621/569/14-к
іменем України
16 червня 2016 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області:
головуючий суддя ОСОБА_1
за участю: секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12
обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14
законного представника обвинуваченого ОСОБА_15
захисників ОСОБА_16 , ОСОБА_17
представника служби у справах дітей ОСОБА_18
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, розлученого, раніше судимого:
1) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 10.10.1991 року за ч. 3 ст. 140 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, із застосуванням ст. 46-1 КК України, з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;
2) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 26.03.1993 року за ч. 3 ст. 81, ч. 1 ст. 89 КК України, із застосуванням ст. ст. 42, 43 КК України, до виправних робіт на строк 1 рік 6 місяців, з утриманням 20% від заробітку;
3) вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.09.1997 року за ч. 2 ст. 140 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки з конфіскацією майна;
4) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 13.09.1999 року за ч. 2 ст. 140 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки з конфіскацією майна, звільнений за відбуттям строку покарання 11.08.2001 року;
5) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 24.10.2002 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, до позбавлення волі на строк 3 роки;
6) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 12.05.2006 року за ч. 1 ст. 162 КК України до обмеження волі на строк 1 рік;
7) вироком Харківського районного суду Харківської області від 14.04.2009 року за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 5 років;
8) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 05.11.2014 року за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнений з випробуванням на строк 2 роки;
у злочинах, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України;
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харків, громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , мешканця без реєстрації АДРЕСА_3 , учня 10 класу Васищевської ЗОШ І-ІІІ ступенів із заочною формою навчання, раніше судимого:
1) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 02.08.2012 року за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 185, із застосуванням ст. 70 КК України, до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. ст. 75, 104 КК України від призначеного покарання звільнений з випробуванням на строк 2 роки, ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 17.07.2014 року скасовано звільнення від покарання з випробуванням та постановлено направити його для відбування призначеного покарання,
у злочинах, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,
в с т а н о в и в:
1. 27 грудня 2013 року о 06:30 годині в с. Борова Зміївського району Харківської області на території садового товариства "Связист" ОСОБА_13 прийшов до двору належного ОСОБА_5 дачного будинку АДРЕСА_4 , де через вікно проник в будинок, звідки повторно таємно викрав:
1) мідну обмотку із саморобного зварювального апарату, загальною вагою 7 кг, вартістю 46 грн. за 1 кг брухту міді, на загальну суму 322 грн.;
2) електричний провід двожильний ПВС 2х2,5 мм, мідний в ізоляції, загальною довжиною 10 м, вартістю 4,1 грн. за 1 м, на загальну суму 41 грн.;
3) електричний провід двожильний ШВВП 2х1,5 мм, мідний в ізоляції, загальною довжиною 25 м, вартістю 3,0 грн. за 1 м, на загальну суму 75 грн.,
чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 398 грн.
Зазначеними діями ОСОБА_13 вчинив повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, тобто злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.
2. 27 грудня 2013 року о 07:00 годині в с. Борова Зміївського району Харківської області на території садового товариства "Связист" ОСОБА_13 прийшов до двору належного ОСОБА_6 дачного будинку АДРЕСА_5 , де через вікно проник в будинок, звідки повторно таємно викрав:
1) електричний провід двожильний АВВГ, 2х10 мм, мідний в ізоляції, загальною довжиною 50 м, вартістю 10 грн. за 1 м, на загальну суму 500 грн.;
2) електричний провід двожильний ШВВП, 2х2,5 мм, мідний в ізоляції, довжиною 45 м, вартістю 6 грн. за 1 м, на загальну суму 270 грн.;
3) 10 вимикачів одинарних імпортного виробництва, вартістю по 7 грн., на загальну суму 70 грн.;
4) 8 шт. розеток одинарних імпортного виробництва, під євро-вилку, вартістю по 6 грн., на загальну суму 48 грн.;
5) упаковку цвяхів калевих оцинкованих на 7 мм, вагою 1 кг, вартістю 35 грн.;
6) упаковку цвяхів калевих оцинкованих на 70 мм, вагою 1 кг, вартістю 20 грн.;
7) упаковку цвяхів калевих оцинкованих на 100 мм, вагою 1 кг, вартістю 20 грн.;
8) викрутку вітчизняного виробництва хрестоподібну, з пластиковою ручкою, вартістю 12 грн.;
9) викрутку вітчизняного виробництва плоску, товщиною 2 мм, з пластиковою ручкою, вартістю 6 грн.;
10) викрутку вітчизняного виробництва плоску, товщиною 4 мм, з пластмасовою ручкою, вартістю 8 грн.;
11) плоскогубці вітчизняного виробництва, з пластиковими ручками, вартістю 10 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 999 грн.
Зазначеними діями ОСОБА_13 вчинив повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, тобто злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.
3. 27 грудня 2013 року о 08:00 годині в с. Борова Зміївського району Харківської області на території садового товариства "Связист" ОСОБА_13 прийшов до двору належного ОСОБА_19 дачного будинку АДРЕСА_6 , де через вікно проник в будинок, звідки повторно таємно викрав:
1) електричний провід двожильний АВВГ, 2х10 мм, мідний в ізоляції, довжиною 20 м, вартістю 10 грн. за 1 м, на загальну суму 200 грн.;
2) електричний провід двожильний ШВВП, 2х2,5 мм, мідний в ізоляції, довжиною 85 м, вартістю 6 грн. за 1 м, на загальну суму 510 грн.;
3) грошові кошти в сумі 120 грн,
чим спричинив потерпілому ОСОБА_19 майнову шкоду на загальну суму 830 гривень.
Зазначеними діями ОСОБА_13 вчинив повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, тобто злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.
4. В кінці квітня 2014 року в денний час поблизу с. Борова Зміївського району Харківської області на території садового товариства "Вікторія" ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , за пропозицією останнього, діючи за попередньою змовою групою осіб, прийшли на територію належної ОСОБА_8 дачної ділянки АДРЕСА_7 , звідки повторно таємно викрали:
1) 10 шт. металевих труб, діаметром 60 мм, довжиною по 180 см, б/в, вартістю по 45,36 грн., на суму 453,6 грн.;
2) металеву трубу, діаметром 110 мм, довжиною 170 см, б/в, вартістю 55,59 грн.,
чим спричинили потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 509 грн. 19 коп.
Зазначеними діями ОСОБА_13 і ОСОБА_14 вчинили, за попередньою змовою групою осіб, повторне таємне викрадення чужого майна, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
5. В ніч на 07 травня 2014 року поблизу с. Аксютівка Зміївського району Харківської області на території садового товариства "Вєра" ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , за пропозицією останнього, діючи за попередньою змовою групою осіб, прийшли до двору належного ОСОБА_9 дачного будинку АДРЕСА_8 , де через вікно проникли в будинок, звідки повторно таємно викрали:
1) електрокавоварку ТМ «Маmmonlex MM-170», б/в, не оцінену;
2) електродриль ТМ «Stern ID-13B», б/в, вартістю 316 грн.;
3) 2 шт. електрообігрівачів настільних ТМ "Міраж", б/в, вартістю по 77 грн., на суму 154 грн.;
4) електросамовар металевий, ємністю 3 л, б/в, вартістю 200 грн.;
5) 50 м електричного проводу в ізоляції ПВС 2х2,5 мм, б/в, вартістю 4,69 грн. за 1 м, на суму 234,5 грн.;
6) 12 м електричного проводу в ізоляції ПВС 2х2,5 мм, б/в, вартістю 4,69 грн., на суму 56,28 грн.;
7) 30 м електричного проводу в ізоляції ПВС 2х2,5 кв. мм, б/в, вартістю 4,69 грн. за 1 м, на суму 140,7 грн.;
8) пательню чавунну, діаметром 30 см, б/в, вартістю 28 грн.;
9) простирадла бавовняні, розміром 1,5х1,0 м, б/в, у кількості 3 шт., вартістю по 12 грн., на суму 36 грн.;
10) алюмінієву каструлю, ємністю 3 л, б/в, вартістю 24 грн.;
11) алюмінієву каструлю, ємністю 2 л, б/в, вартістю 19 грн.;
12) 12 шт. виделок із нержавіючої сталі, б/в, вартістю по 1,5 грн, на суму 18 грн.;
13) 12 шт. ложок із нержавіючої сталі, б/в, вартістю по 2 грн., на суму 24 грн.;
14) 2 шт. секаторів вітчизняного виробництва, довжиною по 20 см, б/в, вартістю по 47 грн., на суму 94 грн.;
15) 6 шт. керамічних чашок вітчизняного виробництва, б/в, вартістю по 4 грн., на суму 24 грн., чим спричинили потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 1364 грн. 48 коп.
Зазначеними діями ОСОБА_13 і ОСОБА_14 вчинили, за попередньою змовою групою осіб, повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, тобто злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.
6. 30 травня 2014 року о 01:00 годині в с. Борова Зміївського району Харківської області ОСОБА_13 , достовірно знаючи про те, що ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є неповнолітнім, використовуючи свій авторитет дорослого, шляхом умовлянь, умисно схилив ОСОБА_14 до участі у вчиненні крадіжки. Після чого, ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , діючи за попередньою змовою групою осіб, прийшли до двору належного ОСОБА_11 домоволодіння АДРЕСА_9 , звідки повторно таємно викрали:
1) радіоприймач ТМ "Кіра", б/в, вартістю 40 грн.;
2) електричний провід одножильний ШВВП 1х4 мм, мідний в ізоляції, загальною довжиною 20 м, б/в, вартістю 1,64 грн. за 1 м, на суму 32,80 грн.;
3) алюмінієву каструлю ємністю 10 л, б/в, вартістю 73,00 грн.;
4) алюмінієву каструлю, ємністю 15 л, б/в, вартістю 117,00 грн.;
5) трансформатор сухий з епоксидною ізоляцією, 100-2500 кВ, б/в, не оцінений;
6) металеву трубу діаметром 2 дюйма (куток 5х5 см), товщина металу 5 мм, в кількості 25 шт., б/в, не оцінену, чим спричинили потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 262 грн. 80 коп.
Зазначеними діями ОСОБА_13 і ОСОБА_14 вчинили, за попередньою змовою групою осіб, повторне таємне викрадення чужого майна, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
Крім того, ОСОБА_13 вчинив втягнення неповнолітнього в злочинну діяльність, тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 304 КК України.
7) В ніч на 01 червня 2014 року в с. Борова Зміївського району Харківської області, ОСОБА_13 достовірно знаючи про те, що ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є неповнолітнім, використовуючи свій авторитет дорослого, шляхом умовлянь, умисно схилив ОСОБА_14 до участі у вчиненні крадіжки. Після чого, ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , діючи за попередньою змовою групою осіб, прийшли до двору належного ОСОБА_10 домоволодіння АДРЕСА_10 , де через незачинені двері проникли в приміщення сараю, звідки повторно таємно викрали:
1) бензопилу ТМ "Кедр", китайського виробництва, б/в, вартістю 672 грн.;
2) електричний провід трижильний ШВВП 3х4 мм, мідний в ізоляції, із металу (нержавіюча сталь), довжиною 10 м, б/в, вартістю 8,00 грн. за 1 м, на суму 80 грн.,
чим спричинили потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 752 грн.
Зазначеними діями ОСОБА_13 і ОСОБА_14 вчинили, за попередньою змовою групою осіб, повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення, тобто злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.
Крім того, ОСОБА_13 вчинив втягнення неповнолітнього в злочинну діяльність, тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 304 КК України.
8. 30 червня 2014 року близько 20:00 години в с. Борова Зміївського району Харківської області ОСОБА_14 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем проживання ОСОБА_12 у будинку АДРЕСА_11 , де завдав не менше двох ударів правим кулаком в обличчя ліворуч ОСОБА_12 , спричинивши йому легкі тілесні ушкодження у вигляді садна в лівій щічній області, після чого повторно відкрито викрав:
1) ноутбук ТМ "Аsus К-53 sх 865 D", б/в, вартістю 2999 грн.;
2) модем СДМА "Wetelecom wm-d 200", б/в, вартістю 339 грн.;
3) стартовий пакет "Мобільний старт УТЕЛ", б/в, вартістю 30 грн.,
чим заподіяв потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 3368 грн.
Зазначеними діями ОСОБА_14 вчинив повторне відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.
Вина ОСОБА_13 і ОСОБА_14 у вчиненні злочинів за вказаних обставин підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами, які є належними, допустимими та достовірними, і в сукупності та взаємозв`язку є достатніми для ухвалення обвинувального вироку:
Так, під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_13 заперечував свою вину у вчиненні крадіжок 27.12.2013 року із трьох дачних будинків на території садового товариства "Связист" і показав, що оговорив себе під час досудового розслідування під впливом психологічного насильства з боку працівників міліції.
