Справа № 149/241/15-к
Провадження №1-кп/149/9/16
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
02.07.2016 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 , представника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР 23.07.2014 року за № 0000518, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Хмільника Вінницької області, громадянина України, працюючого зубним техніком КУ "Хмільницька районна стоматологічна поліклініка", освіта середня, не одруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за ч. 1 ст. 119 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
19.07.2014 року біля 05:00 години в місті Хмільнику по вулиці Шевченка, біля входу в торговий центр "Візит", у ОСОБА_4 виник конфлікт з ОСОБА_8 , який переріс у бійку. Не маючи наміру позбавити життя ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , проявивши злочинну недбалість, не передбачаючи наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг передбачити можливість падіння ОСОБА_8 і настання від цього суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті, умисно наніс останньому удари ногою в нижні кінцівки та один удар кулаком в область обличчя, після якого він упав на дорожнє покриття покрите тротуарною плиткою та більше не підіймався. Відповідно до висновку експертів № 22-к від 26.02.2016 року ОСОБА_8 заподіяні тілесні ушкодження у виді: закритої черепно-мозкової травми у вигляді синців відповідно правої тім"яно-скроневої, потиличної та лівої лобно-скроневої ділянок, крововиливів в м"які тканини голови відповідно лобно-тім"яно-скронево-потиличної ділянці справа та скронево-тім"яно-потиличної ділянці зліва, субдурального крововиливу в проекції лівої тім"яно-скроневої ділянки головного мозку, струсу мозку; синців та садна на обличчі, синці на тулубі, обох верхніх кінцівках та лівому стегні.

Смерть ОСОБА_8 настала внаслідок отриманої закритої черепно-мозкової травми, яка ускладнилась набряком та здавленням головного мозку. Набряк та здавлення головного мозку є безпосередньою причиною смерті.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення - злочин передбачений ч. 1 ст. 119 КК України, тобто вбивство, вчинене через необережність.

02.07.2016 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 на підставі ч. 3 ст. 469, ст. 471 КПК України укладена угода про примирення.

Згідно даної угоди потерпілий ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст. 119 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Потерпілий ОСОБА_6 від цивільного позову відмовився, так як матеріальну та моральну шкоду обвинувачений ОСОБА_4 відшкодував у повному обсязі, претензій матеріального та морального характеру потерпілий не має, з обвинуваченим ОСОБА_4 примирився. Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 119 КК України у виді обмеження волі на строк три роки. Відповідно до ч. 2 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину. Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК УкраїниУкраїни покласти на ОСОБА_4 такі обов"язки: - не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 просили суд затвердити угоду про примирення, вказавши на добровільність її укладення. Прокурор проти затвердження судом мирової угоди не заперечував.

Розглядаючи та вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, який згідно ст. 12 КК України є кримінальним правопорушенням - злочином середньої тяжкості.

При цьому суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені ч. 4, 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченому ОСОБА_4 зрозуміло, що для нього наслідком затвердження угоди про примирення є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України.

Потерпілій ОСОБА_6 розуміє, що для нього наслідком затвердження угоди про примирення є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам кримінального процесуального законодавства.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами угоди міри покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного. Суд приймає до уваги наявність обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що угода може бути затверджена, а обвинуваченому ОСОБА_4 належить призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді обмеження волі на строк три роки. Відповідно до ч. 2 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом іспитового строку терміном один рік не вчинить нового злочину. Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов"язки: - не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

При призначенні покарання суд виходить з того, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 12, 65, 66, 67, 75,76 , ч.1 ст. 119 КК України, ст.ст. 373, 374, 394, 468, 469, 474, 475 КПК України, -

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про примирення від 02.07.2016 року укладену між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення - злочину передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк три роки.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом іспитового строку терміном один рік не вчинить нового злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов"язки: - не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1