Справа № 592/5160/16-к
Провадження № 1-кп/592/342/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі: судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , з участю прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , представника потерпілої ОСОБА_5 - захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження внесені до ЄРДР за № 0000875 від 18.02.2016 року, які надійшли з Сумської місцевої прокуратури 30.05.2016 р. з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, працюючого вантажником у продуктовому магазині «Кошик», раніше не судимого,

Який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
18.02.2016 приблизно о 10 год. 45 хв., ОСОБА_4 керуючи технічно-справним автомобілем ВАЗ-21063 д.н. НОМЕР_1 , рухався по вул. Косівщинській в м. Суми, в напрямку вул. Нахімова. В районі перехрестя з вул. Баумана знехтував мірами безпеки дорожнього руху, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу своєчасно не відреагував на зупинку транспортного засобу на першій смузі руху, завчасно не зменшив швидкість та не зупинився, щоб впевнитися, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка переходила проїзну частину по нерегульованому пішохідному переході, з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля.

У наслідок дорожньо-транспортної події потерпіла ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді: «Поєднана травма. Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Закритий гвинтоподібний скалковий перелом середньої третини лівої стегнової кістки зі зміщенням», які

згідно висновку судово-медичної експертизи № 404 від 26.04.2016 не являлися небезпечними для життя в момент їх заподіяння, потребували лікування більше 21 дня і за цими ознаками відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Дані ушкодження утворилися від дії тупого предмету, про що свідчить характер ушкодження і могли утворитися в результаті ДТП.

Відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи № 92/73 від 16.05.2016 в даній дорожній ситуації водій автомобіля ОСОБА_4 при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу повинен був впевнитися у відсутності пішоходів на пішохідному переході та надати перевагу в русі пішоходам, які рухаються по нерегульованому пішохідному переході, а у випадку застосування гальмування, зупинки, або зменшення швидкості перед нерегульованим пішохідним переходом транспортного засобу, що рухається по сусідній смузі, повинен був знизити швидкість керованого автомобіля або зупинитися для надання переваги в русі пішоходам, тобто діяти відповідно до вимог п.п. 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, якими передбачено:

18.1. Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкоди чи небезпека;

18.4. Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупиняється транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Дії водія автомобіля ОСОБА_4 по порушенню вимог п.п. 18.1 та 18.4 ПДР України знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням ДТП та наслідками, що наступили.

Дії ОСОБА_4 по порушенню ПДР України умисні, форма вини до наслідків, що наступили є необережна (злочинна самовпевненість).

Своїми діями, що виразилися в порушенні Правил дорожнього руху України, передбачених п.п. 18.1 та 18.4, під час керування 18.02.2016 приблизно о 10.45 год. автомобілем ВАЗ-21063, н.з. НОМЕР_1 по вул. Косівщинській в м. Суми, що призвело до наїзду на пішохода ОСОБА_5 , внаслідок чого останній було спричинено тілесні ушкодження середньої тяжкості - ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.І ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в скоєному визнав повністю та суду пояснив, що він 18.02.2016 р. о 10-45 год керував автомобілем ВАЗ-21063 д.н. НОМЕР_1 рухався по вул. Косівщинська в напрямку вул. Нахімова в м. Суми. Під час руху в районі перехрестя з вул. Баумана не своєчасно відреагував на зупинку маршрутного таксі, який перебував на першій смузі руху, не переконався, що на пішохідному переході немає пішоходів, на скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка в цей час переходила проїзну частину. Він злякався на поїхав далі не зупинився. Автомобіль належить його товаришу, водійське посвідчення він отримав у квітні 2015 року, досвіду керування автомобілем у нього немає. З позовними вимогами потерпілої про стягнення з нього матеріальної та моральної шкоди погоджується частково на суму по 16 тисяч грн., як матеріальної так і моральної шкоди.

Представник потерпілої ОСОБА_5 захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_5 суму матеріальної шкоди, заподіяної від ДТП під час лікування на суму 23438 грн. 81 коп. та моральну шкоду в розмірі 60000 грн.

Крім визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 його вина встановлена дослідженими у судовому засіданні іншими письмовими доказами, а саме:

Висновком судово-медичної експертизи № 404 від 26.04.2016 року вбачається, що в результаті ДТП потерпіла ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження, які не є небезпечними для життя, для зростання перелому необхідний термін більше 21 дня та відносяться до середньої тяжкості тілесних пошкоджень (а.с. 46,47).

З висновку судово-автотехнічної експертизи № 73 від 16.05.2016 p., вбачається, що в діях ОСОБА_4 є невідповідності вимогам пунктів 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху України, із яких невідповідності вимогам пунктам 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП ( а.с. 51-55).

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_4 встановлена в повному обсязі і його дії потрібно кваліфікувати за ч.1 ст. 286 КК України, оскільки він порушив правила безпеки дорожнього руху передбачених п.п.18.1, 18.4 України, що спричинило потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

При призначенні ОСОБА_4 виду і міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

ОСОБА_4 провину визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має молодий вік, по місцю проживання характеризується позитивно, працевлаштований, на диспансерних обліках не перебуває, частково сплатив витрати на лікування, ці обставини суд визнає помякшуючими покарання обвинуваченого.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого суд не вбачає.

При таких обставинах суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі та з позбавленням права керування транспортними засобами та застосувати ст. 75 КК України, звільнити від відбування основного покараня з випробуванням.

По справі потерпілою ОСОБА_5 заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 23438 грн. 81 коп. та моральної шкоди в розмірі 60000 грн., який в судовому засіданні підтримав її представник та суду пояснив, що матеріальна шкода пов`язана з витратами на лікування, оскільки потерпіла витрачала значні кошти на операції та на лікування, в цей час не має змоги пересуватися, перебуває у ліжку, просив стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 вищевказану суму матеріальної шкоди, яка підтверджена копіями чеків. Розмір моральної шкоди обґрунтовує тим, що в результаті отриманої травми ОСОБА_5 має погане самопочуття, перенесла емоційний стрес, перенесла декілька операцій, порушений звичайний уклад життя та вона потребує сторонньої допомоги, оскільки обмежена у пересуванні та перебуває у ліжку весь час відчуває біль у травмованому місці, змушена приймати знеболюючі та заспокійливі засоби.

З матеріалів справи вбачається, що потерпіла ОСОБА_5 є особою похилого віку, має поганий стан здоров`я та отримує невелику пенсію у розмірі 1394 грн., що підтверджується відповідними документами. Обвинувачений ОСОБА_4 працевлаштований та має посадовий оклад у розмірі 2000 грн.

З урахуванням вимог ст.ст.22, 1166 ЦК України, суд вважає необхідним частково задоволити вимоги та стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 21592 грн. 81 коп., яку вона витратила на придбання ліків під час лікування та за операційне втручання, а також витрати в реабілітаційний період, що підтверджується відповідними копіями чеків.

При визначенні розміру моральної шкоди, яка була завдана потерпілій, відповідно до вимог ст.ст. 23, 1167 ЦК України, суд враховує суть позовних вимог, характер діяння обвинуваченого, фізичні та моральні страждання потерпілої, а також інші негативні наслідки, що виразились у тому що був порушений звичайний життєвий уклад ОСОБА_5 , вона отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження, відчувала фізичний біль, перенесла операції, та в цей час через ДТП не має змоги самостійно пересуватися, перебуває у ліжку, потребує стороннього догляду, за захистом свого порушеного права була вимушена звертатися до правоохоронних органів і суду, а тому з урахуванням майнового стану обвинуваченого, розумності та справедливості, на підставі викладеного суд вважає необхідним розмір моральної шкоди визначити в сумі 20 000 грн.

Згідно ст. 122 КПК України суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за залучення експертів для проведення експертизи в розмірі 1500 грн. 00 коп.

Згідно ст. 128 ч.3 КПК України суд вважає необхідним задоволити цивільний позов прокурора в інтересах держави та вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 витрати на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_5 від злочину у сумі 3730 грн. 14 коп. на користь Сумського міського фінансового управління Сумської міської ради для перерахування КУ «Сумській міській клінічній лікарні № 1» за лікування потерпілої від злочину.

Речових доказів по кримінальному провадженню немає.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк два роки та з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням строком на два роки.

На підставі ст. 76 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

Не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

Повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

Періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на лікування потерпілої ОСОБА_5 у сумі 3730 грн. 14 коп. на користь Сумського міського фінансового управління Сумської міської ради для перерахування КУ «Сумській міській клінічній лікарні № 1» за лікування потерпілої від злочину.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 21592 грн. 81 коп. та моральну шкоду в розмірі 20000 грн., а всього 41592 грн. 81 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за залучення експертів для проведення експертизи в розмірі 1500 грн. 00 коп.

Речових доказів по кримінальному провадженню немає.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський райсуд м. Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1