Водночас, ОСОБА_13 не заперечував своєї участі у слідчому експерименті 17.02.2014 року, під час якого він на території садового товариства "Связист" показав про вчинення крадіжок 27.12.2013 року із дачних будинків за вказаних обставин: проникнення через вікно другого поверху до дачного будинку АДРЕСА_4 , де розібрав саморобний зварювальний апарат та викрав мідну обмотку, вагою близько 7 кг, а також двожильні електричні проводи, мідні, в ізоляції, довжиною 10 м і 25 м; проникнення через вікно до дачного будинку АДРЕСА_5 , звідки викрав електричні проводи довжиною 50 м та 45 м, 10 шт. вимикачів, 8 шт. розеток, три упаковки цвяхів різних, три викрутки, плоскогубці; проникнення через вікно до дачного будинку АДРЕСА_6 , звідки викрав електричний провід довжиною 85 м, грошові кошти в сумі 50 грн. із гаманця, що знаходився в серванті, та близько 80 грн. із скарбнички, яку він розбив. (т. 6 а. с. 108-118).
Відомості, повідомлені ОСОБА_13 під час слідчого експерименту щодо обсягу викраденого, узгоджуються з відомостями протоколу огляду місця події від 14.02.2014 року, під час якого за місцем проживання ОСОБА_13 по АДРЕСА_1 , в приміщенні сараю, були виявлені та вилучені: провід двожильний ШВВП 2х1,5 мм, без ізоляції, довжиною 6 м; провід двожильний ШВВП 2х2,5 мм, без ізоляції, довжиною 5 м; провід двожильний ШВВП 2х2,5 мм, без ізоляції, довжиною 10 м. Присутній під час слідчої дії ОСОБА_13 пояснив, що вилучені у нього електропроводи залишилися з тих, що були ним викрадені 27.12.2013 року з трьох дачних будинків в садовому товаристві "Связист". (т. 6 а. с. 92-95).
Свідки ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які були понятими під час зазначених слідчих дій, в судовому засіданні підтвердили факт участі у даних слідчих діях, під час яких вони були очевидцями того, як ОСОБА_13 добровільно давав показання про зазначені вище обставини кримінального провадження.
Крім того, факт проведення слідчого експерименту підтверджується показаннями обвинуваченого ОСОБА_13 , який в судовому засіданні показав, що під час проведення слідчої дії була присутня дружина померлого потерпілого ОСОБА_19 . ОСОБА_7 , яка найбільш активно висловлювала до нього претензії щодо викраденого майна.
Даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.12.2013 року підтверджується, що в період 26-27 грудня 2013 року з дачного будинку АДРЕСА_4 було таємно викрадено належне ОСОБА_5 майно: мідний провід перерізом 2 кв.мм, довжиною 10 м; мідний провід перерізом 1,5 кв.мм, довжиною 25 м, розібрано зварювальний апарат. (т. 9 а. с. 27).
Потерпіла ОСОБА_5 під час судового розгляду показала про обставини, за яких вона виявила крадіжку майна зі свого дачного будинку АДРЕСА_4 , надала опис майна, яке було у неї викрадено, а також повідомила про обставини огляду місця події в її дачному будинку.
З її показаннями в цілому узгоджуються і зазначені вище показання обвинуваченого ОСОБА_13 під час слідчого експерименту, а також дані протоколу огляду місця події від 27.12.2013 року, під час якого зафіксовано обстановку дачного будинку АДРЕСА_4 ; виявлено: металевий каркас зварювального апарату в розібраному стані, на якому відсутні трансформаторні катушки; виявлено каркас від електричного подовжувача, перетин проводу 1,5 кв.мм; виявлена розібрана картина (рамка, скло, картка). З місця огляду вилучено скло 202х267х2 мм, на якому, згідно висновку судової дактилоскопічної експертизи №18 від 21.02.2014 року (вартістю 391 грн. 20 коп.), є слід пальця руки розмірами 22х15 мм, залишений безіменним пальцем правої руки ОСОБА_13 (т. 6 а. с. 41-45, 48-57, т. 9 а. с. 46, 47).
Даними протоколу пред`явлення речей для впізнання від 18.02.2014 року підтверджується, що ОСОБА_22 впізнала, як належний їй, провід двожильний ШВВП 2х1,5 мм, без ізоляції, довжиною 6 м, що був викрадений із її дачного будинку, а 14.02.2014 року був вилучений за місцем проживання ОСОБА_13 . Зазначений провід був визнаний речовим доказом та переданий потерпілій на зберігання. (т. 6 а. с. 58-60, 89-90, 120).
Потерпіла ОСОБА_22 підтвердила факт впізнання та отримання на зберігання вказаного проводу. Водночас, з її показань слідує, що на час судового розгляду вона втратила інтерес до обставин кримінального провадження і не може впевнено повідомити про ознаки, за якими вона здійснила впізнання.
Вилучене з місця огляду скло 202х267х2 мм було визнано речовим доказом та передано на зберігання до камери схову речових доказів Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області, квитанція №24. (т. 6 а. с. 86-88). Для дослідження в судовому засіданні, а також для проведення повторної дактилоскопічної експертизи, зазначений речовий доказ стороною обвинувачення не надано.
Вартість майна, викраденого обвинуваченим ОСОБА_13 у потерпілої ОСОБА_22 , складає 398 грн., що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи №12 від 12.02.2014 року. (т. 9 а. с. 48).
Потерпілий ОСОБА_6 , який є власником дачного будинку АДРЕСА_5 під час судового розгляду скористався своїм правом відмовитися давати показання. Водночас, потерпілий не надав будь-якого спростування досліджених в судовому засіданні доказів, якими підтверджується вина ОСОБА_13 у крадіжці майна із вказаного дачного будинку.
Так, даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.02.2014 року підтверджується, що в період 26-27 грудня 2013 року з дачного будинку АДРЕСА_5 було таємно викрадено належне ОСОБА_6 майно: бухта мідного проводу довжиною 50 м; чотири відрізки по 10 м мідного проводу; електровимикачі в кількості 10 шт; розетки в кількості 8 шт. (т. 9 а. с. 30).
Як зазначено вище, під час слідчого експерименту 17.02.2014 року ОСОБА_13 дав показання про спосіб проникнення до дачного будинку та навів перелік викраденого майна.
З цими показаннями узгоджуються відомості протоколу огляду місця події від 04.02.2014 року, під час якого зафіксовано обстановку дачного будинку АДРЕСА_5 ; виявлено біля вікна коридору та вилучено скло 570х360х2 мм, на якому, згідно висновку судової дактилоскопічної експертизи №19 від 21.02.2014 року (вартістю 391 грн. 20 коп.), сліди пальців рук відсутні. (т. 6 а. с. 69-72, 78-85).
Вилучене з місця огляду скло 570х360х2 мм було визнано речовим доказом та передано на зберігання до камери схову речових доказів Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області, квитанція №24. (т. 6 а. с. 86-88).
Даними протоколу пред`явлення речей для впізнання від 17.02.2014 року підтверджується, що потерпілий ОСОБА_6 впізнав, як належний йому, провід двожильний ШВВП 2х2,5 мм, без ізоляції, довжиною 10 м, який був викрадений із його дачного будинку, а в подальшому вилучений за місцем проживання ОСОБА_13 . Зазначений провід визнаний речовим доказом та переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 (т. 6 а. с. 58-60, 89-91).
Вартість майна, викраденого обвинуваченим ОСОБА_13 у потерпілого ОСОБА_6 , складає 999 грн., що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи №12 від 12.02.2014 року. (т. 9 а. с. 48).
Даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.02.2014 року підтверджується, що в ніч з 26 на 27 грудня 2013 року з дачного будинку АДРЕСА_6 було таємно викрадено належне ОСОБА_19 майно: електричний кабель ШВВП 2х2,5, довжиною 85 м; електричний кабель АВВГ 2х10 мм, довжиною 20 м; гроші в сумі 120 грн. (т. 9 а. с. 32).
Потерпілий ОСОБА_19 під час судового розгляду показав про обставини, за яких він виявив крадіжку вказаного вище майна зі свого дачного будинку АДРЕСА_6 , надав опис майна, яке було у нього викрадено.
Також, потерпілий показав про обставини слідчого експерименту, під час якого ОСОБА_13 розповів про спосіб проникнення до будинку, вказав де яке майно знаходилося до викрадення, а також про обставини пред`явлення йому для впізнання фрагменту викраденого у нього проводу.
З показаннями потерпілого в цілому узгоджуються і зазначені вище показання обвинуваченого ОСОБА_13 під час слідчого експерименту, а також дані протоколу огляду місця події від 04.02.2014 року, під час якого зафіксовано обстановку дачного будинку АДРЕСА_6 , та виявлено перевернуті і розкидані речі, розбиту скарбничку. (т. 6 а. с. 61-65).
ІНФОРМАЦІЯ_3 потерпілий ОСОБА_19 помер. Залучена до участі у справі в якості потерпілої ОСОБА_7 в судовому засіданні відмовилася давати будь-які показання та просила брати до уваги всі показання, що були надані за життя її чоловіком ОСОБА_19 .
Даними протоколу пред`явлення речей для впізнання від 16.02.2014 року підтверджується, що ОСОБА_19 впізнав як належний йому провід двожильний ШВВП 2х2,5 мм, без ізоляції, довжиною 5 м, що був викрадений із його дачного будинку. Зазначений провід був визнаний речовим доказом і переданий на зберігання потерпілому. (т. 6 а. с. 66-68, 89-90, 122).
Вартість електричних проводів, викрадених обвинуваченим ОСОБА_13 у потерпілого ОСОБА_19 , складає 710 грн., що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи №12 від 12.02.2014 року. (т. 9 а. с. 48).
За обвинуваченням у вчиненні крадіжки з території дачної ділянки № НОМЕР_1 в садовому товаристві "Вікторія" обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_14 себе винними не визнали, стверджували, що оговорили себе на досудовому розслідуванні під впливом психічного насильства з боку працівників міліції.
Даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.04.2014 року підтверджується, що в період з кінця березня по 24 квітня 2014 року з дачної ділянки АДРЕСА_7 було таємно викрадено належне ОСОБА_8 майно: 10 труб діаметром 60 мм, довжиною по 180 см; 1 труба діаметром 110 мм, довжиною 180 см, з яких була споруджена шпалера для виногардної лози. (т. 9 а. с. 35).
Потерпілий ОСОБА_8 під час судового розгляду показав про обставини, за яких у квітні 2014 року він виявив, що з території його дачної ділянки АДРЕСА_7 були вирвані та викрадені десять металевих труб, діаметром 60 мм і одна труба 110 мм., які йому не були повернуті.
Тому він пред`явив до обвинувачених цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 509 грн. 19 коп. (т. 4 а. с. 81, 82).
Показання потерпілого підтверджуються даними протоколу огляду місця події від 27.04.2014 року, під час якого: зафіксована обстановка на території належної ОСОБА_8 дачної ділянки АДРЕСА_7 ; виявлено сліди у вигляді ям у землі, у двох з яких наявні залишки металевої труби діаметром 60 мм; виявлено ділянку зрихленого ґрунту, де зі слів потерпілого знаходилась труба діаметром 110 мм. (т. 4 а. с. 12-14).
Вартість майна, викраденого обвинуваченими ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у потерпілого ОСОБА_8 , складає 509,19 грн., що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи №47 від 24.06.2014 року. (т. 9 а. с. 49-50).
За обвинуваченням у вчиненні крадіжки з дачного будинку АДРЕСА_8 обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_14 себе винними не визнали, стверджували, що оговорили себе на досудовому розслідуванні під впливом психічного насильства з боку працівників міліції.
Даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.05.2014 року підтверджується, що в ніч на 07.05.2014 року з дачного будинку АДРЕСА_8 було таємно викрадено належне ОСОБА_9 майно. (т. 9 а. с. 51).
Потерпіла ОСОБА_9 показала про обставини, за яких 07 травня 2014 року вона дізналася по телефону від сусідки, що вибите вікно її дачного будинку АДРЕСА_8 . Коли вона з чоловіком приїхали на дачу, то виявили, що було вибите вікно з решіткою та викрадене майно, перелік якого наведено вище.
Під час її спілкування з обвинуваченим ОСОБА_14 , той визнавав, що разом з ОСОБА_13 вчинив крадіжку з її дачного будинку та розповів, що самовар вони продали за 30 грн., дриль забрав ОСОБА_13 , куди ділися чашки, вилки, ложки він не знає.
Обвинувачений ОСОБА_14 в судовому засіданні підтвердив показання потерпілої щодо спілкування з ним про обставини крадіжки, однак зазначив, що говорив так через працівників міліції.
З показаннями потерпілої ОСОБА_9 узгоджуються дані протоколу огляду місця події від 07.05.2014 року, під час якого: зафіксована обстановка на території належного ОСОБА_9 дачного будинку АДРЕСА_8 ; виявлено два сліди пальців рук на полімерній ємності; вилучено з місця огляду пошкоджене скло, два відрізки зі слідами пальців рук. (т. 4 а. с. 15-16).
Згідно висновку судової дактилоскопічної експертизи №38 від 27.06.2014 року слід пальця руки, вилучений в дачному будинку ОСОБА_9 залишений не ОСОБА_13 (т. 9 а. с. 121-128).
Вартість майна, викраденого обвинуваченими ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у потерпілої ОСОБА_9 , складає 1364,48 грн., що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи №47 від 24.06.2014 року. (т. 9 а. с. 49-50).
Згідно протоколу огляду місця події від 17.06.2014 року, у дворі будинку АДРЕСА_12 , за місцем проживання ОСОБА_23 , було виявлено та вилучено, крім іншого, 30 м електричного проводу 2х2,5 мм та алюмінієву каструлю ємністю 3 л. (т. 6 а. с. 35-40).
Також, під час огляду місця події 17.06.2014 року в приміщенні Борівської сільської ради Зміївського району у ОСОБА_13 було вилучено, крім іншого, простирадла білого кольору з написом "УЗ" в кількості 3 шт. Під час цієї слідчої дії ОСОБА_13 пояснив, що приніс зазначені речі, щоб віддати їх працівникам міліції; у травні 2014 року він викрав простирадла білого кольору з написом "УЗ" в кількості 3 шт. з дачного будинку в садовому товаристві поблизу с. Аксютівка. (т. 6 а. с. 31-34).
З протоколу пред`явлення речей для впізнання від 20.06.2014 року вбачається, що потерпіла ОСОБА_9 впізнала належне їй майно, яке було у неї викрадено: простирадла білого кольору з написом "УЗ" в кількості 3 шт.; 30 м електричного проводу ПВС двожильного 2х2,5 мм, без ізоляції, у непридатному для використання стані; алюмінієву каструлю, ємністю 3 л, які були визнані речовими доказами передані їй на зберігання. (т. 6, а. с. 27-28, 123, т. 9 а. с. 44-45).
Під час судового розгляду потерпіла ОСОБА_9 частково підтвердила відомості, зазначені у протоколі пред`явлення речей для впізнання. Так, вона не підтвердила належність їй простирадл, а також висловила сумніви щодо належності їй каструлі, які у неї зберігаються та вона може їх повернути. Що стосується проводу, то він був їй пред`явлений без ізоляції, обпалений, тому вона мала труднощі в його впізнанні і відразу віддала його дільничному.
За обвинуваченням у вчиненні крадіжки з двору будинку АДРЕСА_9 обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_14 себе винними визнали частково.
Обвинувачений ОСОБА_13 показав, що з двору будинку ОСОБА_11 вони з ОСОБА_14 таємно викрали радіоприймач «Кіра», трансформатор і близько 1,5 м проводу. Іншого майна вони не викрадали.
Підтвердив, що був ініціатором та схилив ОСОБА_14 до вчинення крадіжки. Водночас заперечував, що знав про неповнолітній вік ОСОБА_14 , тому заперечував свою вину у втягненні неповнолітнього у злочинну діяльність.
Обвинувачений ОСОБА_14 показав, що 30.05.2014 року з двору будинку ОСОБА_11 він разом з ОСОБА_13 , за пропозицією останнього, викрали радіоприймач, трансформатор, відрізок електропроводу близько 5-7 м.
Потерпіла ОСОБА_11 під час судового розгляду відмовилася давати показання про обставини кримінального провадження, а також подала заяву про розгляд справи за її відсутністю. (т. 4 а. с. 32, т. 6 а. с. 9).
Разом з тим, потерпіла не надала будь-якого спростування досліджених в судовому засіданні доказів, якими підтверджується вина ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у крадіжці майна з двору її будинку. Крім того, під час судового засідання ОСОБА_11 висловила критичні зауваження щодо показань ОСОБА_13 , у яких він заперечував, що вчиняв крадіжки.
Даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.06.2014 року підтверджується, що з домоволодіння потерпілої ОСОБА_11 в період часу з 28.05.2014 року по 30.05.2014 року було викрадено радіо "Кіра", дріт мідний 20 м, каструля алюмінієва на 10 л, трансформатор. (т. 9 а. с. 39).
Даними протоколу огляду місця події від 17.06.2014 року підтверджується обстановка на території належного ОСОБА_11 домоволодіння АДРЕСА_9 . (т. 6 а. с. 23-26).
З протоколу огляду місця події від 17.06.2014 року вбачається, що у дворі будинку АДРЕСА_12 , за місцем проживання ОСОБА_23 , було виявлено та вилучено, серед іншого, деталі до трансформатору, 20 м електричного проводу 1х4 мм без ізоляції. (т. 6 а. с. 35-40).
За відомостями, що містяться у протоколі огляду місця події від 17.06.2014 року, в приміщенні Борівської сільської ради Зміївського району у ОСОБА_13 було вилучено радіоприймач "Кіра" КВ 308, в корпусі чорного кольору, без батареї у справному стані. Як пояснив ОСОБА_13 , від добровільно видав радіоприймач, який у травні 2014 року викрав з двору будинку в с. Борова. (т. 6 а. с. 31-34).
Даними протоколу пред`явлення речей для впізнання від 20.06.2014 року підтверджується, що потерпіла ОСОБА_11 впізнала належне їй майно, яке було у неї викрадено: деталі трансформатору; 20 м електричного проводу 1х4 мм без ізоляції в мотку; радіо "Кіра" КВ 308, в корпусі чорного кольору, без батареї, у справному стані, які були визнані речовими доказами та передані на зберігання потерпілій. (т. 6, а. с. 29-30, 119, т. 9 а. с. 44-45).
Під час судового засідання потерпіла підтвердила факт складання нею розписки про прийняття на зберігання зазначених у ній речей, однак фактично деталі трансформатора працівники міліції їй не передали, а обіцяли привезти пізніше.
Вартість майна, викраденого обвинуваченими ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у потерпілої ОСОБА_11 , складає 262,80 грн., що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи №47 від 24.06.2014 року. (т. 9 а. с. 49-50).
За обвинуваченням у вчиненні крадіжки з сараю домоволодіння АДРЕСА_10 обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_14 себе винними не визнали, стверджували, що оговорили себе на досудовому розслідуванні під впливом психічного насильства з боку працівників міліції.
Потерпілий ОСОБА_10 відмовився давати показання про обставини кримінального провадження. Подав заяву про судовий розгляд справи за його відсутністю та про відсутність претензій до обвинувачених (т. 4 а. с. 137).
Водночас, потерпілий не надав будь-якого спростування досліджених в судовому засіданні доказів, якими підтверджується вина ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у крадіжці майна із сараю його домоволодіння.
