Номер провадження 1-кп/754/179/16
Вирок
Іменем України
16 вересня 2016 року

Місто Київ

Деснянський районний суд м.Києва в складі :

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0010671 за ч.2 ст.185 КК України відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого :

(1)07.05.2013 року Деснянським районним судом м.Києва за ст.ст.15 ч.2 і 186 ч.1 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,

(2)14.11.2013 року Деснянським районним судом м.Києва за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з випробуванням і іспитовим строком 1 рік 6 місяців згідно ст.75 КК України,

(3)31.12.2013 року Оболонським районним судом м.Києва за ст.ст.15 ч.2 і 186 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням і іспитовим строком 3 роки згідно ст.75 КК України,

(4)20.03.2014 року Оболонським районним судом м.Києва за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 1 року 8 місяців позбавлення волі,

(5)06.05.2014 року Деснянським районним судом м.Києва за ст.ст.15 ч.2 і 185 ч.2, 185 ч.2, 71, 70 ч.4 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

(6)29.08.2014 року Шевченківським районним судом м.Києва за ст.ст.15 ч.2 і 185 ч.2, 71 КК України до 4 років позбавлення волі,

(7)25.11.2014 року Дніпровським районним судом м.Києва за ст.ст.15 ч.2 і 185 ч.2, 185 ч.2, 70 ч.4 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений від покарання на підставі п.в ст.1 Закону України Про амністію у 2014 році і звільнений з-під варти в залі суду,

(8)13.11.2015 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ст.ст.15 ч.2 і 185 ч.2, 185 ч.2 КК України до 2 років обмеження волі,

(9)23.12.2015 року Дніпровським районним судом м.Києва за ст.ст.15 ч.2 і 185 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі,

ВСТАНОВИВ :

20 березня 2015 року в торгівельному залі магазину Леруа Мерлен на проспекті Броварському, 3-В в м.Києві ОСОБА_5 з метою повторного таємного викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб біля 17 годин забрав з прилавку з товаром вібраційну шліфувальну машинку марки Макіта і поклав до торгівельного візка. Біля 17 годин 25 хвилин невстановлена при досудовому розслідуванні особа спостерігала за оточуючою обстановкою з метою забезпечення сприятливих умов для вчинення крадіжки, а ОСОБА_5 переклав вібраційну шліфувальну машинку марки Макіта з торгівельного візка до своєї сумки, разом з другим невстановленим співучасником крадіжки пройшов через касу без оплати цього товару і залишив приміщення магазину, в результаті чого за попередньою змовою групою осіб повторно таємно викрав чуже майно, заподіявши шкоду ТОВ Леруа Мерлен Україна на суму 2599 гривень 17 копійок.

Таким чином ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке передбачено ч.2 ст.185 КК України і полягає в повторному таємному викраденні чужого майна (крадіжка) за попередньою змовою групою осіб.

В суді ОСОБА_5 вину визнав повністю, фактичні обставини справи, кваліфікацію злочину, вартість викраденого майна не оспорював і показав, що 20 березня 2015 року в магазині Леруа Мерлен на проспекті Броварському, 3-В в м.Києві він з метою викрадення біля 17 годин забрав з прилавку з товаром вібраційну шліфувальну машинку марки Макіта, яка не мала захисної сигнальної плівки, і поклав її до торгівельного візка. Біля 17 годин 25 хвилин другий співучасник крадіжки, яким був наглядно знайомий чоловік, з яким вони разом працювали тоді на будівництві, спостерігав за оточуючою обстановкою для попередження в разі небезпеки, а він переклав вібраційну шліфувальну машинку марки Макіта з торгівельного візка до своєї сумки і вони пішли до каси. Вони вирішили, що заплатять за машинку в разі викриття охороною їх дій. Машинка їм була потрібна для роботи. В касі вони заплатили за малярну стрічку і малярні інструменти, за машинку не заплатили, успішно пройшли далі і залишили приміщення магазину. Далі вони встановили, що викрадена машинка їм не підходить для роботи внаслідок неповної комплектації, поїхали на ринок Лісовий і там другий співучасник крадіжки продав машинку невідомій особі.

За відсутності заперечень учасників судового провадження суд згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно всіх обставин справи з огляду на наступне :

ці обставини ніким не оспорюються,

обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють ці обставини,

суд не має сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого та інших учасників судового провадження,

суд роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Таким чином, за результатами судового розгляду суд дійшов висновку, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і ОСОБА_5 у його вчиненні винен.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує тяжкість злочину, минуле обвинуваченого і його попередні судимості, відсутність тяжких наслідків від злочину і обтяжуючих покарання обставин, щире каяття як пом`якшуючу покарання обставину, і призначає покарання у виді позбавлення волі на строк необхідної достатності для попередження нових злочинів і для виправлення в умовах ізоляції від суспільства.

