В И Р О К
Іменем України
8 квітня 2016 р.

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

законного представника обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

потерпілого - ОСОБА_9 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Суходільське Долинського району Кіровоградської області, громадянина України, освіта неповна середня, учня Баштанського професійного ліцею, неодруженого, не працює, раніше не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Веселий Лан Врадіївського району Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, учня групи № 7ВП філіалу Надбузького професійного аграрного ліцею, неодруженого, не працює, раніше не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

28.10.2015 приблизно о 01:00 год., ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою в групі із ОСОБА_5 , знаходячись в районі перехрестя пр. Миру та вул. Будівельників в м. Миколаєві, діючи за раптово виниклим умислом, направленим на заволодіння чужим майном, підійшли до ОСОБА_9 і погрожуючи застосуванням бити, заволоділи його грошовими коштами в сумі 1100 грн., а також пачкою цигарок "LM" вартістю 15 грн., заподіявши матеріальну шкоду потерпілому на загальну суму 1115 грн.

З місця скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України визнав частково та пояснив, що 28.10.2015 року він разом зі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 знаходився в барі "Арзу", пили безалкогольне пиво. Він з ОСОБА_11 пішли на вокзал, коли повернулись назад, побачили, що ОСОБА_12 стоїть разом з потерпілим. Вони підійшли, потерпілий дістав гроші в сумі 200 грн. та мобільний телефон. Телефон вони віддали назад потерпілому та пішли. Потім він повернувся та забрав у потерпілого з внутрішньої кишені гроші в сумі 1000 грн., вдарив потерпілого по голові пластиковою пляшкою з водою, тому що той виражався на його адресу нецензурною лайкою. Штах тримав биту, але не погрожував. Вони казали потерпілому, щоб той віддав гроші, бо поб`ють. Після цього поїхали в сауну зі ОСОБА_10 . Коли він зустрівся зі ОСОБА_10 28.10.2015 р. під вечір, в того вже була бита. Він ОСОБА_10 потім казав, скільки в потерпілого забрав грошей. Штах тримав потерпілого за комір. Потерпілому відшкодував 375 грн., а потім ще 175 грн. Зараз потерпілому відшкодована вся сума. Змови на пограбування між ним та ОСОБА_10 не було.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України визнав частково та пояснив, що 28.10.2015 р. він був в нічному клубі на ринку "Колос" разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , пили безалкогольне пиво. До ОСОБА_14 приїхали разом зі ОСОБА_13 . О 01:00 год. вони вийшли з клубу, побачили потерпілого, той був випивший. У нього була сувенірна бита. Біля світлофору потерпілий попросив підкурити, він дав тому запальничку, а потім спитав у потерпілого: " ОСОБА_15 , що написано?" та показав биту. На биті було написано "Успокоитель". Він сказав потерпілому йти з ними. Потерпілий пішов з ними на вул. Будівельників, дав йому 200 грн., які дістав з кишені однією купюрою. Він у потерпілого грошей не просив, той сам все зрозумів та віддав гроші. Сигарет він не бачив. ОСОБА_13 з ОСОБА_11 були за 15 м від нього. Про грабіж вони не домовлялись. Потерпілому він не погрожував, тільки дав прочитати напис на биті. Биту купив на ринку "Колос". Потерпілого не бив. Шкоду потерпілому відшкодувала жінка брата в сумі 370 грн.

Вина обвинувачених підтверджується:

- показами потерпілого ОСОБА_9 , який суду пояснив, що в кінці жовтня 2015 року після 00:00 год. до нього підійшли три хлопця - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ще один. Штах був з битою. Хлопці завели його у двори, нишпорили по кишенях. Дістали телефон, потім повернули та відпустили його. Потім його наздогнали, з внутрішньої кишені забрали гроші, чимось вдарили по голові. Йому сказали прочитати, що написано на биті. Він прочитав " ОСОБА_16 ". Бита була довжиною приблизно 60 см, дерев`яна, діаметр не знає. Його вдарили по голові, він розгубився. Бита була у ОСОБА_10 . В нього забрали гроші в сумі 1115 грн. та пачку сигарет. Збитки йому відшкодували. Претензій до обвинувачених немає. Биту демонстрували, але словесно йому не погрожували. Сприйняв це як те, що його можуть побити. Йому було страшно. По кишенях нишпорив ОСОБА_13 точно, за ОСОБА_10 не пам`ятає. Його відвели у двори втрьох. Все повернули. Після удару він впав, потемніло в очах. Хто вдарив не знає. Вдарили під коліно. Був спричинений фізичний біль. За медичною допомогою не звертався. Він зрозумів, якщо буде чинити опір, його будуть бити битою;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.10.2015 року, згідно якого ОСОБА_9 звернувся до правоохоронних органів із заявою про те, що 28.10.2015 р. приблизно о 01:00 год. невстановлені особи, знаходячись на перехресті пр. Миру та вул. Будівельників в м. Миколаєві, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, відкрито заволоділи грошовими коштами ОСОБА_9 ;

- розпискою ОСОБА_9 від 24.11.2015 про те, що він отримав від підозрюваного ОСОБА_4 в рахунок спричинених йому матеріальних збитків гроші в сумі 370 грн.;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 20.11.2015 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_4 як особу, яка приймала участь у відкритому викраденні його майна 28.10.2015 о 01:00 год. Безпосередньо ця особа перевіряла зміст кишень одежі, брала у нього паспорт;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 26.11.2015 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_5 як особу, яка 28.10.2015 о 01:00 год. в районі перехрестя вул. Будівельників та пр. Миру в м. Миколаєві відкрито викрав його майно. Безпосередньо ця особа погрожувала йому битою, а також перевіряли кишені його одежі і забирала гроші;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 14.01.2016 року, згідно якого підозрюваний ОСОБА_5 розказав та показав обставини вчинення грабежу відносно ОСОБА_17 . Так, ОСОБА_5 вказав на місце по пр. Миру, де він зустрів потерпілого і там показав йому биту, сказавши, щоб той читав, що на ній написано, після чого сказав тому йти за ним. Разом з потерпілим він пішов у двір, ОСОБА_13 та ОСОБА_18 йшли за ними. Коли вони зупинились у дворі будинку АДРЕСА_4 , ОСОБА_13 став оглядати кишені куртки потерпілого, з яких дістав приблизно 1100 грн. 1000 грн. ОСОБА_13 дістав із внутрішнього карману куртки потерпілого. Після чого ОСОБА_5 вказав на місце, де ОСОБА_4 вдарив потерпілого пляшкою по голові і той впав на землю. Після падіння потерпілого ОСОБА_19 підняв того на ноги та сказав, щоб той тікав. Далі він разом зі ОСОБА_13 та ОСОБА_18 вибіг на пр. Миру, де вони сіли в таксі та поїхали в сауну;

- протоколом одночасного допиту осіб від 14.01.2016 року, згідно якого в ході одночасного допиту підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , останні показали, що ніхто нікому не пропонував вчиняти злочин, ОСОБА_12 перший підійшов до потерпілого, все сталося раптово. Потерпілого битою ніхто не бив. Підозрюваний ОСОБА_12 пояснив, що ОСОБА_13 вдарив ОСОБА_17 скляною пляшкою з під пива по голові, проте підозрюваний ОСОБА_13 пояснив, що потерпілого він вдарив полімерною пляшкою з-під "Пепсі";

- розпискою ОСОБА_9 про те, що він отримав від ОСОБА_4 та ОСОБА_5 гроші в сумі 375 грн. в рахунок відшкодування матеріальних збитків. Претензій матеріального характеру до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не має;

- розпискою ОСОБА_9 про те, що він отримав від ОСОБА_20 в рахунок відшкодування матеріальних збитків спричинених ОСОБА_5 гроші в сумі 370 грн.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Суд критично оцінює покази обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він не погрожував застосуванням бити потерпілому, а також покази обвинувачених про відсутність між ними попередньої змови, оскільки вони спростовуються показами потерпілого, які у суду сумнівів не викликають, та узгоджуються з іншими доказами, які були дослідженні в судовому засідання, та розцінює їх як спосіб пом`якшення відповідальності за скоєне. Суд вважає, що дії обвинувачених були цілеспрямованими, узгодженими між собою та направленими на заволодіння майном потерпілого.

Вивченням особи неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, на обліку в МОПЛ не перебуває, лікувався стаціонарно двічі в 2012 році та в 2013 році з діагнозом: "Легка розумова відсталість з емоційно-вольовими порушеннями. Синдром бродяжництва", за місцем мешкання характеризується негативно, за місцем навчання характеризується позитивно, за місцем навчання в школі характеризувався негативно, перебуває на обліку у службі у справах дітей адміністрації Баштанського району як дитина позбавлена батьківського піклування, на обліку в Баштанському ВП ГУНП в Миколаївській області не перебуває.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 580 від 15.12.2015 року, ОСОБА_4 виявляє в теперішній час та виявляв в момент вчинення інкримінованого йому діяння ознаки легкої розумової відсталості з порушеннями поведінки. В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому кримінальне правопорушення, він знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння, стану патологічного алкогольного сп`яніння в нього не було. Він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час він також може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування до нього примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 не потребує.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку в МОПЛ не перебуває. Неодноразово лікувався стаціонарно в МОПЛ. Останній раз лікувався з 11.02.2015 р. по 27.02.2015 р. з діагнозом: "Легка розумова відсталість з емоційно-вольовою нестійкістю збудженого типу", на обліку в ОНД не перебуває, за місцем навчання характеризується негативно, за місцем навчання в школі характеризувався негативно, є інвалідом третьої групи з дитинства.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 588 від 18.12.2015 року, ОСОБА_5 виявляє ознаки легкої розумової відсталості з порушеннями поведінки та вживанням алкоголю зі шкідливими наслідками. В момент вчинення кримінального правопорушення він знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння, в стані патологічного сп`яніння він не був. В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому кримінальне правопорушення, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час він також може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування до нього примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 не потребує.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує суспільну небезпечність вчиненого злочину, який відноситься до тяжкого злочину, обставини справи, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання - відшкодування збитків, вчинення злочину неповнолітнім, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та вважає необхідним застосувати ст. 69 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі, з застосуванням ст. 75, ст. 104 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 3,4 ст.76 КК України, так як його виправлення можливе без відбування покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує суспільну небезпечність вчиненого злочину, який відноситься до тяжкого злочину, обставини справи, особу обвинуваченого, обставину, яка пом`якшує покарання - відшкодування збитків, та вважає можливим звільнити ОСОБА_5 від покарання у вигляді позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 3,4 ст.76 КК України, так як його виправлення можливе без відбування покарання.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.

На підставі п.п. 3,4 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки: з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України, зарахувати в строк покарання ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 20.11.2015 р. по 23.11.2015 р., з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.

На підставі п.п. 3,4 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_5 обов`язки: з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України, зарахувати в строк покарання ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 26.11.2015 р. по 08.04.2016 р., з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили скасувати, звільнивши його з-під варти в залі суду.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1