ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
5-878кМ16 У х в а л а
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2016 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду
цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 , засудженої ОСОБА_6 , її захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №5-878км16 за касаційною скаргою прокурора, яка брала участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції ОСОБА_8 на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 26 червня 2015 року щодо ОСОБА_6 , ?
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 25 лютого 2015 року
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, жительку АДРЕСА_1 ,
раніше не судиму,

визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27; ч. 1 ст. 14; п.11 ч.2 ст.115 КК України, та призначено за вказаною нормою кримінального закону покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Вироком вирішено питання про речові докази.
За вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватою у організації готування умисного вбивства ОСОБА_9 , вчиненого на замовлення.
Зокрема, маючи умисел на умисне позбавлення волі ОСОБА_9 . ОСОБА_6 через електронну пошту залучила 14 квітня 2014 року , як виконавця вбивства, ОСОБА_10 , обіцяючи йому за це в якості винагороди 22000 гривень. Усвідомлюючи злочинний умисел ОСОБА_6 спрямований на вбивство ОСОБА_9 , ОСОБА_10 повідомив про злочинні наміри ОСОБА_6 до правоохоронних органів, погодившись при цьому імітувати роль виконавця вбивства.
З цією метою 17 квітня 2014 року, імітуючи свою роль, на вимогу ОСОБА_6 . ОСОБА_10 зустрівся з нею біля будинку АДРЕСА_2 , де ОСОБА_6 підтвердила свій намір замовити вбивство ОСОБА_9 , при цьому повідомила адресу за якою мешкає ОСОБА_9 та передала ОСОБА_10 , в якості завдатку 5000 гривень. Тоді ж ОСОБА_6 обумовила порядок передачі решти винагороди після вбивства ОСОБА_9 та отримання на свою електронну пошту відповідної фотографії на підтвердження вбивства.
23 квітня 2014 року, з метою викриття замовника злочину, правоохоронними органами було інсценоване вбивство ОСОБА_9 у приміщенні власної квартири. Цього ж дня, близько 14 години 22 хвилин, на електронну скриньку ОСОБА_6 отримала підготовлену фотографію ОСОБА_9 , на якій остання зображена зі слідами насильницької смерті, як підтвердження замовного вбивства ОСОБА_10 .
Цього ж дня, ОСОБА_6 , переконавшись у смерті ОСОБА_9 , о 18 годині 14 хвилин, зустрівшись з ОСОБА_10 біля будинку АДРЕСА_3 , в якості остаточної оплати за вбивство ОСОБА_9 передала йому 5000 гривень, 700 доларів США та 240 євро, що за курсом НБУ на день передачі становило, відповідно, 8057 та 2226 гривень, після чого була затримана працівниками ГУ МВСУ у Львівській області.
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 26 червня 2015 року вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 25 лютого 2015 щодо ОСОБА_6 залишено без зміни.
У касаційній скарзі прокурора порушується питання про скасування ухвали суду апеляційної інстанції та призначення нового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції. Як зазначено в касаційній скарзі прокурора судом апеляційної інстанції, в порушення вимог ст. 419 КПК України, в ухвалі про залишення апеляційної скарги прокурора без задоволення не зазначено підстав такого рішення, зокрема, на думку прокурора, поза увагою суду апеляційної інстанції залишено доводи про безпідставність призначення ОСОБА_6 покарання нижчого від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.2 ст.115 КК України, що свідчить про істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженої.
У запереченнях на касаційну скаргу прокурора засуджена ОСОБА_6 просить залишити судові рішення щодо неї без зміни.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав за необхідне касаційну скаргу задовольнити в обсязі, поставлених в ній вимог до суду касаційної інстанції, з`ясувавши позицію засудженої та її захисника, які заперечували проти касаційної скарги прокурора, вказуючи на законність та обґрунтованість призначення покарання із застосуванням ст.69 КК України, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги і заперечення на неї, колегія суддів вважає, ухвалу апеляційного суду слід скасувати з направленням кримінального провадження на новий апеляційний розгляд.
Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення має бути законним, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.
Як вбачається зі змісту ухвали при її постановленні судом апеляційної інстанції цієї вимоги кримінального процесуального закону не дотримано.
Так, в апеляційній скарзі прокурора, з наведенням відповідних доводів, порушувалося питання про необґрунтоване призначення судом першої інстанції обвинуваченій ОСОБА_6 покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.2 ст.115 КК України.
За таких обставин суд апеляційної інстанції зобов`язаний ретельно перевірити дотримання положень ст.69 КК України при призначенні ОСОБА_6 покарання і, у випадку необґрунтованості апеляційної скарги прокурора, залишити її без задоволення із зазначенням в ухвалі підстав такого рішення.
Натомість в ухвалі зазначено про дотримання судом першої інстанції вимог ст.69 КК України і в обґрунтування цього наведено дані про особу винної та обставини, що пом`якшують покарання.
Разом з тим, за змістом ч.1 ст.69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, можливе за наявності декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.
Із встановлених судом першої інстанції обставин вчинення кримінального правопорушення вбачається, що дії ОСОБА_6 були викликані ревнощами і носили установчий характер на умисне заподіяння смерті ОСОБА_9 , при цьому винною послідовно, цілеспрямовано і повно виконані всі дії, як організатора вбивства на замовлення, направлені для досягнення своєї мети, але смерть потерпілої не настала внаслідок обставин, які від волі винної не залежали.
Враховані судом першої інстанції щире каяття, добровільне відшкодування шкоди, відсутність обставин, що обтяжують покарання є підставами для застосування положень ст.69-1 КК України.
Твердження в ухвалі суду апеляційної інстанції, що враховані судом першої інстанції молодий вік обвинуваченої, наявність на її утриманні малолітньої дитини, перебування в стані обмеженої осудності є обставинами, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, не можна вважати переконливим, позаяк ці дані і обставини існували до моменту вчинення злочину і самі по собі безпосередньо не впливають на ступінь суспільної небезпечності ні вчиненого злочину, ні особи винної.
Обставин, які б дійсно беззастережно вказували на істотне зниження ступеня суспільної небезпечності вчиненого ОСОБА_6 злочину, як того вимагає норма закону про кримінальну відповідальність при призначенні покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, ні вирок, ні ухвала не містять, а тому застосування ст.69 КК України є неправильним.
За наведених обставин доводи касаційної скарги прокурора про недотримання судом апеляційної інстанції положень ст.419 КПК України при залишенні апеляційної скарги прокурора на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 25 лютого 2015 року щодо ОСОБА_6 без задоволення слід визнати обґрунтованими і задовольнити касаційну скаргу.
При новому розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції необхідно усунути вказані в ухвалі порушення та постановити судове рішення, яке б відповідало матеріальному та процесуальному законам.
Керуючись ст.ст.433, 434, 436, 438 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу прокурора, яка брала участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 26 червня 2015 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді апеляційної інстанції.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ

5-878кМ16 У х в а л а
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду
цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 , засудженої ОСОБА_6 , її захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №5-878км16 за касаційною скаргою прокурора, яка брала участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції ОСОБА_8 на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 26 червня 2015 року щодо ОСОБА_6 .
Керуючись ст.ст.376, 433, 434, 436, 438 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу прокурора, яка брала участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 26 червня 2015 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді апеляційної інстанції.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали буде оголошено учасникам судового провадження 25 березня 2016 року об 11-й годині.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3