АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 662/162/16-к
Номер провадження № 11-кп/791/876/16 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.186 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2016 року жовтня місяця «10 » дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:ОСОБА_2 ,
Суддів:ОСОБА_3 , ОСОБА_4
При секретарі: ОСОБА_5
З участю прокурора: Обвинуваченого: ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Херсоні кримінальне провадження № 0000029 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Новотроїцького районного суду Херсонської області від 30 червня 2016 року, щодо:

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Садове, Новотроїцького району,

Херсонської області,

проживаючого

АДРЕСА_1 , раніше судимого, якого визнано винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.186 КК України та призначено покарання:

-за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Новотроїцького районного суду Херсонської області від 01.04.2011 року два місяці та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки двох місяців шляхом поміщення до кримінально виконавчої установи закритого типу.

Міра запобіжного заходу - особисте зобов`язання.
Вирішено питання про процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні.
в с т а н о в и л а:
Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним в тому, що він, 14.01.2016 року біля 20:00 год. знаходячись в АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно, повторно, керуючись корисливими мотивами направленими на протиправне заволодіння чужим майном під час словесної сварки завдав удар рукою в область обличчя ОСОБА_8 , легкі тілесні ушкодження, після чого ОСОБА_7 проти волі потерпілої шляхом ривку з її руки, відкрито заволодів належним їй мобільним телефоном «Samsung» GT-E 1200 imel: НОМЕР_1 з sim- карткою мобільного оператора « Киевстар», чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 150 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просив вирок суду першої інстанції змінити, призначивши більш м`яке покарання, застосувати до нього вимоги ч.1 ст.69 та ст.71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Новотроїцького районного суду Херсонської області від 01.04.2011 року у виді позбавлення волі двох місяців та остаточно призначити покарання у виді позбавлення строком двох років двох місяців, на його думку призначене покарання Новотроїцьким районним судом Херсонської області не відповідає тяжкості злочину. Вважає, що суд першої інстанції належним чином не врахував обставини, що з моменту вчинення злочину до завершення судового слідства він працевлаштувався, проживає із співмешканкою, на утриманні має матір пенсіонерку, відсутність скарг за місцем проживання, а також наявність пом`якшуючих обставин : щире каяття, добровільне відшкодування потерпілій завданої злочином шкоди. Посилається на те, що на даний час не вживає спиртні напої. В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив апеляційну скаргу задовольнити, вирок суду першої інстанції змінити; думку прокурора, який просив апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 та вирок суду першої інстанції залишити без змін , в судових дебатах сторони залишились на своїх позиціях, в останньому слові обвинувачений ОСОБА_7 просив пом`якшити призначене покарання, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів дійшла таких висновків.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_7 вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, у скоєному розкаявся. Від дачі показів по суті відмовився відповідно до вимог ст.63 Конституції України.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 розглядалось судом першої інстанції в порядку ст. 349 КПК України.

Фактичні обставини сторонами кримінального провадження не оспорюються.

Доводи обвинуваченого про те, що суд не в повній мірі врахував наявність обставин, які пом`якшують покарання, а саме, що на його утриманні знаходиться матір пенсіонерка, він працевлаштувався, проживає із співмешканкою, на даний час не вживає спиртні напої є безпідставними, оскільки не підтверджені матеріалами кримінального провадження, а саме відсутні довідки.

Посилання обвинуваченого на те, що відсутні скарги за місцем проживанням, на думку колегії суддів не можна визнати самостійною підставою, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Необґрунтованими колегія суддів вважає доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про наявність підстав для призначення йому покарання із застосуванням вимог ч.1 ст.69, ст.71 КК України.

Призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченого законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст.69 КК України) може мати місце лише за наявності декількох( не менше двох ) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Доводи обвинуваченого про те, що суд першої інстанції не врахував наявність двох обставин, що пом`якшують покарання відповідно до ч.1 ст.66 КК України, а саме щире каяття , добровільне відшкодування завданої злочином шкоди, спростовуються вироком суду першої інстанції від 30.06.2016 року, в якому в мотивувальній частині вироку суду зазначені ці обставини.

Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_7 характеризується посередньо, злочин вчинено під час відбування умовно дострокового покарання, що свідчить про небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення та не убачається обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання.

Будь-яких порушень вимог кримінально процесуального законодавства, які б ставили під сумнів правильність висновків щодо винуватості ОСОБА_7 , суд не допустив і вірно кваліфікував його дії за ч. 2 ст.186 КК України.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції врахував ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, злочин вчинено під час відбування умовно дострокового покарання, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме щире каяття та добровільне відшкодування шкоди потерпілій, обставини, які обтяжують покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та вірно призначив покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів , відповідно до вимог ст.65 КК України, тому доводи в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_7 про призначення більш м`якого покарання є безпідставними.

Враховуючи вищевикладене і керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Новотроїцького районного суду Херсонської області від 30 червня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена протягом трьох місяців з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4