Даними протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 08.06.2014 року підтверджується, що в період часу з 23.05.2014 року по 01.06.2014 року з літньої кухні домоволодіння ОСОБА_10 , за адресою АДРЕСА_10 , було вчинено крадіжку бензопили "Кедр" та трижильного мідного електродроту, перетином 4 кв.мм, довжиною 10 м. (т. 9 а. с. 42)
Відомостями, що містяться у протоколі огляду місця події від 08.06.2014 року, підтверджується обстановка на території належного ОСОБА_10 домоволодіння АДРЕСА_10 , в тому числі в сараї, з якого було викрадене майно потерпілого. (т. 4 а. с. 17-19).
Згідно протоколу огляду місця події від 17.06.2014 року, у дворі будинку АДРЕСА_12 , за місцем проживання ОСОБА_23 , було виявлено та вилучено, серед іншого, 10 м електричного проводу 3х4 мм. (т. 6 а. с. 35-40).
Зазначений електричний провід, який був вилучений в домоволодінні у ОСОБА_23 , 17.06.2014 року під час пред`явлення речей для впізнання був впізнаний потерпілим ОСОБА_24 як належний йому, що був викрадений із сараю його домоволодіння. Вказаний електричний провід був визнаний речовим доказом та переданий на зберігання потерпілому. (т. 4 а. с. 20-22, т. 6 а. с. 121, т. 9 а. с. 44-45).
Вартість майна, викраденого обвинуваченими ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у потерпілого ОСОБА_24 , складає 752 грн., що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи №47 від 24.06.2014 року. (т. 9 а. с. 49-50).
Показаннями свідка ОСОБА_23 , у домоволодінні якого 17.06.2014 року було виявлено та вилучено предмети, які в подальшому були впізнані потерпілими ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 як такі, що були у них викрадені, підтверджується, що протягом квітня-травня 2014 року ОСОБА_13 та ОСОБА_14 як окремо один від одного, так і разом, неодноразово приносили до нього металеві вироби, в тому числі і ті, що були у нього вилучені, опис яких відповідає опису майна із переліку, викраденого у потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 . Точний перелік він надати не має можливості, оскільки речей було багато, і вони не збереглися у нього на час огляду 17.06.2014 року.
За обвинуваченням у відкритому викраденні майна ОСОБА_12 обвинувачений ОСОБА_14 свою вину не визнав та показав, що потерпілий його оговорив, а він, під час досудового розслідування визнав себе винним внаслідок психічного і фізичного насильства з боку працівників міліції.
Водночас, обвинувачений ОСОБА_14 не заперечував, що 30.06.2014 року приходив додому до ОСОБА_12 .
Потерпілий ОСОБА_12 показав, що він мешкає один в буд. АДРЕСА_11 . 30.06.2014 року, близько 20 години до нього прийшов малознайомий ОСОБА_14 та перебував у нього близько 30 хвилин. Спочатку вони нормально спілкувалися. У нього був бутиль вина, з якого ОСОБА_14 випив одну чашку. Потім ОСОБА_14 почав вимагати від нього документи на ноутбук «Аsus» та завдав йому ударів кулаками в область потилиці та лівої щоки. Після цього ОСОБА_14 забрав ноутбук з модемом та стартовим пакетом і бутиль вина, та пішов з будинку.
Викрадений ноутбук йому не повернутий, тому він заявив цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 6300 грн. (т. 4 а. с. 138).
З показаннями потерпілого ОСОБА_12 узгоджуються дані протоколу огляду місця події від 07.07.2014 року, під час якого за місцем проживання ОСОБА_14 в АДРЕСА_3 , з участю потерпілого ОСОБА_12 , було виявлено та вилучено бутиль, ємністю 10 л та господарську сумку синього кольору, які були визнані речовими доказами та передані на зберігання потерпілому ОСОБА_12 . Під час огляду ОСОБА_12 пояснив, що ці предмети належать йому, а ОСОБА_15 пояснила, що ці предмети 03.07.2014 року приніс додому її син ОСОБА_14 (т. 6 а. с. 100-103, 104-105).
Свідок ОСОБА_25 показав, що його знайомий ОСОБА_14 приходив до нього у нетверезому стані, мав при собі ноутбук вишневого кольору, при вмиканні якого на екрані було фото ОСОБА_12 .
Обстановка в домоволодінні АДРЕСА_11 підтверджується даними протоколу огляду місця події від 04.07.2014 року. (т. 6 а. с. 96-98).
Висновком судово-медичної експертизи №124-Зм/14 від 09.07.2014 року підтверджується, що у потерпілого ОСОБА_12 мали місце: садно в лівій щічній області. Вказане тілесне ушкодження утворилося в результаті тертя-ковзання, індивідуальні особливості якого своїй травмуючій поверхні не відобразилися, і могло бути отримане 30.06.2014 року за вказаних вище обставин. По ступеню тяжкості це легке тілесне ушкодження. (т. 6 а. с. 106).
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №51 від 09.07.2014 року, вартість відкрито викрадених обвинуваченим ОСОБА_14 у потерпілого ОСОБА_12 ноутбуку ТМ "Аsus К-53 sх 865 D", модему СДМА "Wetelecom wm-d 200", б/в, стартового пакету "Мобільний старт УТЕЛ", б/в, дорівнює 3368 грн. (т. 6 а. с. 107).
Оцінивши зазначені вище, досліджені в судовому засіданні докази, які є належними, допустимими та достовірними, і в сукупності та взаємозв`язку є достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов наступного висновку:
ОСОБА_13 в межах пред`явленого обвинувачення винен:
- у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло та інше приміщення, і його дії належить кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України;
- у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, і його дії належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України;
- у втягненні неповнолітнього в злочинну діяльність, і його дії належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 304 КК України;
ОСОБА_14 в межах пред`явленого обвинувачення винен:
- у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, і його дії належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України;
- у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло та інше приміщення, і його дії належить кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України;
- у відкритому викраденні чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, і його дії належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України.
Під час судового розгляду не підтверджена загальна вартість викраденого у ОСОБА_9 майна в розмірі 1368,48 грн., як зазначено в обвинувальному акті від 20.10.2014 року, а правильною слід вважати вартість 1364,48 грн., як зазначено у висновку судово-товарознавчої експертизи, який не спростований іншими доказами.
Крім того, в обвинувальному акті зазначено, що у потерпілої ОСОБА_9 було викрадено простирадла з написом «УЗ», проти чого заперечувала сама потерпіла, яка стверджувала, що простирадла в неї були дійсно викрадені, але з іншим маркуванням.
