Ухвала
іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 07 червня 2016 року кримінальну справу за касаційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої та апеляційної інстанцій, та потерпілої на ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 27 серпня 2015 року щодо ОСОБА_5 .

За вироком Івано-Франківського міського суду від 03 жовтня 2013 року

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачевого Закарпатської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, такого, що не має судимості,

засуджено до покарання у виді позбавлення волі: за пунктами 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК на строк десять років із конфіскацією всього майна, яке є його власністю; за ч. 1 ст. 263 КК на строк три роки, а на підставі ст. 70 цього Кодексу за сукупністю злочинів остаточно на строк десять років із конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Ухвалено рішення про речові докази та судові витрати.

За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні умисного вбивства з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, а також у незаконному придбанні, носінні та зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу за таких обставин.
ОСОБА_5 на критому продовольчому ринку м. Івано-Франківська (вул. Дністровська, 5) здійснював господарську діяльність із продажу м`яса птиці як суборендар торгових приміщень, комерційно підпорядкованих ТОВ «Торговий сервіс» (операційний орендар ринку), від якого перебував у певній залежності щодо можливості здійснювати вищевказану діяльність.
30 липня 2007 року міська рада уклала договір із ТОВ «Торговий дім Горгани», співзасновником якого був ОСОБА_6 , на оренду приміщень ринку.
Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 07 жовтня 2009 року було вирішено виселити ТОВ «Торговий сервіс» із належних міській раді приміщень критого ринку і визнано недійсним договір оренди цих приміщень від 01 жовтня 2003 року, укладений між СП «Івано-Франківський центральний ринок» та ТОВ «Торговий сервіс». Це рішення було залишено без зміни Львівським апеляційним господарським судом 23 грудня 2009 року. ТОВ «Торговий сервіс» та ОСОБА_5 звернулися з касаційними скаргами на ці рішення до Вищого господарського суду України.
Усвідомлюючи, що зі зміною власника ринку він втратить можливість займатися торговельною діяльністю й отримувати прибуток, ОСОБА_5 із корисливих мотивів вступив у злочинну змову з невстановленими особами, з якими вирішив вбити співзасновника ТОВ «Торговий дім Горгани» ОСОБА_6 .
Для цього вони придбали у невстановленої особи пістолет, що був вогнепальною зброєю, у ОСОБА_7 автомобіль марки ВАЗ, два мобільні телефони «Нокіа-1202» із SIM-картами оператора «Київстар», здобули талон про проходження техогляду та поліс обов`язкового цивільного страхування автомобіля марки «Деу-Ланос», належного ОСОБА_8 , викрадені в ніч із 16 на 17 січня 2010 року.
19 лютого 2010 року приблизно о 12.20 год. ОСОБА_5 разом із невстановленими слідством особами за попередньою змовою з ними за заздалегідь розробленим та узгодженим з ними планом на автомобілі ВАЗ під своїм керуванням на перехресті вулиць Володимира Великого та Котляревського в м. Надвірній Івано-Франківської області під`їхав до автомобіля «Лексус-470», який стояв поруч зі школою і за кермом якого перебував ОСОБА_6 . Із заднього сидіння автомобіля ВАЗ вийшла невстановлена слідством особа, яка двічі прицільно вистрілила в голову ОСОБА_6 , повернулася до автомобіля, після чого ця особа та ОСОБА_5 втекли з місця події.
Від отриманих вогнепальних поранень ОСОБА_6 цього ж дня о 13.10 год. помер у лікарні.
Апеляційний суд ухвалою від 20 березня 2014 року залишив вирок місцевого суду без зміни.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 16 жовтня 2014 року скасував вищевказане рішення апеляційного суду і призначив новий розгляд справи в суді апеляційної інстанції у зв`язку з м`якістю призначеного ОСОБА_5 покарання.

За підсумками нового апеляційного розгляду той самий апеляційний суд ухвалою від 27 серпня 2015 року змінив вирок місцевого суду й виключив з обвинувачення ОСОБА_5 кваліфікуючу ознаку, передбачену п. 6 ч. 2 ст. 115 КК, вчинення умисного вбивства з корисливих мотивів, а іншу частину обвинувачення перекваліфікував за ч. 5 ст. 27, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК і залишив без зміни призначене місцевим судом покарання у виді позбавлення волі на строк десять років. Цей же вирок у частині визнання ОСОБА_5 винуватим за ч. 1 ст. 263 КК скасував і закрив провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК 1960 року за відсутністю в діянні складу злочину. У решті вирок залишено без зміни.

У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу апеляційного суду та направити справу на новий апеляційний розгляд у зв`язку з істотним порушенням кримінально-процесуального закону, неправильним застосуванням кримінального та м`якістю призначеного покарання. Стверджує, що апеляційний суд безпідставно перекваліфікував дії засудженого, виключив кваліфікуючу ознаку злочину і визнав деякі докази недопустимими. Крім того, на думку скаржника, засудженому було необґрунтовано призначено мінімальне покарання за санкцією ч. 2 ст. 115 КК, на що вказував касаційний суд, скасовуючи попередню ухвалу апеляційного суду, і чого всупереч ст. 399 КПК 1960 року не було враховано під час нового апеляційного розгляду.
Скарга потерпілої ОСОБА_9 є аналогічною за змістом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримання касаційних скарг, обговоривши викладені в них доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають задоволенню на таких підставах.

З ухвали апеляційного суду вбачається, що цей суд за підсумками апеляційного розгляду справи, провівши судове слідство у визначених ним межах, виключив із вироку деякі докази обвинувачення, якими підтверджувалася винуватість ОСОБА_5 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_6 з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, і дійшов висновку про те, що ОСОБА_5 не був співвиконавцем цього злочину, а лише вчинив пособництво невстановленим особам в умисному вбивстві за попередньою змовою групою осіб і не має відношення до злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК.

На підставі цього суд сформулював обвинувачення, визнане ним доведеним, а саме: ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що інші невстановлені органом досудового розслідування особи мають вчинити умисне вбивство ОСОБА_6 , своїми діями, які виразились у тому, що він із автомобілем «Джип Вранглер» у с. Навізівому чекав на них для того, щоб вони після повернення з м. Надвірної могли у цьому селі залишити автомобіль ВАЗ-21093, який було використано під час злочину, пересісти в його автомобіль, на якому сховатися подалі від місця злочину. Тобто він сприяв їм у тому, щоби вони сховалися від правоохоронних органів.

Такі дії ОСОБА_5 апеляційний суд кваліфікував лише за ч. 5 ст. 27, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК.

Між тим, у вищевказаному обвинуваченні не вказано жодного мотиву, з яким діяв засуджений, вчиняючи пособництво в умисному вбивстві потерпілого, а також обставин, за яких він вступив у попередню змову з виконавцями вбивства.

Як правило, попередня змова передбачає об`єднання осіб єдиним умислом на вчинення злочину. Від правильного встановлення мотиву умисного вбивства залежить кваліфікація винних осіб.

Вказавши в обвинуваченні, що ОСОБА_5 достовірно знав про наміри невстановлених органом досудового розслідування осіб вчинити умисне вбивство ОСОБА_6 , апеляційний суд в ухвалі не навів доказів цього. Сам же засуджений жодного разу не визнав своєї причетності до умисного вбивства ОСОБА_6 .

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що рішення апеляційного суду в частині перекваліфікації діяння ОСОБА_5 на ч. 5 ст. 27, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК, скасування вироку місцевого суду стосовно нього за ч. 1 ст. 263 КК не є законним та обґрунтованим. Його постановлено з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, що вплинуло на правильність застосування кримінального закону та на призначення покарання.

Зазначене свідчить про те, що ухвала цього суду не відповідає вимогам ст. 377 КПК 1960 року, а тому на підставі ст. 398 КПК 1960 року вона підлягає скасуванню, а справа направленню на новий апеляційний розгляд.
Під час цього розгляду суду належить урахувати викладене, ретельно перевірити наведені в апеляціях доводи й ухвалити рішення, яке б відповідало вимогам закону.
Якщо за наслідками нового апеляційного розгляду суд дійде висновку про доведеність винуватості особи у злочинах, за які її засуджено місцевим судом, то призначене цим судом покарання слід вважати м`яким.

Керуючись статтями 395, 396 КПК 1960 року, пунктами 11, 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційні скарги прокурора та потерпілої задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 27 серпня 2015 року щодо ОСОБА_5 скасувати і направити справу на новий апеляційний розгляд.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3