Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1193/16-к
Провадження №: 1-кс/332/98/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2016 р. м.Запоріжжя

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши погоджене з прокурором, яке надійшло до суду 18.4.2016 року на підставі матеріалів досудового розслідування № 0001283 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 6.4.2016 року за ознаками ч.3 ст.190 КК України, клопотання про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Як зазначено в клопотанні в провадження СВ Заводського ВП Ленінського ВП перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР 6.4.2016 року за ч.3 ст.190 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 1.4.2016 року між ТОВ «Вега» в особі директора ОСОБА_2 та ТОВ «ТД «Дніпроспецсталь» в особі директора ОСОБА_3 , укладений договір № ТДО-01795 на придбання металовиробів загальною вагою 20,2 т. на суму 193920, грн. 4.4.2016 року зазначено грошова сума була переведена директором ТОВ «Вега» ОСОБА_2 на банківський рахунок ТОВ «ТД «Дніпроспецсталь» () № НОМЕР_1 МФО 334851, відкритий в ПАТ «Перший український міжнародний банк».

Досудове слідство просить накласти арешт на грошові кошти в розмірі 193920 грн., які знаходяться або можуть поступити на банківському рахунку № НОМЕР_1 МФО НОМЕР_2 , відкритий в ПАТ «Перший український міжнародний банк», який належить ТОВ «ТД «Дніпроспецсталь» (), та накласти арешт на грошові кошти в розмірі 193920 грн., які знаходяться або можуть надійти на будь-які рахунки відкритий в ПАТ «Перший український міжнародний банк» МФО 334851, який належить ТОВ «ТД «Дніпроспецсталь» (), призупинивши будь-які видаткові операції по таким рахункам.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просить задовольнити.

Вислухавши пояснення, перевіривши клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Відповідно до ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Як підстави арешту зазначені мета забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову, та майно набуте в результаті кримінального правопорушення.

Частина 3 ст.190 КК України за яким відкрито кримінальне провадження не передбачає конфіскації майна, до клопотання не долучений цивільний позов. Долучений до справи аркуш паперу де перелічені вимоги директора ТОВ «Вега» ОСОБА_2 , суд за приписами ч.4 ст.128 КПК України не може прийняти як цивільний позов. Окрім того, судові не надано доказів належності зазначеного в клопотання розрахункового рахунку ТОВ «ТД «Дніпроспецсталь», та не надані докази руху грошових коштів, їх наявності, на рахунку, накладення арешт на який просять провести.

Окрім того, в судовому засіданні не доведено чому саме необхідно провести зупинення будь-яких видаткових операцій по рахункам ТОВ «ТД «Дніпроспецсталь».

Згідно ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що судові не доведено наявність підстав, зазначених в ст.173 КПК України, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст.167,170-173 КПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання про арешт майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1