О К Р Е М А Д У М К А
судді Апеляційного суду Черкаської області ОСОБА_1 .
Згідно автоматизованої системи розподілу кримінальних справ в апеляційному суді мене було визначено у склад колегії суддів (доповідач суддя ОСОБА_2 , судді ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ) для розгляду кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 29.02.2016 року, якою задоволено клопотання слідчого поліції про накладення арешту на майно, зокрема гумовий човен «Адвентуре» з металевими веслами та навісний двигун «Ямаха-20».
Більшістю голосів суддів апеляційна скарга адвоката була залишена без задоволення, а ухвала суду без змін.
Я не можу погодитись із таким рішенням суду, оскільки воно винесено всупереч закону.
Так, клопотання слідчого поліції про накладення арешту на майно не відповідає вимогам ст.ст.170, 171 КПК України в редакції Закону від 18.02.2016 року.
Встановлено, що клопотання про арешт майна, слідчий поліції подав через 12 днів після його тимчасового вилучення у гр. ОСОБА_5 17.02.2016 року.
Однак, слідчий не вказав у кого саме було вилучене майно та не обґрунтував причини пропуску строку його звернення із клопотанням до суду. Оскільки за вимогами ч.9 ст.170 КПК України прокурор протягом 24 год. зобов`язаний звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт майна. Якщо у визначений строк прокурор не звернувся, то майно повертається особі.
Пояснення слідчого в судовому засіданні апеляційної інстанції про те, що він пропустив строк на своєчасне подання клопотання до суду про арешт майна, тому що справу 18.02.2016 року витребував прокурор не ґрунтується на законі, оскільки саме на прокурора покладається обов`язок дотримання строків виконання процесуальної дії та дотримання строків слідства і нагляд за його правильним проведенням.
Також, слідчий не з`ясував кому належить майно, що підлягає арешту, вартість його, документи, що підтверджують право власності, оскільки це має значення для правильного вирішення справи.
Відсутні в клопотанні будь-які документи чи інші матеріали, якими слідчий, прокурор обґрунтовує дане клопотання (ст.171 КПК).
Крім цього, відповідно до п.3 ч.2 ст.170 КПК України вилучене у ОСОБА_5 майна (човен, мотор) за ст.249 ч.1 КК Украйни підлягало конфіскації, як знаряддя і засоби промислу. Однак, згідно ч.5 ст.170 КПК України арешт майна, в такому випадку може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого.
На момент розгляду справи в апеляційному суді підозра ОСОБА_5 не висунута і не вручена, тому клопотання слідчого є незаконним.
Також встановлено, що мотор «Ямаха-20» не належить ОСОБА_5 , а належить на праві власності ОСОБА_6 .
Згідно ч.4 ст.170 КПК України арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона його набула безоплатно, або за вищу чи нижчу ринкову ціну, або знала чи повинна була знати, що майно придбане за вкрадені кошти, викрадене чи використовується для злочинної діяльності тощо.
Допитаний в апеляційному суді ОСОБА_6 суду пояснив, що він дає мотори на прокат і його не цікавить для яких цілей мотор використовують.
ОСОБА_5 сказав, що він хоче покататись по річці, він відремонтував цей мотор і дав йому, щоб він його обкатав.
Розглядаючи клопотання по суті слідчий суддя не звернула уваги на істотні недоліки органу розслідування, розглянула клопотання у відсутність зацікавлених осіб, хоч для цього не було підстав і в клопотанні такої вимоги слідчого не було та прийняла незаконне рішення.
При розгляді апеляційної скарги захисника, я звертав увагу суддів-колег на незаконність клопотання слідчого, на те, що органами розслідування не висунута підозра ОСОБА_5 , чим порушено вимоги ст.276 КПК України, оскільки особа з самого початку була відома, те що частина майна не належить ОСОБА_5 , а іншій особі і відсутні докази, передбачені ст.96-2 КПК України, однак більшістю голосів було прийнято рішення про залишення апеляції без задоволення, а ухвалу суду без змін.
Я проти того, щоб узаконювати незаконні рішення, оскільки це порушує права людини.
Суддя ОСОБА_1