АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/790/1146/16 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції № 644/603/16-к
Категорія: ст.539 КПК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в режимі відеоконференції судове провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29 січня 2016 року стосовно ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою, клопотання засудженого задоволено частково, зараховано ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк відбуття покарання, призначеного йому вироком Чутівського районного суду Полтавської області від 05 серпня 2014 року, строк попереднього ув`язнення з 18 грудня 2013 року по 18 лютого 2014 року включно, та з 09 липня 2014 року по 04 вересня 2014 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В частині зарахування у строк відбуття засудженим покарання періоду з 19 лютого 2014 року по 08 липня 2014 року, а також з 05 вересня 2014 року по 16 жовтня 2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі - відмовлено.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить ухвалу районного суду змінити, постановити ухвалу, якою зарахувати у строк відбування покарання термін його тримання під вартою за вироком Чутівського районного суду Полтавської області від 05 серпня 2014 року, в тому числі і після набрання вироком законної сили. В своїх апеляційних доводах апелянт вказує на те, що висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам, оскільки судом не повною мірою зарахований термін його перебування в умовах слідчого ізолятору у строк відбування покарання.
Крім того, до початку апеляційного розгляду засуджений ОСОБА_8 через адміністрацію установи виправної колонії подав до канцелярії Апеляційного суду Харківської області заяву, в якій він просить застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2014 році».
Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи засудженого та захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, пояснення прокурора щодо законності та обґрунтованості оскаржуваної ухвали, колегія суддів, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши ухвалу у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_8 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Апеляційні доводи засудженого щодо часткової незгоди з оскаржуваним рішенням (арк. 8-9) є необґрунтованими, оскільки вони не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, зазначених у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали (арк.9).
Зокрема, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що в частині зарахування у строк відбуття покарання строку попереднього ув`язнення з 19 лютого 2014 року по 08 липня 2014 року та з 05 вересня 2014 року по 16 жовтня 2014 року клопотання засудженого задоволенню не підлягає, оскільки, згідно положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», - попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили, а попередній вирок відносно засудженого набрав законної сили 18 лютого 2014 року (аркуш 12 особової справи засудженого), після чого засуджений 09 липня 2014 року з установи виконання покарань, в якій він відбував покарання у вигляді позбавлення волі, для проведення слідчих дій та судового розгляду кримінального провадження був переведений до слідчого ізолятору (аркуш 39 особової справи засудженого), де тримався до набрання вироком Чутівського районного суду Полтавської області від 05 серпня 2014 року законної сили, тобто до 04 вересня 2014 року включно (аркуш 24 особової справи).
Згідно ч.5 ст.72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Пунктами 24 та 10 статті 3 КПК України, щодо визначення понять передбачено, що кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; а судове провадження це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, Верховним Судом України, а також за нововиявленими обставинами.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», - попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Згідно пунктів а), б), в) абзацу 4 ч. 5 ст. 72 КК України, у строк попереднього ув`язнення включається строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.
Зазначені факти та обставини враховані судом при постановлені оскаржуваної ухвали, про що об`єктивно свідчить зміст висновків її мотивувальної частини.
Оскільки, згідно наявних у особовій справі відомостей, засуджений ОСОБА_8 має декілька непогашених судимостей за вчинення тяжких злочинів, передбачених ст.ст. 81 ч.3 та ч.4, ст.141 ч.2, ст. 215-3 ч.2 КК України (в ред.. 1960 року) та ст.185 ч.3 чинного КК України, то в силу законодавчих обмежень, встановлених п.«в» ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія до нього не може бути застосована.
Вказані обставини унеможливлюють задоволення клопотання засудженого щодо застосування будь-якого закону про амністію.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 ч. 1 п. 1, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29 січня 2016 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_8 в той самий строк з дня отримання ним копії мотивованої ухвали.

Судді

________________ ________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4