Таким чином, доведеною є вина ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у вчиненні крадіжки трьох простирадл, на яких відсутній напис «УЗ», а також у завданні потерпілій майнової шкоди на загальну суму 1364,48 грн.
Суд критично оцінив доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_13 не міг вчиняти крадіжки 27.12.2013 року, оскільки протягом 20-30 грудня 2013 року він займався незаконною рубкою та продажем ялинок, а 28.12.2013 року був затриманий та притягнутий до адміністративної відповідальності.
Зазначені доводи спростовуються вказаними вище показаннями про обставини крадіжок 27.12.2013 року самого обвинуваченого ОСОБА_13 як під час слідчого експерименту, так і під час вилучення у нього речових доказів, а також під час судового розгляду, де ОСОБА_13 давав показання, що дійсно під час досудового розслідування визнавав свою вину у вчиненні крадіжок за вказаних обставин.
Суд оцінив ці показання обвинуваченого як правдиві, оскільки будь-яких об`єктивних відомостей про те, що ОСОБА_13 під час проведення зазначених слідчих дій знаходився під впливом психічного або фізичного насильства з боку працівників міліції у кримінальному провадженні не добуто.
Факт притягнення ОСОБА_13 до адміністративної відповідальності 28.12.2013 року не спростовує доказів вчинення ОСОБА_13 крадіжок 27.12.2013 року.
Не впливають на висновки суду щодо винуватості ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у вчиненні вказаних злочинів і та обставина, що стороною обвинувачення не було забезпечено можливості дослідити під час судового розгляду у повному обсязі речові докази.
З досліджених в судовому засіданні протоколів слідчих дій вбачається, що речові докази були виявлені та вилучені у встановленому законом порядку.
Відомості щодо зазначених речових доказів, які встановлені шляхом дослідження показань обвинувачених, потерпілих, свідків, а також протоколів слідчих дій та висновків судових експертиз, узгоджуються з іншими відомостями про обставини кримінального провадження, встановленими за допомогою зазначених доказів, якими в сукупності підтверджується вина ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у вказаних злочинах.
Висновок судової дактилоскопічної експертизи №18 від 21.02.2014 року судом оцінений в сукупності з іншими доказами, отриманими під час дослідження протоколів огляду місця події та слідчого експерименту, а також допиту потерпілої, які узгоджуються між собою.
Доводи захисника про те, що під час проведення даної експертизи була використана дактилокарта ОСОБА_13 з іншого кримінального провадження, не впливають на оцінку зазначеного висновку експертизи як належного та допустимого доказу.
Аналіз показань обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_14 щодо обставин їхнього знайомства за місцем проживання свідка ОСОБА_25 , з яким товаришував ОСОБА_14 , і про неповнолітній вік якого був обізнаний ОСОБА_13 , який спілкувався з матір`ю ОСОБА_25 , дають підстави для висновку, що ОСОБА_13 був обізнаний про неповнолітній вік ОСОБА_14 , у відношенні якого він вчинив дії, спрямовані на виникнення у нього бажання вчинити крадіжки. Таким чином, схиляння ОСОБА_14 до вчинення крадіжок належить кваліфікувати як втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність.
Суд критично оцінив доводи сторони захисту і про те, що під час досудового розслідування ОСОБА_14 давав показання та визнавав свою вину в інкримінованих йому злочинах внаслідок застосування у відношенні нього психічного та фізичного насильства з боку працівників міліції, оскільки об`єктивних відомостей щодо такого насильства не добуто.
Крім того, на добровільність показань ОСОБА_14 під час досудового розслідування вказують відомості: звіту служби у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області від 28.08.2014 року про неповнолітнього обвинуваченого у кримінальному провадженні ОСОБА_14 , де зазначено що він визнає серйозність вчиненого, шкодує про свої дії та готовий нести відповідальність за них (т. 4 а. с. 37-39); висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 27.06.2014 року, де зазначено, що по суті справи ОСОБА_14 пояснив, що скоїв ряд крадіжок, у зв`язку з чим попав під слідство (т. 6 а. с. 156).
Суд визнав обґрунтованими доводи сторони захисту про те, що висновок судової дактилоскопічної експертизи №38 від 27.06.2014 року не може бути доказом вини ОСОБА_13 у крадіжці майна ОСОБА_9 . Водночас, зазначений експертний висновок не суперечить іншим, дослідженим під час судового розгляду доказам, сукупністю яких підтверджується вина ОСОБА_13 у вказаних злочинах.
Таким чином, доводи сторони захисту щодо недоведеності вини ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у вчиненні інкримінованих їм злочинів суд оцінив як обраний ними спосіб захисту, що не спростовує вини кожного з них в інкримінованих їм злочинах, а також не впливає на тяжкість покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_13 , відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України, визнається подання заяв про відсутність до нього претензій щодо відшкодування шкоди від потерпілих ОСОБА_22 (т. 1 а. с. 25), ОСОБА_19 (т. 1 а. с. 64, т. 4 а. с. 57), ОСОБА_9 (т. 1 а. с. 95, т. 4 а. с. 56), ОСОБА_10 (т. 4 а. с. 137).
Обставинами, що обтяжують покарання, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України, визнається рецидив злочинів.
Під час призначення покарання ОСОБА_13 , відповідно до вимог ст. ст. 65-67 КК України, враховуючи: ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які, відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими та середньої тяжкості злочинами; обставини, що пом`якшують покарання; обставину що обтяжує покарання; особу винного, який має непогашені судимості за попередніми вироками, відбував покарання у виді позбавлення волі; нові злочини вчинив під час іспитового строку, призначеного за попереднім вироком; строк не відбутого покарання, від якого він був звільнений з випробуванням; на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебував; за місцем проживання скарг на нього немає, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі.
Остаточне покарання ОСОБА_13 належить призначити за сукупністю злочинів, відповідно до ст. 70 КК України, та за сукупністю вироків, відповідно до ст. 71 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_14 , відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 66 КК України, визнаються: вчинення злочину неповнолітнім, подання заяв про відсутність до нього претензій щодо відшкодування шкоди від потерпілих ОСОБА_9 (т. 1 а. с. 95, т. 4 а. с. 56), ОСОБА_10 (т. 4 а. с. 137).
Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України, визнається вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
За відомостями звіту служби у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області від 28.08.2014 року про неповнолітнього обвинуваченого у кримінальному провадженні, ОСОБА_14 проживає з матір`ю ОСОБА_15 , яка впливу на сина не має; відхилень від нормального для його віку розвитку немає; серйозність вчиненого визнає; шкодує про свої дії та готовий нести відповідальність за них; діяв під впливом підбурювача ОСОБА_13 ; характеризується як схильний до брехні, використовує ненормативну лексику, піддається негативному впливу; за місцем навчання характеризується як учень з посередніми здібностями; палить, зловживає алкоголем (т. 4 а. с. 37-39).
Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 27.06.2014 року, в момент скоєння злочину ОСОБА_14 страждав органічним враженням мозку без порушень поведінки в стадії компенсації, по характеру захворювання міг усвідомлювати свої дії і керувати ними.
ОСОБА_14 в даний час страждає органічним враженням мозку без порушення поведінки, по характеру захворювання в стадії компенсації може усвідомлювати свої дії і керувати ними; не потребує примусового лікування; не страждає синдромом залежності від алкоголю і примусового медичного лікування не потребує. (т. 6 а. с. 156).
Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 20.06.2014 року, складеного депутатом Васищівської селищної ради, ОСОБА_14 з 2009 року без реєстрації проживає з матір`ю ОСОБА_15 в АДРЕСА_3 . Дохід сім`ї складається з випадкових заробітків матері. (т. 6 а. с. 160).
За місцем навчання ОСОБА_14 характеризується негативно, як такий, що схильний до брехні, зі шкідливими звичками, пропускав заняття без поважних причин, бувають випадки неадекватної поведінки, легко піддається негативному впливу. Мати виховує сина одна, належного контакту з сином не має. Батько не бере участі у вихованні сина. (т. 6 а. с. 155).
Зі змісту ухвали Харківського районного суду Харківської області від 17.07.2014 року, якою скасовано звільнення від покарання з випробуванням та постановлено направити ОСОБА_14 для відбування призначеного покарання, вбачається, що ОСОБА_14 під час іспитового строку не виконував покладені на нього обов`язки, притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення; зі слів законного представника - матері ОСОБА_15 , яка була присутня в судовому засіданні, ОСОБА_14 за місцем проживання поводиться незадовільно - зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки, на зауваження матері не реагує, що стало підставою для висновку, що ОСОБА_14 на шлях виправлення не став. (т. 9 а. с. 59-61).
Під час призначення покарання ОСОБА_14 , відповідно до вимог ст. ст. 65-67 КК України, враховуючи: ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які, відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими та середньої тяжкості злочинами; обставини, що пом`якшують покарання; обставину що обтяжує покарання; зазначені вище відомості про особу винного, який нові злочини вчинив під час іспитового строку, призначеного за попереднім вироком; строк не відбутого покарання за попереднім вироком, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі.
Остаточне покарання ОСОБА_14 належить призначити за сукупністю злочинів, відповідно до ст. 70 КК України, та за сукупністю вироків, відповідно до ст. 71 КК України.
Відповідно до ст. ст. 127-129 КПК України, під час вирішення цивільних позовів, суд дійшов наступного:
Потерпілий ОСОБА_8 пред`явив цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 509 грн. 19 коп.
Зазначений розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення обвинуваченими ОСОБА_13 та ОСОБА_14 крадіжки майна потерпілого ОСОБА_8 , доведений під час судового розгляду.
Відомостей про часткове чи повне відшкодування майнової шкоди потерпілому не надано.
За таких обставин, позовна заява потерпілого ОСОБА_8 є обґрунтованою і підлягає задоволенню шляхом стягнення зазначеної суми з обвинувачених солідарно на користь потерпілого.
Потерпілий ОСОБА_12 заявив цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 6300 грн.
Під час досудового розслідування та в суді доведено розмір матеріальної шкоди, завданої потерпілому ОСОБА_12 внаслідок вчинення ОСОБА_14 відкритого викрадення його майна, на суму 3368 грн., що складає вартість ноутбуку з модемом та стартовим пакетом.
Відомостей про часткове чи повне відшкодування зазначеної майнової шкоди потерпілому не надано.
За таких обставин, позовна заява потерпілого ОСОБА_12 підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення зазначеної суми з обвинуваченого ОСОБА_14 на користь потерпілого.
Відповідно до ст. ст. 124, 126 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_13 на користь держави належить стягнути витрати на проведення судових дактилоскопічних експертиз №18 та №19 від 21.02.2014 року в розмірі 782 грн. 40 коп.
Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, речовий доказ вилучене з місця огляду скло розмірами 570х360х2 мм, яке було надано до суду, належить повернути потерпілому ОСОБА_6 , який є власником дачного будинку АДРЕСА_5 , де було вилучено зазначене скло.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд
у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_13 винним у злочинах, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;
- за ч. 1 ст. 304 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, призначити ОСОБА_13 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання, до покарання призначеного за даним вироком, приєднати 2 роки позбавлення волі, що є частиною невідбутого покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 05.11.2013 року за ч. 3 ст. 185 КК України, та остаточно призначити ОСОБА_13 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.
До набрання вироком законної сили залишити у відношенні ОСОБА_13 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Харківській УВП №27.
Строк відбуття покарання ОСОБА_13 , з урахуванням строку тримання під вартою, рахувати з 27.06.2014 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України строк перебування ОСОБА_13 під вартою з 27.06.2014 року по 16.06.2016 року зарахувати із розрахунку: один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
Визнати ОСОБА_14 винним у злочинах, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;
- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;
- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Відповідно до ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, призначити ОСОБА_14 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання, до покарання призначеного за даним вироком, приєднати 2 роки позбавлення волі, що є частиною невідбутого покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 02.08.2012 року за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України, та остаточно призначити ОСОБА_14 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.
До набрання вироком законної сили залишити у відношенні ОСОБА_14 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Харківській УВП №27.
Строк відбуття покарання ОСОБА_14 , з урахуванням строку тримання під вартою, рахувати з 25.07.2014 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України строк перебування ОСОБА_14 під вартою з 25.07.2014 року по 16.06.2016 року зарахувати із розрахунку: один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на користь ОСОБА_8 509 (п`ятсот дев`ять) грн. 19 коп. на відшкодування матеріальної шкоди від злочину.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_14 на користь ОСОБА_12 3368 (три тисячі триста шістдесят вісім) грн. 00 коп. на відшкодування матеріальної шкоди.
В іншій частині позову ОСОБА_12 відмовити.
Відповідно до ст. ст. 124, 126 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_13 на користь держави стягнути витрати на проведення судових дактилоскопічних експертиз №18 та №19 від 21.02.2014 року в розмірі 782 (сімсот вісімдесят дві) грн. 40 коп.
Речовий доказ скло розміром 570х360х2 мм, яке зберігається в Зміївському районному суді, - повернути потерпілому ОСОБА_6 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.
Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченим та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Головуючий: