В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

14.03.2016 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі : головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілої цивільного позивача ОСОБА_4 , представника потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого цивільного відповідача ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жмеринського міськрайонного суду кримінальне провадження внесеного до ЄРДР за №0000851 від 12.11.2014 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В :

12.11.2014 року біля 1 год. обвинувачений ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння і знаходячись у власному будинку по АДРЕСА_1 , під час спілкування із своєю дружиною ОСОБА_4 , потерпілою у кримінальному провадженні, на грунті раптово виниклого конфлікту, маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень своїй дружині, схопив за волосся потерпілу та різко потягнув донизу, внаслідок чого потерпіла впала на підлогу обличчям донизу. Обвинувачений наніс лежачий на підлозі потерпілій біля 20 ударів ногами і руками по різним частинам тіла потерпілої. Внаслідок протиправних дій обвинуваченого, відповідно до висновку експертизи №158 від 24.12.2014 року, у потерпілої мала місце закрита тупа травма живота у вигляді розриву селезінки з внутрішнє-черевною кровотечею 2000 мл., синці на повіках очей наслідок дії, можливо 12.11.2014 року, тупих твердих предметів до яких належить і стороння рука; розрив селезінки з кровотечею в черевну порожнину 2000 мл. крові викликав загрозливі для життя явища, чому відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.
Обвинувачений в судовому засіданні винуватим себе у вчиненому визнав повністю і пояснив, що 11.11.2014 року у лікарні йому було зроблена хірургічна операція по видаленню пухлин на тілі; після 15 год. вживав спиртні напої. 12.11.2014 року біля 1 год. прийшов до себе додому АДРЕСА_1 , де його чекала дружина та малолітня дочка. Пам`ятає, що між ним та дружиною виник конфлікт. Як спричинив тілесні ушкодження дружині не пам`ятає. Біля 6 год. ранку 12.11.2014 року пішов з дому. Через декілька годин його знайшов ОСОБА_8 - чоловік сестри обвинуваченого, і привів додому, де мати обвинуваченого повідомила, що він побив дружину, приїздила швидка медична допомога, яка відвезла дружину до лікарні. Двічі навідував дружину у лікарні, але дружина відмовлялася з ним спілкуватися. У вчиненому розкаявся. Просить вибачення у потерпілої. Поштовим відправленням направляв кошти на утримання малолітньої дочки (а.с.109), але потерпіла кошти не бажала отримувати. Цивільний позов визнає частково; матеріальну шкоду відшкодував повністю і потерпіла надала розписку (а.с.215); моральну шкоду визнає в розмірі 27000 грн. і вказану суму передав потерпілій-цивільній позивачу, про що вона видала розписку (а.с.222), а витрати на отримання нею правової допомоги не визнає повністю.
Потерпіла суду повідомила, що з обвинуваченим перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду розірвано; мають малолітню дочку; проживали з обвинуваченим по АДРЕСА_1 ; там же проживає сестра обвинуваченого ОСОБА_9 з сім`єю. 12.11.2014 року біля 1 год. прийшов обвинувачений, який був в стані алкогольного сп`яніння. Мав намір взяти дочку на руки, але вона просила не підходити до дочки, але обвинувачений таки взяв дочку на руки. Між ними виник конфлікт, під час якого обвинувачений схопив за волосся потерпілу та різко потягнув донизу, від чого вона впала на підлогу кімнати, а обвинувачений став наносити їй удари ногами по тулубу, тримаючи дитину на руках. Спромоглась встати і передзвонила матері обвинуваченого, повідомивши проте, що він її б`є. Стала збирати свої і дочки речі, а обвинувачений стояв і тримав на руках дочку. Дала обвинуваченому ляпаса, після чого він поклав дочку на диван і став наносити потерпілій удари руками і ногами. Коли прийшла мати обвинуваченого він перестав бити потерпілу. Всього обвинувачений наніс потерпілій біля 20 ударів ногами по тілу. Вранці викликали медичну швидку допомогу, яка потерпілу відвезла у лікарню де потерпілій зробили операцію і видалили селезінку. Потерпіла після операції разом з дочкою перебували у лікарні, обвинувачений приходив в лікарню, але вона з ним не спілкувалася. Просить призначити обвинуваченому сувору міру покарання. Своїми діями обвинувачений спричинив моральну шкоду в розмірі 100000 грн., з якої вона вже отримала 27000 грн., а 73000 грн. просить стягнути з обвинуваченого-цивільного відповідача, а також стягнути 6000 грн. за надання правої допомоги. В зв`язку з тим, що цивільний відповідач відшкодував матеріальну шкоду у повному обсязі, цивільний позивач ОСОБА_4 в цій частині відмовляється від позову.
Свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 суду пояснили, що вони разом з обвинуваченим та потерпілою проживали в одному будинку по АДРЕСА_1 . Обвинувачений свідку ОСОБА_9 є рідним братом. Про конфлікт 12.11.2014 року між обвинуваченим та потерпілою суду нічого не пояснили, оскільки не були очевидцями, а також не чули що відбувалось між ними, так як спали в іншій частині будинку. Вранці 12.11.2014 року баба ОСОБА_10 розповіла, що між обвинуваченим та потерпілою була сварка і вони побились. Крові на підлозі будинку не бачили. Потерпілу вранці госпиталізували до лікарні, так як у неї болів живіт. Обвинуваченого вранці не були в будинку, свідки знайшли обвинуваченого на горищі родича на іншій вулиці і привели додому. Обвинувачений нічого не міг повідомити, лише плакав.
Свідок ОСОБА_11 суду повідомив, що він є батьком потерпілої. 12.11.2014 року перебував на роботі, біля 7 год. зателефонувала дружина і повідомила, що потерпілій погано. Прибіг на АДРЕСА_1 , де вже були ОСОБА_12 , потерпіла та дружина свідка. Дружина повідомила, що дочку побив обвинувачений, коли він 12.11.2014 року після 1 год. прийшов додому. У дочки було побите обличчя. Дочекавшись швидкої допомоги допоміг погрузити потерпілу в машину. Також повідомив, що коли дочка знаходилась в реанімації, то грудну дочку потерпілої кормили різні молоді жінки у яких були грудні діти, оскільки потерпіла не могла кормити дитину. Будь яких коштів від обвинуваченого та його родичів на лікування дочки не брали.
Свідок ОСОБА_12 суду повідомила, що вона є матір`ю обвинуваченого; 12.11.2014 року біля 01 год. зателефонувала потерпіла і попросила прийти до них додому АДРЕСА_1 та заспокоїти обвинуваченого; син взяв телефон і повідомив, що потерпіла його розбудила. Біля 2 год. прийшла в будинок і побачила, що потерпіла сиділа на дивані, і повідомила, що вони побились. Будь-яких синяків на бачила на потерпілій. Обвинувачений разом з потерпілою вийшли до іншої кімнати, почула що вони сваряться. Через деякий час зайшла і побачила, що обвинувачений і потерпіла лягли спати. Спала також їхня грудна дочка. Залишилась у будинку. Заносила потерпілій грудну дочку, яку потерпіла кормила. Біля 5 год. вийшла потерпіла і сказала, що болить живіт і попросила викликати швидку допомогу. Обвинувачений після 5 год. встав і вийшов з будинку невідомо куди. О 6 год. 30 хв. передзвонила матері потерпілої. Викликали швидку допомогу, по приїзду якої потерпіла була госпіталізована до лікарні.
Свідок ОСОБА_13 суду повідомив, що потерпіла є його сестрою. 12.11.2014 року біля 10 год. зателефонувала їхня мати і повідомила, що обвинувачений побив потерпілу і вона знаходиться в реанімації залізничної лікарні. У лікарні біля потерпілої знаходились їхня матір та його дружина, а грудну дочку потерпілої возив кормити до молодої жінки в с.Станіславчик, оскільки сестра знаходилась в реанімації. Сестра повідомила, що причиною конфлікту 12.11.2014 року було те, що обвинувачений прийшов додому п`яний, намагався взяти дитину на руки, але потерпіла не давала. У грудні 2015 року між свідком і обвинуваченим був конфлікт.
Свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 суду повідомили, що вони працюють лікарями залізничної лікарні м.Жмеринка. 12.11.2014 року біля 8 год. була доставлена швидкою допомогою потерпіла з ознаками побиття. Потерпіла повідомила, що її побив чоловік. Була у важкому стані. Після клінічних досліджень було встановлено, що у неї розрив селезінки, і була проведена операція по видаленню селезінки. Було здійснено переливання крові, а також підбирались ліки, оскільки потерпіла мала грудну дитину, яку кормила. Свідок ОСОБА_14 повідомив, що у лікарню до потерпілої у палату приходив обвинувачений, він себе вів неадекватно, на зауваження не реагував, викликали працівників міліції.
Свідок ОСОБА_16 суду повідомила, що вона працювала сестрою-хазяйкою хірургічного відділення залізничної лікарні м.Жмеринка. 12.11.2014 року після 16 год. 30 хв. до потерпілої, якій було зроблено операцію, прийшов в палату обвинувачений, було чути між ними сварку, попросили обвинуваченого, який він себе неадекватно і зауваження не реагував, вийти з палати. Обвинувачений вийшов з палати. Після цього палату стали закривати на ключ.
З рапорту чергового видно, що 12.11.2014 року о 9 год. 10 хв. надійшло повідомлення до Жмеринського РВУМВС проте, що потерпіла з тілесними ушкодженнями звернулась за медичною допомогою (а.с.163), і дане повідомлення внесено до ЄРДР за №0000851 від 12.11.2014 року (а.с.135).
14.11.2014 року потерпіла надала Жмеринському РВУМВС письмову заяву про нанесення їй тілесних ушкоджень обвинуваченим (а.с.137-138).
З протоколу від 09.12.2014 року видно, як під час проведення слідчого експерименту потерпіла відтворила механізм спричинення їй тілесних ушкоджень обвинуваченим (а.с.143-145).
З висновку судово-медичної експертизи №158 від 24.12.2014 року видно, що у потерпілої закрита тупа травма живота у вигляді розриву селезінки з внутрішнє-черевною кровотечею 2000 мл.; синці на повіках очей наслідок дії, можливо 12.11.2014 року, тупих твердих предметів до яких належить і стороння рука. Розрив селезінки з кровотечею в черевну порожнину 2000 мл. крові викликав загрозливі для життя явища, чому відноситься до тяжких тілесних ушкоджень (а.с.147-148).
З висновку судово-психіатричної експертизи №80 від 21.05.2015 року видно, що в період часу, до якого відноситься інкриміноване діяння, обвинувачений на хронічне душевне захворювання не страждав, перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності; він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; в теперішній час обвинувачений на хронічне душевне захворювання не страждає, перебуває поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, а виявляє органічний розлад особистості змішаного (травматичного, інтоксикаційного) ґенезу; він може усвідомлювати свої дії та керувати ними; застосування примусових заходів медичного характеру не потребує; під дію ст.19 КК України не підпадає; обвинувачений перебував в стані емоційного збудження, який не впливав на його свідомість та діяльність; в стані фізіологічного афекту не перебував; він не схильний до патологічного фантазування та навіюваності (а.с.162-167).
З врахуванням зібраних в судовому засіданні доказів суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого кваліфікуються за ч.1 ст.121 КК України, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
При призначенні обвинуваченому міри покарання, суд враховує наступні обставини: ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України класифікується, як тяжкий злочин; особу винного, який визнав свою вину і розкаявся у вчиненому, раніше не судимий за ст.89 КК України, за місцем проживання характеризується задовільно, має на утриманні малолітню дочку; на обліку у лікаря-нарколога Жмеринської ЦРЛ не перебував і не перебуває; перебуває на обліку у лікаря-психіатра Жмеринської ЦРЛ.
Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжуючих покарання судом не встановлено.
Із врахуванням ступені тяжкості скоєного злочину, даних про особу обвинуваченого обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, обставини скоєння злочину та відношення до скоєного, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України.
Виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, а також часткового визнання цивільним відповідачем заявленого позову про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявленого цивільного позову і стягнути з цивільного відповідача ОСОБА_6 на користь цивільного позивача ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 50000 грн., з якої відповідач вже передав позивачу 27000 грн. (а.с.222), при цьому суд врахував глибину фізичних та душевних страждань цивільного позивача, ступінь вини цивільного відповідача, який своїми діями завдав моральну шкоду цивільному позивачу; а також витрати на юридичну допомогу в розмірі 6000 грн. (а.с.100).
Керуючись ст.ст. 368,369-371,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим і призначити покарання за ч.1 ст.121 КК України у виді п`ять років позбавлення волі.
За ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на два роки вісім місяців.
За ст.76 КК України на ОСОБА_6 покласти обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Відмову цивільного позивача ОСОБА_4 у цивільному позові про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 3013,89 грн. з цивільного відповідача ОСОБА_6 задовольнити і провадження у цій частині позову закрити.
Цивільний позов цивільного позивача ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди з цивільного відповідача ОСОБА_6 в розмірі 73000 грн. задовольнити частково.
Стягнути з цивільного відповідача ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_2 , 23000 (двадцять три тисячі) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, та 6000 (шість тисяч) грн. витрати на юридичну допомогу.
Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляції через Жмеринський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_17