печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 листопада 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 09.11.2016 року, -

В С Т А Н О В И В :
У листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, у порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність Генеральної прокуратури України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання 09.11.2016 р. заяви про кримінальне правопорушення та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування доводів та вимог скарги ОСОБА_3 посилається на те, що 09.11.2016 звернувся до Генеральної прокуратури України з заявою про кримінальне правопорушення по факту вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 , передбачене ч. 2 ст. 383 КК України. Однак, всупереч положенням ст. 214 КПК України, даних про те, що відомості за його заявою внесено до ЄРДР, не отримав, у зв`язку з чим просить внести відомості до ЄРДР за його заявою про кримінальне правопорушення від 09.11.2016

В судове засідання особа, яка подала скаргу не з`явилася, про місце і час розгляду скарги повідомлялася належним чином.

Представник Генеральної прокуратури України в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги за відсутності прокурора, на підставі наданих сторонами доказів.

Вивчивши скаргу, приходжу до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що 09.11.2016 ОСОБА_3 звернувся до Генеральної прокуратури України з заявою про кримінальне правопорушення по факту вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 , передбачене ч. 2 ст. 383 КК України.

В силу положень кримінального процесуального законодавства на учасників судового процесу покладається обов`язок щодо доведення правомірності своїх дій.

Разом з тим, представник прокуратури у судове засідання не з`явився, будь-яких доказів з приводу руху заяви ОСОБА_5 не надав.

Отже, приходжу до висновку про не доведення з боку Генеральної прокуратури України правомірності своїх дій.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення скарги ОСОБА_3 та зобов`язання службових осіб Генеральної прокуратури України розглянути заяву ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення по факту вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 , передбачене ч. 2 ст. 383 КК України.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 09.11.2016 року задовольнити частково.

Зобов`язати компетентних осіб Генеральної прокуратури України розглянути заяву ОСОБА_3 , яка зареєстрована 09.112016 року за № 18, у порядку передбаченому ст.214 КПК України.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1