У Х В А Л А
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, військовослужбовця військової служби за контрактом, старшого кока військової частини НОМЕР_1 (Пошуково рятувальне судно «Донбас»), матросу, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
-підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 405 та ч. 2 ст. 406 КК України,
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 405 та ч. 2 ст. 406 КК України, за наступних обставин.
відповідно до Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14.01.2015 №15/2015 на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
В 18 вересня 2013 року ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянина ОСОБА_6 призвано на строкову військову службу та направлено до військової частини НОМЕР_2 для подальшого проходження військової служби, де останнього поставили на всі види забезпечення, включили до списку особового складу зазначеного військового формування та присвоєно військове звання матрос.
З 11 березня 2014 року матрос ОСОБА_6 розпочав військову службу за контрактом та 12 березня 2014 року наказом командира військової частини НОМЕР_2 №4 призначений на посаду марсового зазначеного військового формування, а у подальшому матроса ОСОБА_6 наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 20.05.2014 № 55 призначено на посаду старшого кока військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно положень ч. 1 п. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу для військовозобов`язаних вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.
Відтак, з 18 вересня 2013 року, тобто з моменту зарахування ОСОБА_6 до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.
Згідно із вимогами п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
Разом з ОСОБА_6 , військову службу на посаді радіотелеграфіста ЗАЗ військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , Практична гавань, з 16 травня 2015 року до теперішнього часу проходить матрос ОСОБА_7 .
Водночас, разом з ОСОБА_6 військову службу на посаді командира військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , з 15 червня 2016 року до теперішнього часу проходить капітан 3 рангу ОСОБА_8 , а також з 21 лютого 2016 року по теперішній час, проходить військову службу на посаді помічника командира пошуково-рятувального судна «Донбас» військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_9 , які відповідно до ст. 7, 11, 22 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України являються начальниками ОСОБА_6 .
Відповідно до ст. ст. 9, 11, 16, 17, 30, 37, 49, 50, 127, 128 Статутів внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому, а також відносини між військовослужбовцями повинні ґрунтуватися на взаємній повазі, зобов`язані з повагою ставитись до співслужбовців, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення товаришів по службі, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків
Проте, діючи на порушення вищенаведених статутних вимог, матрос ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин:
Близько 00 год. 30 хв., 24 серпня 2016 року, знаходячись в приміщенні кубрику військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , в якому мешкає ОСОБА_10 , прагнучи продемонструвати свою уявну перевагу над матросом ОСОБА_10 та фізичну силу, утвердити власний авторитет у військовому колективі вчинив порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що виявилося в завданні побоїв матросу ОСОБА_7 , внаслідок чого останньому заподіяно тілесні ушкодження.
Внаслідок завдання побоїв з боку матроса ОСОБА_6 до матроса ОСОБА_7 , відповідно до рапорту фельдшера військової частини НОМЕР_1 від 24 серпня 2016 року, останньому були заподіяні наступні тілесні ушкодження, а саме: забій грудної клітини, рук, спини та щелепо-лицьової частини голови.
В той же час, матрос ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні каюти командира військової частини НОМЕР_1 , в 02 год. 00 хв. 24 серпня 2016 року, вчинив погрозу заподіяння насильства, а саме заподіянням тілесних пошкоджень та побоїв командиру військової частини НОМЕР_1 капітану 3 рангу ОСОБА_8 та помічнику командира ПРС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » військової частини НОМЕР_1 старшому лейтенанту ОСОБА_9 .
Таким чином, матрос ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи службу на посаді старшого кока військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , Практична гавань, у військовому званні «матрос», перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні кубрику матроса ОСОБА_7 , діючи на порушення вимог ст. ст. 9, 11, 49, 50, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, в 00 год. 30 хв. 24 серпня 2016 року, вчинив порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що виявилося в завданні побої матросу ОСОБА_7 , внаслідок чого останньому заподіяно тілесні ушкодження.
Окрім того, матрос ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи службу на посаді старшого кока військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні каюти командира військової частини НОМЕР_1 , діючи на порушення вимог ст. ст. 9, 11, 49, 50, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, в 02 год. 00 хв. 24 серпня 2016 року, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинив погрозу заподіяння насильства, а саме заподіянням тілесних пошкоджень та побоїв командиру військової частини НОМЕР_1 капітану 3 рангу ОСОБА_8 та помічнику командира ПРС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » військової частини НОМЕР_1 старшому лейтенанту ОСОБА_9 .
За викладених вище обставин дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 406 КК України, - вчинив порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що виявилося в завданні побоїв, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Водночас, за викладених вище обставин дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 3 ст. 405 КК України, - вчинив погрозу заподіяння тілесних ушкоджень начальникові, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
26 серпня 2016 року ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України.
26 серпня 2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 405 та ч. 2 ст. 406 КК України.
26 серпня 2016 року слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що він, ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 405 КК України, санкцією якої передбачено покарання від п`яти до восьми років позбавлення волі, ч. 2 ст. 406 КК України, санкцією якої передбачено покарання від двох до п`яти років позбавлення волі, а тому, з урахуванням ризиків, які виникли внаслідок дій підозрюваного, жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, не гарантуватиме та не забезпечуватиме належну його поведінку, запобігання вказаним ризикам, виконання ним процесуальних рішень та обов`язків.
Зокрема, не забезпечуватиме належне виконання процесуальних обов`язків ОСОБА_6 застосування щодо нього таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання чи особиста порука, оскільки він зарекомендував себе як особа, яка здатна до вчинення протиправних дій, а серед відомих слідству осіб з кола співслужбовців ОСОБА_6 не виявлено таких, які мають на нього позитивний правовий вплив та заслуговують на відповідну довіру; у військовому колективі авторитетом не користується, командуванням частини характеризується негативно та як недисциплінований військовослужбовець, а тому командування частини також не в змозі забезпечити належну поведінку підозрюваного; домашній арешт, з огляду на місце служби та навички не гарантуватиме перебування підозрюваного у визначеному судом місці.
Оскільки, внаслідок вчиненого ОСОБА_6 умисних злочинів, передбачених ч. 3 ст. 405 та ч. 2 ст. 406 КК України, заподіяно військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 матросу ОСОБА_10 тілесні ушкодження, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підстав для визначення розміру застави у кримінальному провадженні немає.
Прокурор в судовому засіданні підтримав подане клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу.
Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. При цьому, захисник вказав, що висунута підозра є необґрунтованою, його підзахисний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання.
Розглянувши клопотання слідчого та вивчивши надані суду матеріали, допитавши підозрюваного, а також вислухавши прокурора, захисника, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
З наданих суду матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 405 КК України, санкцією якої передбачено покарання від п`яти до восьми років позбавлення волі, ч. 2 ст. 406 КК України, санкцією якої передбачено покарання від двох до п`яти років позбавлення волі.
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певни й злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
«Для обґрунтованої підозри у значенні пп. с. п. 1 ст. 5 Конвенції потрібно, щоб можна було розумно вважати, що зазначені обставини охоплюється однією із статей КК, які визначають злочинну поведінку. Саме тлумачення фактів має бути розумним і враховувати усі елементи правопорушення. Закон, яким визначається правопорушення має відповідати вимогам визначеності та передбачуваності».
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків і потерпілих та інших учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення та може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки наявні ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. У зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у подальшому дасть можливість останньому спроби переховуватись, незаконно впливати на свідків і потерпілих та інших учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення що в цілому може негативно вплинути та стати перешкодою у встановленні істини у вказаному кримінальному провадженні, спроби тиску на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Суд також вважає, що надані слідчим матеріали (докази) є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.
При вирішенні питання про застосування з апобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує обставини передбачені ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, тобто наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, суд приходить до висновку, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 , а тому вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
Оскільки, внаслідок вчиненого ОСОБА_6 умисних злочинів, передбачених ч. 3 ст. 405 та ч. 2 ст. 406 КК України, заподіяно військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 матросу ОСОБА_10 тілесні ушкодження, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підстав для визначення розміру застави у кримінальному провадженні немає.
Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,-
Клопотання старшого слідчого військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_5 , погоджене з прокурором ОСОБА_3 - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 /шістдесят днів/ і обчислюється з 26 серпня 2016 року.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .

Копію ухвали отримав : __________________________________