В И Р О К
іменем України
Справа № 126/222/16-к

Провадження № 1-кп/126/60/2016

"29" лютого 2016 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 громадянина України, українця, з неповною -середньою освітою, не працюючого, не одруженого, судимого 19.08.2011 року вироком Бершадського районного суду по ст. 185 ч.2 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на один рік шість місяців, постановою Бершадського районного суду Вінницької області від 04 травня 2012 року іспитовий строк замінено на два роки позбавлення волі, постановою Піщанського районного суду Вінницької області від 26.12.2013 року умовно-достроково звільнений з невідбутою частиною покарання 10 місяців 18 днів, у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В:
Суд визнав доведеним, що 07.12.2015 року біля 16 год. в АДРЕСА_1 ОСОБА_4 перебуваючи в будинку ОСОБА_5 , скориставшись відсутністю його уваги, з метою крадіжки грошей, викрав належну ОСОБА_5 банківську карту "ПриватБанк", яка знаходилася у поліпропіленовому пакеті в одній із кімнат будинку.

15.12.2015 року біля 09 год. ОСОБА_4 з банківського рахунку № НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 ,з банкомату в АДРЕСА_2 зняв кошти в сумі 500 грн., які таємно викрав.

Він же, маючи єдиний умисел на неодноразове викрадення чужого майна , 16.12.2015 року біля 01 год. з вищевказаного рахунку в банкоматі супермаркету "Люкс -маркет"в м. Бершадь по вул. Леніна,3 знову зняв кошти в сумі 500 грн, які в подальшому викрав. Таким чином ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1000 грн.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

20 січня 2016 року під час досудового слідства в даному кримінальному провадженні між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 було укладено угоду про примирення відповідно до вимог ч.1 ст.468 КПК України за умовами якої потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ч.2 ст.185 КК України, щодо узгодженого покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на один рік шість місяців. Та покладення на нього обов`язків, передбачених п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України. Крім цього підозрюваний ОСОБА_4 зобов"язується відшкодувати потерпілому ОСОБА_5 у місячний строк з моменту укладення угоди матеріальні збитки у сумі 1000 грн. Сторони дійшли згоди щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України, щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про примирення.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні пояснив, що вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Потерпілий ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просив затвердити укладену угоду про примирення від 20.01.2016 року та призначити узгоджене сторонами покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та просив угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладена сторонами угода про примирення є добровільною, з наданих суду матеріалів кримінального провадження, суд з`ясував, що скарги обвинувачений ОСОБА_4 під час кримінального провадження не подавав.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено у судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий ОСОБА_5 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене суд встановив, що вина обвинуваченого у інкримінованому йому складі злочину є доведеною та ніким не оспорюється, а тому за вчинений злочин обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про примирення.

Обставини, що пом"якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 20 січня 2016 року про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком один рік шість місяців.

На підставі ст. 76 ч.1 п.2, 3, 4 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов"язки :

1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально- виконавчої інспекції ;

2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) періодично з"являтися для реєстрації в кримінально- виконавчу інспекцію.

Речові докази: банківську карту для виплат "Приватбанк" № НОМЕР_2 , яка зберігається в кімнаті збереження речових доказів Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області - повернути ОСОБА_5 , як власнику.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Бершадський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1