Справа № 317/3015/14-к
Провадження №/п 1-кп/317/24/2016
У Х В А Л А
17 березня 2016 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

судді: ОСОБА_2

основних присяжних: ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

при секретарі: ОСОБА_6

за участю прокурора: ОСОБА_7

адвоката: ОСОБА_8

обвинуваченого: ОСОБА_9

перекладача: ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження № 0000751 від 09.05.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 2 п. 13 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні при дослідженні письмових доказів адвокат ОСОБА_8 заявив клопотання про визнання доказу - протоколу проведення слідчого експерименту (т. 1 а.с. 206-208) та відеозапису даної слідчої дії (диск - т. 1 а.с. 205) недопустимим, оскільки дана слідча дія проводилась з порушенням ст. 240 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав дане клопотання.

Прокурор ОСОБА_7 заперечувала проти заявленого клопотання, пославшись на відсутність заперечень обвинуваченого та захисника при проведенні даної слідчої дії.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_8 , суд вважає, що дане клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 89 КПК України, у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

З ч. 2 ст. 87 КПК України вбачається, що суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, у разі здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

Відповідно до ч. 5 ст. 240 КПК України, слідчий експеримент, що проводиться в житлі чи іншому володінні особи, здійснюється лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, або прокурора, яке розглядається в порядку, передбаченому цим Кодексом, для розгляду клопотань про проведення обшуку в житлі чи іншому володінні особи.

Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що на той час, приблизно півтора року, він одноособово користувався житловим будинком АДРЕСА_1 , орендуючи його. Інші особи в даному приміщенні не проживали. Зауважень під час та після проведення слідчого експерименту з питань процесуального порядку його провадення він не заявляв.

З пояснень адвоката ОСОБА_8 вбачається, що власник цього житлового будинку довгий час знаходиться за кордоном. Адвокат ОСОБА_8 також приймав участь при проведенні даного слідчого експерименту, клопотань та заперечень по процедурі його проведення не заявляв.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що ОСОБА_9 на час проведення слідчого експерименту, в розумінні Цивільного кодексу України володів та користувався вказаним житловим будинком, суд приходить до висновку, що даний доказ не є очевидно недопустимим, тому в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 350, ст.ст. 87-89, 240 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання адвокату ОСОБА_8 про визнання недопустимим доказу - протоколу проведення слідчого експерименту (т. 1 а.с. 206-208) та відеозапису даної слідчої дії (диск - т.1 а.с. 205) - відмовити.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Присяжні: ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5