Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/6769/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.06.2016 Подільський районний суд м. Києва
в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілої - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду міста Києва кримінальне провадження № 0002385, яке надійшло від прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 м. Києва ОСОБА_3 з обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ростов, Російської Федерації, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, дітей на утриманні не має, працюючого вантажником у ТОВ Аджио, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 1) вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 27.09.1996 року за 86-1, ч. 3ст. 140, ч. 1 ст. 145 КК України в редакції 1960 року із урахуванням ст. 42, 44 КК України в редакції 1960 року на 5 років 6 місяців позбавлення волі; 2) вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 08.06.2004 року за ст. 395 КК України на 5 місяців арешту; 3) вироком Подільського районного суду м. Києва від 27.09.2004 року за ч. 2 ст. 186 КК України із урахуванням ст. 71 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі; 4) вироком Подільського районного суду м. Києва від 26.02.2008 року за ч. 1 ст. 309 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі; 5) вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 28.10.2011 року за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі. Звільнився з місць позбавлення волі 27.08.2014 року, ідентифікаційний код НОМЕР_1 ,

та

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, не одруженого, освіта неповна середня, дітей на утриманні не має, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимого, ідентифікаційний код НОМЕР_2 ,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
04 квітня 2016 приблизно о 20 год. 30 хв. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вступили у попередню змову на вчинення відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до житла та з погрозою застосування насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а ОСОБА_5 повторно.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_5 , останній повторно, прибули до будинку АДРЕСА_3 , після чого перелізли через паркан та через відчинені двері увійшли до вказаного будинку, тим самим проникнувши до нього, при цьому взявши з собою дерев`яну палицю.
Знаходячись в приміщенні квартири, ОСОБА_5 , зайшов до спальної кімнати будинку, де знаходилася ОСОБА_7 та, тримаючи в руках дерев`яну палицю, почав погрожувати останній застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я. Тим часом ОСОБА_6 зайшов до кухні будинку, де взяв електричну індукційну плитку марки «Сатурн», вартістю 820 грн. 00 коп., після чого виніс її на подвір`я, маючи на меті в подальшому забрати з собою, а потім зайшов до кімнати, де перебував ОСОБА_5 та своєю поведінкою демонстрував підтримку дій останнього.
В подальшому ОСОБА_5 в присутності ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , забрав зі спальної кімнати мобільний телефон «Нокіа 105», вартістю 210 грн. 00 коп., та разом з ОСОБА_6 вони вийшли з приміщення будинку, де останній з подвір`я забрав електричну індукційну плитку марки «Сатурн».
Після цього ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення втекли, відкрито викравши електричну індукційну плитку марки «Сатурн», вартістю 820 грн. 00 коп. та мобільний телефон «Нокіа 105», вартістю 210 грн. 00 коп., чим спричинили потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1030 грн. 00 коп.

Допитані у судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України визнали повністю щиро покаялись та пояснили.

Зокрема обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що дійсно він з ОСОБА_6 домовились пограбувати будинок. Після того як вони прибули до будинку АДРЕСА_3 , вони перелізли через паркан і знаючи, що в будинку є власниця з метою погрози їй ОСОБА_5 взяв з собою палицю і він разом з ОСОБА_6 проникли до будинку. Після проникнення ОСОБА_5 пішов до спальної кімнати де знаходилась власниця будинку і тримаючи в руках дерев`яну палицю почав погрожувати власниці будинку, щоб вона не чинила опору. Після цього, до спальні зайшов ОСОБА_6 і ОСОБА_5 в присутності власниці забрав мобільний телефон, а ОСОБА_6 викрав електронну плитку і вони вийшли з приміщення.

Обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що дійсно він з ОСОБА_5 домовились пограбувати будинок. Після того як вони прибули до будинку АДРЕСА_3 , вони перелізли через паркан і знаючи, що в будинку є власниця з метою погрози їй ОСОБА_5 взяв з собою палицю і він разом з ОСОБА_5 проникли до будинку. Після проникнення ОСОБА_5 пішов до спальні де знаходилась власниця будинку, ОСОБА_6 внаходячись в приміщенні будинку зайшов до кухні взяв плитку марки «Сатурн» та виніс її на вулицю і повернувся до квартири і зайшов до спальної де в цей час знаходився ОСОБА_5 . Після того як ОСОБА_6 зайшов до спальні ОСОБА_5 взяв мобільний телефон і вони покинули приміщення будинку.

У зв`язку із повним визнанням обвинуваченими своєї вини в скоєному злочині, визнання ними кваліфікації їх дій, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються за згодою учасників судового розгляду суд визнав недоцільним, обмежившись допитом обвинувачених, показання яких відповідають фактичним обставинам, викладеним в їх обвинуваченні і ними не оспорюються, та дослідженням матеріалів справи, що їх характеризують.

Суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, вчиненими повторно ОСОБА_5 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 186 КК України.

Крім того, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло ОСОБА_6 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 186 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше неодноразово судимий, зокрема і за вчинення аналогічних злочинів, за місцем відбування покарання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває та особу ОСОБА_6 , який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває та обставину, що пом`якшує їх покарання щире каяття, яка передбачена п. 1, ч. 1 ст.66 КК України.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно п.п. 1, 6 ст. 67 КК України суд визнає рецидив злочинів та вчинення злочину, щодо особи похилого віку.

Обставиною, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , згідно п. 6 ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину, щодо особи похилого віку.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання передбачений санкцією ч. 3 ст. 186 КК України, на думку суду, зможе виправити обвинувачених та попередити вчинення ними нових злочинів. Разом із тим, суд з огляду на особи обвинувачених, зокрема ОСОБА_5 який раніше неодноразово судимий, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та обставини вчиненого злочину, відсутність постійної роботи та стійких соціальних зв`язків, які можуть позитивно впливати на обвинуваченого та спонукати його не вчиняти нових злочинів, вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе виключно при реальному відбутті строку покарання. Підстав, для застосування щодо ОСОБА_5 ст.ст. 69, 75 КК України судом не встановлено. Беручи до уваги, що ОСОБА_6 раніше не судимий, щиро покаявся, запевнив, що у майбутньому не буде вчиняти нові кримінальні правопорушення, враховуючи його молодий вік, роль у вчиненні даного кримінального правопорушення, яка була другорядною, все це у сукупності дає суду підстави прийти до висновку, що виправлення ОСОБА_6 можливе без відбуття реального терміну покарання і вважає за необхідне застосувати до нього положення ст. 75 КК України, однак з максимальним іспитовим строком.

Суд також вважає за необхідне керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в рівних частинах на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта.

Питання щодо долі речових доказів вирішити, згідно положень ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначити йому покарання за ч. 3 ст. 186 КК України у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної залишити без змін тримання під вартою.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначити йому покарання за ч. 3 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 3 роки.

Відповідно до п.п. 2, 3 та 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Змінити ОСОБА_6 , запобіжний захід із тримання під вартою на особисте зобов`язання та зобов`язати обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду, в провадженні якого перебуває його кримінальне провадження.

Звільнити ОСОБА_6 з під варти в залі суду негайно.

Також покласти на ОСОБА_6 обов`язки:

- не відлучатися із м.Києва без дозволу суду.
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Зобов`язати ОСОБА_6 виконувати обов`язки до набрання вироком законної, однак не більше двох місяців з моменту постановлення вироку.

Строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 до якого зараховується період на який останній був затриманий без ухвали слідчого судді, згідно положень ст. 208 КПК України, а також час перебування його під час дії запобіжного зхаходу у виді тримання під вартою на стадії досудового слідства та судового розгляду, до набрання вироком законної сили, розраховувати із співвідношення один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання по цьому кримінальному провадженню, а саме з 05.04.2016 року.

Згідно ст.100 КПК України речові докази: викрадений мобільний телефон, який зберігається у потерпілої, залишити в її користуванні, оскільки вона є його власником; дві дерев`яні палиці та предмет схожий на ніж, які зберігаються в КЗРД Подільського УП ГНП в м. Києві знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь держави витрати за залучення експерта у розмірі 219 грн. 90 коп. з кожного.

На вирок до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 діб із моменту проголошення вироку, а обвинуваченими з моменту вручення їм вироку.

Суддя ОСОБА_1