ОСОБА_5 засуджений 13.11.2015 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ст.ст.15 ч.2 і 185 ч.2, 185 ч.2 КК України до 2 років обмеження волі і 23.12.2015 року Дніпровським районним судом м.Києва за ст.ст.15 ч.2 і 185 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі.

Після постановлення цих вироків встановлено, що ОСОБА_5 винен в крадіжці, вчиненій 20.03.2015 року, тобто, до постановлення вироків від 13.11.2015 року і 23.12.2015 року.

За викладених обставин суд згідно ч.4 ст.70 КК України призначає ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів за правилами ч.1 ст.70 КК України.

За вироком від 13.11.2015 року ОСОБА_5 перебуває під вартою з 01.09.2015 року і йому за цим вироком строк попереднього ув`язнення зарахований до строку обмеження волі за правилами підпункту б п.1 ч.1 ст.72 КК України до моменту прибуття (доставки) до виправного центру.

Такий строк перебуваня під вартою ОСОБА_5 підтверджений також листом керівника Київського СІЗО від 14.07.2016 року № 08-15385.

До виправного центру ОСОБА_5 не прибув, залишився в Київському СІЗО і 23.12.2015 року був засуджений Дніпровським районним судом м.Києва до позбавлення волі.

За даним кримінальним провадженням запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

За ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 22.02.2016 року, постановленою за результатами підготовчого судового засідання, ОСОБА_5 тимчасово залишений в слідчому ізоляторі для судового розгляду даної справи.

Строк тимчасового залишення обвинуваченого в слідчому ізоляторі збігається з часом перебування ОСОБА_5 під вартою з 01.09.2015 року за вироком від 13.11.2015 року, за даним провадженням суд призначає ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів, а тому суд ухвалює обчислювати ОСОБА_5 строк відбування остаточного покарання з 01.09. 2015 року.

Згідно ч.5 ст.72 КК України до строку позбавлення волі ОСОБА_5 за даним вироком за сукупністю злочинів підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення з часу затримання 01.09.2015 року до моменту постановлення вироку 16.09.2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Наступне зарахування за цими правилами строку попереднього ув`язнення до набрання вироком законної сили здійснюється місцевим судом в межах територіальної юрисдикції якого буде виконуватись вирок, або апеляційним судом в разі оскарження вироку та постановлення нового чи залишення вироку без змін, або у випадку його зміни.

З реєстру матеріалів досудового розслідування не вбачається потреба скасування заходів забезпечення кримінального провадження, вирішення долі речових доказів і відшкодування процесуальних витрат.

Питання про запобіжний захід до набрання вироком законної сили суд не вирішує з наступних підстав :

за даним провадженням запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався і клопотань з цього питання суд не отримував,

в провадженні Солом`янського районного суду м.Києва знаходиться кримінальне провадження № 0008496 за ч.2 ст.185 КК України, за яким ОСОБА_5 обрано запобіжним заходом тримання під вартою, строк якого за останніми відомими суду даними був продовжений до 14 годин 50 хвилин 02.09.2016 року ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 05.07.2016 року, який скасував ухвалений судом першої інстанції вирок і повернув справу на новий розгляд,

на даний судовий розгляд ОСОБА_5 доставлений з дозволу Солом`янського районного суду м.Києва.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 371, 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

За цим вироком та за вироком від 13.11.2015 року Києво-Святошинського районного суду Київської області за ст.ст.15 ч.2 і 185 ч.2, 185 ч.2 КК України і за вироком від 23.12.2015 року Дніпровського районного суду м.Києва за ст.ст.15 ч.2 і 185 ч.2 КК України визначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк два роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з 01.09.2015 року.

На підставі абз.1 ч.5 ст.72 КК України до строку позбавлення волі ОСОБА_5 зарахувати строк попереднього ув`язнення з часу затримання 01.09.2015 року до моменту постановлення вироку 16.09.2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі абз.5 ч.5 ст.72 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання за цим вироком в зв`язку з відбуттям покарання в попередньому ув`язненні.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м.Києва протягом 30 днів з дня проголошення вироку, особою, яка перебуває під вартою протягом 30 днів з моменту отримання копії вироку, особою, яка не викликалась в суд протягом 30 днів з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом про відхилення апеляційної скарги.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий :