Справа № 683/1926/16-к
1-кп/683/138/2016

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2016 року Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області
головуючої - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ілляшівка Старокостянтинівського району, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працює, інвалід ІІ групи, проживає по АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимий,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
Обвинувачений ОСОБА_6 19 червня 2016 року біля 23 години по вул. Вишневій с. Григорівка Старокостянтинівського району, неподалік ВЧ НОМЕР_1 знайшов мобільний телефон «Keneksi E2» із сім-карткою мобільного оператора «Київстар» (мобільний номер НОМЕР_2 ), що належить потерпілому ОСОБА_4 .
В період часу з 21 червня 2016 року по 25 травня 2016 року обвинувачений ОСОБА_6 , використовуючи функцію «Операції без карти» з банкомату ПАТ КБ «Приватбанк» з карткового рахунку кредитної картки ПАТ КБ «Приватбанк» «Універсальна Gold» НОМЕР_3 , дізнавшись пін-код з мобільного телефону потерпілого ОСОБА_4 , таємно викрав 8376 грн.
Так, обвинувачений ОСОБА_6 21 червня 2016 року о 22 год. 59 хв. з банкомату ПАТ КБ «Приватбанк» по вул. Миру, 19 м. Старокостянтинова викрав у потерпілого ОСОБА_4 100 грн.; 22 червня 2016 року о 21 год. 37 хв. з банкомату ПАТ КБ «Приватбанк» по вул. К. Острозького, 2 м. Старокостянтинова викрав у потерпілого ОСОБА_4 600 грн. та о 21 год. 44 хв. 1000 грн.; 24 червня 2016 року о 11 год. 58 хв. з банкомату ПАТ КБ «Приватбанк» по вул. Миру, 19 м. Старокостянтинова викрав у потерпілого ОСОБА_4 2000 грн. та о 12 год. 09 хв. 2000 грн.; 25 червня 2016 року о 09 год. 07 хв. з банкомату ПАТ КБ «Приватбанк» по вул. Грушевського, 45 м. Старокостянтинова викрав у потерпілого ОСОБА_4 2000 грн., о 14 год. 07 хв. по вул. Миру, 9 м. Старокостянтинова 200 грн. та по вул. Грушевського, 45 м. Старокостянтинова о 15 год. 04 хв. 100 грн.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна.
26 липня 2016 року між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 471 КПК України укладена угода про примирення.
Згідно угоди сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України.
Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
В угоді передбачено наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому та потерпілому.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у вчиненому розкаявся, частково відшкодував завдану потерпілому шкоду та зобов`язувався відшкодувати її в повному розмірі, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди, просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджене в угоді покарання.
Потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що обвинувачений ОСОБА_6 частково відшкодував йому шкоду, просив вибачення, вважає, що останній заслуговує на шанс довести своє виправлення без позбавлення волі. Тому просить затвердити, укладену між ними угоду про примирення, наслідки затвердження якої йому зрозумілі.
Захисник просив затвердити заявлену угоду про примирення, де сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій обвинуваченого, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини, а також про добровільне часткове відшкодування шкоди, узгодили призначення покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України.
Прокурор не заперечив проти затвердження угоди про примирення з аналогічних підстав.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Узгоджене угодою про примирення покарання для обвинуваченого визначене в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, що дозволяють впевнитись в тому, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, яке буде до нього застосовуватись, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її невиконання.
Потерпілому також зрозумілі наслідки укладення та затвердження даної угоди.
Оскільки умови угоди про примирення відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб, а також існують фактичні підстави для визнання обвинуваченим винуватості, суд дійшов висновку про наявність всіх необхідних матеріальних та процесуальних підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.
Обираючи вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, наразі в силу ст. 89 КК України вважається не судимим, однак належних висновків не зробив, продовжив злочинну діяльність, на час розгляду справи судимість погашена, вчинив злочин середньої тяжкості.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне часткове відшкодування завданого збитку.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.
За таких обставин, враховуючи положення пунктів 1-2 ч. 1 ст. 65 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд прийшов до висновку, що для виправлення та попередження нових злочинів обвинуваченому ОСОБА_6 призначити покарання у виді штрафу.
Речові докази: дві купюру номіналом 500 грн. № ЛБ6574773, № ВГ4695689; мобільний телефон «Keneksi E2» із сім карткою мобільного оператора «Київстар» (мобільний номер НОМЕР_2 ) залишити потерпілому ОСОБА_4 .
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, статтями 374, 474, 475 КПК України,
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Речові докази: дві купюру номіналом 500 грн. № ЛБ6574773, № ВГ4695689; мобільний телефон «Keneksi E2» із сім карткою мобільного оператора «Київстар» (мобільний номер НОМЕР_2 ) залишити потерпілому ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя _____________