Номер провадження: 11-сс/785/949/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.07.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретар - ОСОБА_6 ,

за участю прокурора - ОСОБА_7 ,

адвоката - ОСОБА_8 ,

затриманого - ОСОБА_9 ,

перекладача - ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційні скарги адвоката ОСОБА_8 , прокурора прокуратури Одеської області та прокурора Одеської місцевої прокуратури № 2 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 28.06.2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Порт-Саід, громадянина Арабської Республіки Єгипет, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , оголошеного в міжнародний розшук з метою арешту та подальшої екстрадиції для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення на території Арабської Республіки Єгипет кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 86, 46/1, 45/1, 43 біс, 88 біс, 90, 90 біс, 96, 137 біс, 230, 231, 234, 235, 361, 375 біс КК Арабської Республіки Єгипет,-
відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про тимчасовий арешт та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло за адресою АДРЕСА_2 цілодобово строком на 30 діб з покладенням на нього обов`язків прибувати за кожною вимогою до прокурора, слідчого судді, суду; здати на зберігання до прокуратури свої паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю. При цьому слідчий суддя зазначив, що у розпорядженні в.о. керівника Одеської місцевої прокуратури №2 не було документів, які відповідно до п. 2 ст. 6 Договору між Україною та Арабською Республікою Єгипет про видачу правопорушників є підставою для звернення до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_9 тимчасового арешту.

В апеляції адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло цілодобово, ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло з 22 години до 8 години наступної доби строком до 22.07.2016 року, знявши з нього електронний засіб контролю. При цьому вказує, що затриманий хворіє на ряд захворювань, потребує медичної допомоги, а також фактично переслідується органами нинішньої влади Арабської Республіки Єгипет з політичних мотивів за підтримку попереднього президента країни М. Мурсі та його партії.

Прокурор прокуратури Одеської області та прокурор Одеської місцевої прокуратури № 2 в апеляціях просять скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_9 тимчасовий арешт строком на 30 діб, оскільки, на їх думку, слідчому судді були надані всі необхідні документи, передбачені ч. 4 ст. 583 КПК України. Слідчий же суддя не надав належної оцінки зазначеним документам, помилково витлумачив їх на користь затриманої особи і безпідставно та незаконно застосував до неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_8 та особи, щодо якої вирішується питання про екстрадицію ОСОБА_9 , які підтримали апеляцію адвоката та заперечували проти задоволення апеляцій прокуратури, прокурора, яка підтримала доводи апеляційних скарг прокуратури і заперечувала проти апеляції адвоката, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до норм глави 44 КПК України за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою .

При вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя обов`язково враховує: відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень; тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики; вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується; міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу для забезпечення видачі особи у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 дотримався зазначених вимог закону.

Так, відповідно до наданого слідчому судді неофіційного перекладу з англійської мови на українську листа запитуючої держави неможливо зробити однозначний висновок, що йдеться саме про ОСОБА_9 . Окрім того, слідчий суддя правильно зазначив, що у даному листі ставиться питання не про тимчасовий арешт цієї особи, а про попереднє затримання, а, оскільки іншого обґрунтування суду прокурором надано не було, слідчий суддя з посиланням на норми Договору між Україною та Арабською Республікою Єгипет про видачу правопорушників, ст. 7-9, ч. 4 ст. 584 КПК України з врахуванням даних про особу затриманого прийшов до висновку про неможливість застосування до затриманої особи тимчасового арешту.

Апеляційний суд, вважає необґрунтованими доводи прокурора про те, що слідчий суддя не надав оцінки тому, що інкриміновані ОСОБА_9 злочинні діяння, вчинені на території Арабської Республіки Єгипет за законодавством України кваліфікуються за ч.1 ст. 255, ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 345, ч. 12 ст. 194 КК України, не врахував тяжкість інкримінованих компетентними органами цієї країни кримінальних правопорушень з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Судові матеріали свідчать про те, що ОСОБА_9 прибув до України, отримавши відповідну візу, не переховуючись від правоохоронних органів, він працевлаштований у Туреччині, є співвласником фабрики, займається активною громадською діяльністю є членом об`єднання арабських інженерів, членом партії свободи і справедливості, що вказує на наявність у нього міцних соціальних зав`язків. Із наданих слідчому судді медичних документів затриманий страждає на ряд захворювань, у зв`язку з чим йому вже після затримання надавалась медична допомога.

Крім того, слідчому судді надано нотаріально завірену заяву ОСОБА_11 співвласника квартири АДРЕСА_2 про надання згоди на проживання в цій квартирі ОСОБА_9 .

Також, апеляційний суд враховує те, що за період перебування ОСОБА_9 під домашнім арештом у зазначеній квартирі з 28.06.2016 року до дня апеляційного розгляду співробітники поліції та прокурор не надали апеляційному суду доказів про не дотримання ним обов`язків, покладених рішенням суду про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, на підставі наявних доказів, оцінюючи обставини даного провадження, прийшов до висновку, що ОСОБА_9 має міцні соціальні зв`язки, роботу, займається громадською діяльністю, що є додатковою підставою вважати, що він не буде переховуватись від органів досудового розслідування.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання прокурора та застосував до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із покладенням на нього передбачених законом обов`язків, керуючись при цьому нормами глави 44 КПК України, у зв`язку з чим апеляційні скарги прокуратури підлягають залишенню без задоволення.

Також не може погодитись колегія суддів із доводами апеляції адвоката, адже при обранні відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий суддя врахував приведені в апеляції дані про особу затриманого, стан його здоров`я, і вжив передбачених законом заходів, які гарантують запобігання його втечі та забезпечення в подальшому видачі, у зв`язку з чим не вбачає підстав для пом`якшення умов домашнього арешту.

З огляду на викладене належить прийти до висновку про необґрунтованість апеляцій сторони захисту і прокурора тури та відсутність підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 177-183, 194, 404, 405, 407 ч. 1, 419, 422, 532, 541, 584- 585 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_8 , прокурора прокуратури Одеської області та прокурора Одеської місцевої прокуратури № 2 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 28.06.2016 року відносно ОСОБА_9 без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_2