Справа № 460/4583/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.02.2016 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові кримінальне провадження № 0000027 від 06 січня 2015 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нове Місто Старосамбірського району Львівської області та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із вищою освітою, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, не судимого, колишнього військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 , учасника АТО,

про обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

обвинувачений ОСОБА_4 , 24 травня 2014 року, будучи призваним ІНФОРМАЦІЯ_2 , зарахований до списків особового складу на всі види забезпечення та призначений на посаду заступника командира 2 танкової роти по роботі з особовим складом танкового батальйону бригади, та цього ж дня відправлений у військову частину для подальшого проходження військової служби. Таким чином, останній з 24 травня 2014 року набув статусу військовослужбовця, тобто особи, яка проходить військову службу. 04 грудня 2014 року старший лейтенант ОСОБА_4 самовільно залишив місце служби територію військової частини - польова пошта В НОМЕР_2 та без поважних причин незаконно перебував поза межами місця служби та території розташування військової частини, перебуваючи до 18 грудня 2014 року по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд. 18 грудня 2014 року, близько 12.00 години, обвинувачений ОСОБА_4 добровільно прибув на територію військової частини польова пошта НОМЕР_1 , про що доповів своєму командуванню та продовжив проходити військову службу.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 407 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 407 КК України визнав повністю і пояснив, що дійсно він, був призваним ІНФОРМАЦІЯ_2 під час мобілізації на військову службу та цього ж дня відправлений у військову частину для подальшого проходження військової служби. Йому було відомо про переведення військової частини у вищу ступінь бойової готовності, та розпочато особливий період несення військової служби. Однак 04 грудня 2014 він без дозволу командира частини, самовільно залишив територію військової частини, та вирушив до свого дому у с. Суховоля Городоцького району Львівської області, де перебував до 18 грудня 2014 року,

- 2 -

та допомагав дружині по господарству та інколи ходив на додаткові підсобні роботи для отримання заробітку. Крім цього його вагітна дружина потребувала стаціонарного лікування, а інша дитина потребувала догляду, тому він мусів залишитися вдома на деякий час, при цьому, не мав наміру назавжди ухилитися від проходження військової служби. 18 грудня 2014 року, близько 12.00 години, він добровільно прибув на територію військової частини польова пошта НОМЕР_1 , про що доповів своєму командуванню та продовжив проходити військову службу. На даний час він шкодує про вчинене, просить суворо його не карати, обіцяє, що більше такого не повторить. Просить обрати покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Враховуючи визнання вини обвинуваченим та показання обвинуваченого щодо обставин скоєного ним кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, з`ясувавши в обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності його позиції, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження усіх доказів по справі.

Суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 407 КК України доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.2 ст. 407 КК України правильна, оскільки він, будучи військовослужбовцем, не маючи наміру назавжди ухилитись від військової служби, вчинив самовільне залишення військової частини та місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад десять діб, але не більше місяця.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд бере до уваги обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки, які не є тяжкими, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має на утриманні неповнолітню дитину, відсутність обставин, які обтяжують покарання; пом`якшуючі обставини: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне з`явлення його в частину; та вважає, за необхідне обрати йому покарання у виді штрафу в межах санкції ч.2 ст.407 КК України.

Керуючись ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумівдоходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Яворівський районний суд Львівської області.

Вирок надрукований в нарадчій кімнаті в одному примірникую

Суддя ОСОБА_1