вартою, судом окрім норм КПК України, враховується практика Європейського суду з прав людини, яка сформульована, зокрема у рішенні Лабіта проти Італії від 06.04.2000 року та свідчить про те, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Такими обставини у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 є тяжкість злочину, який інкримінуються обвинувачену та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, також такою обставиною є підвищена суспільна небезпечність інкримінованого йому злочину, а також те, що згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням спеціально пристосованого придмета для нанесення тілесних ушкоджень, а також те, що згідно обвинувального акту вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 хуліганства супроводжувалось нанесенням таких тілесних ушкоджень, і саме наведені вище обставини у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою взмозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст.177 КПК України.

Разом із цим, суд враховує правову позицію Європейського суду, яка сформульована, зокрема, у п.80 рішення у справі "Марченко проти України" про те, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд враховуючи практику Європейського суду та керуючись ч.4 ст.183 КПК України, приходить до висновку, що жоден із них не взмозі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виканоння ним процесуальних рішень суду.

Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.177,178,183, 331 КПК України,-

У Х В А Л И В :
Продовжити обраний у відношенні ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 20.05.2016 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: