Провадження №1-кп/127/1293/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря: ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення :прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 13 в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. м.Вінниці, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , Замостянським РВ УМВС України у Вінницькій області, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
- у вчиненні злочину передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України, відомості про який внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0006105 від 06.08.2016 року, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 04.08.2016 року близько 15.00 години, перебуваючи за адресою: м. Вінниця, в дворі будинків №40 та №46 по вул. О.Антоновича, спільно розпиваючи спиртні напої із знайомим ОСОБА_5 , після чого останній заснув на лавці, скориставшись тим, що у ОСОБА_5 випав з кишені мобільний телефон, з метою викрадення чужого майна, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон марки «MEIZU» моделі M2, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 2116/16-21 від 08.08.2016 року становить 2044 гривні 93 копійки. ОСОБА_4 , заволодівши викраденим майном, з місця злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 2044 гривень 93 копійки.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та суду пояснив, що він дійсно вчинив злочин за обставин, викладених в обвинувальному акті, а саме: спільно з ОСОБА_5 вони розпивали спиртні напої по вул. К.Маркса, коли ОСОБА_5 заснув, він побачив, як з його кишені випав телефон, після чого забрав його собі та здав в ломбард. Отримані кошти витратив на власні потреби.
Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що з ОСОБА_6 він розпивав спиртні напої та заснув. Прокинувшись, виявив крадіжку телефону. Свій цивільний позов підтримав у повному обсязі. Телефон він особисто виявив у ломбарді та викупив за власні кошти.
Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого та потерпілого, дослідження висновку судово-товарознавчої експертизи № 2116/16-21 від 08.08.2016 року, суд приходить до висновку про винність обвинуваченого у скоєнні злочину.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані стороною обвинувачення докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Зокрема, судом враховано особу ОСОБА_4 , який являється особою в силу ст. 89 раніше не судимою (т.1 а.с.30), перебуває на обліку у лікаря-нарколога, на обліку лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.с.37-38), за місцем проживання характеризується позитивно (т.1 а.с 34).
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення ОСОБА_4 до вчиненого злочину, тобто повне визнання вини, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без його ізоляції від суспільства, а тому покарання необхідне та достатнє для його перевиховання та виправлення, а також для запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст. 185 КК України.
Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути процесуальні витрати за проведеної судово-товарознавчої експертизи № 2116/16-21 від 08.08.2016 року (т.1 а.с.40-43), оскільки її проведення було зумовлено розслідуванням вчиненого ОСОБА_4 злочину.

Обговорюючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 в порядку ст.127-129 КПК України в частині стягнення з обвинуваченого завданої злочином матеріальної шкоди в розмірі 750 гривень та моральної шкоди в розмірі 1000 грн., суд приймає до уваги положення ст. 128 КПК України, ст. 1177 ЦК України, відповідно до яких особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого та шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Дослідивши надані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що в судовому засіданні позовні вимоги про стягнення завданої злочином матеріальної шкоди знайшли своє підтвердження (т.1 а.с.39), а тому позов в цій частині підлягає до задоволення повністю.
Приймаючи до уваги позицію викладену у постанові пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)». Розмір моральної шкоди ґрунтуються на душевних стражданнях, які потерпілий зазнав внаслідок неправомірних дій обвинуваченого, а саме: втраті спокою, душевної рівноваги внаслідок вимушених змін звичайного укладу життя.

Суд, виходячи з принципів виваженості, розумності й справедливості, враховуючи особу обвинуваченого та його майновий стан, вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо наявності витрат на правову допомогу та їх розмір, суд зазначає наступне.

Статтею 33 Правил адвокатської етики, схвалених Вищою кваліфікаційною комісією адвокатури при Кабінеті Міністрів України 01.10.1999 року, єдиною допустимою формою отримання адвокатом за надання правової допомоги клієнту є гонорар. Гонорар, отримуваний адвокатом за надання правової допомоги повинен бути законним за формою і порядком внесення і розумно обґрунтованим за розміром. При визначенні обґрунтованого розміру гонорару, беруться до уваги обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання доручення. Розмір гонорару і порядок його внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання правової допомоги.

Згідно із положенням ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акт прийому-передачі виконаних робіт та ін.), а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам закону.

Потерпілим ОСОБА_5 було надано квитанцію від 14.09.2016 про оплату правової допомоги на суму 500 гривень (т.1 а.с.20) , а тому, суд, вважає, що витрати на правову допомогу потерпілим ОСОБА_5 обґрунтовані та підтверджуються належними доказами, та приходить до переконання, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 50, 65-67 КК України, ст. ст. 127-129, 349 ч.3, 368, 370, 373, 374 КПК України, ст. 1177 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави Україна 352 гривень 40 копійок у відшкодування вартості проведеної судово-товарознавчої експертизи.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 750 гривень у відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 1000 гривень у відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 500 гривень у відшкодування витрат на правову допомогу.

Речові докази в кримінальному провадженні № 00061005:
- мобільний телефон марки «MEIZU» моделі M2 , який був переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 - залишити власникові;

- оригінал специфікації до договорів №12-122421 від 05.08.2016 року з ломбардного відділення №12 УМКВ і Компанія (м. Вінниця, пл. Героїів Сталінграду,1) - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: