Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А
29 серпня 2016 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді: - ОСОБА_1 ,

суддів: - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: - ОСОБА_4 ,

за участю прокурора: - ОСОБА_5 ,

захисників: - ОСОБА_6 ,

- ОСОБА_7 ,

- ОСОБА_8 ,

обвинуваченого: - ОСОБА_9 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Новоукраїнка, Березнегуватьського району, Миколаївської області, є громадянином України, з вищою освітою, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:
23 серпня 2016 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов з Військової прокуратури Південного регіону України обвинувальний акт з доданими матеріалами за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

Судом проведено підготовче судове засідання, за наслідками якого встановлено, що кримінальне провадження відповідно до ст. 33 КПК України, підсудне Центральному районному суду м. Миколаєва, в межах цього кримінального провадження будь-яких угод не укладено, через що підстав для прийняття рішень, передбачених п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України суд не вбачає.

На час проведення підготовчого засідання обставини, передбачені п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 264 КПК України відсутні. Отже, підстав для закриття провадження у справі судом не встановлено.

Стороною захисту було заявлено ряд клопотань про повернення обвинувального акту прокурору із посиланням на невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України та допущення ряду порушень під час проведення досудового розслідування.

Прокурор проти заявлених захисниками клопотань заперечував та вказав, що обвинувальний акт складено у відповідності до вимог КПК України та просив призначити справу до судового розгляду.

Під час аналізу доводів сторони захисту суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 337 КПК України та виходячи з визначених у ст. ст. 7, 22 КПК України, загальних засад змагальності кримінального процесу обвинувальний акт є приводом для розгляду справи судом та визначає межі судового розгляду.

В цьому сенсі обвинувальний акт має забезпечувати право обвинуваченого на отримання докладної інформації щодо суті та причин висунутого відносно нього обвинувачення.

Сторона захисту стверджує, що наданий обвинувальний акт цим вимогам не відповідає, зокрема, з його неможливо встановити, у чому саме, зрештою, звинувачено ОСОБА_9 .

Так, зміст наданого обвинувального акту свідчить про те, що він дійсно має текстологічні та лінгвістичні недоліки.

Але ці недоліки навіть у своїй сукупності не перешкоджають усвідомленню сутності висунутого обвинувачення, яка вочевидь полягає у тому, що згідно обвинувального акту ОСОБА_9 обвинувачується у тому, що:

Займаючи відповідальне становище, за яким є відповідальним за реалізацію повноважень з питань екології, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, надр, він використав його для отримання неправомірної вигоди у загальному розмірі 90000 доларів США (2268135 грн. 54 коп.) в зв`язку з отриманням ТОВ "ЄЛК-БУД" спеціального дозволу на користування надрами на родовищі "Новомиколаївське", яке знаходиться в межах Водяно-Лоринської сільської ради Єланецького району Миколаївської області.

Таке обвинувачення, на думку суду в цілому дозволяє як усвідомити сутність обвинувачення та побудувати лінію захисту, так й визначити межі судового розгляду.

Приймаючи рішення з цього приводу, суд враховує також й те, що відповідно до ст. 338 КПК України, протягом усього періоду розгляду кримінального провадження прокурор має право змінити обвинувачення.

Також стороною захисту вказано, що приймаючи рішення про висунення обвинувачення у кримінальному провадженні, в цьому випадку прокурор військової прокуратури Південного регіону вийшов за межі наданих йому повноважень, такими повноваженнями наділені лише прокурору Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Вказані доводи сторони захисту спростовуються наступним. Відповідно до ч. 5 ст. 8 ЗУ "Про прокуратуру" Спеціалізована антикорупційна прокуратура здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення оперативно-розшукової діяльності досудового розслідування Національним антикорупційним бюро України, яке в цьому випадку досудове розслідування не здійснювало.

Відповідно до ч. 4 ст. 8 ЗУ "Про прокуратуру", п. п. 1, 9.1 Наказу Генерального прокурора України " 12 гн від 29 серпня 2014 року "Про особливості діяльності військових прокуратур" органи військової прокуратури мають право здійснювати процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, зокрема, у сфері службової діяльності, вчинених службовими особами, у широкому переліку галузей; пред`явлене обвинувачення не свідчить про те, що вчинений злочин не відноситься до вказаної сфери.

Захисники обвинуваченого стверджують, що під час досудового розслідування цього кримінального провадження були порушені вимоги щодо підслідності кримінального провадження.

Проте, ці посилання захисту не відносяться до предмету розгляду під час підготовчого судового засідання.

Стороною захисту також вказано на недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування та інші технічні недоліки (зокрема, про хиби при вказівках номерів кримінального провадження тощо).

Але ці недоліки не є суттєвими, не свідчать про недоліки обвинувального акту, які перешкоджають його розгляду у суді, через що не можуть стати перешкодою для розгляду обвинувального акту судом.

Отже, підстав для прийняття рішення, передбаченого п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, в цьому випадку також не має, а у задоволенні клопотання захисту про прийняття такого рішення слід відмовити.

При цьому суд відзначає, що таке рішення не позбавляє захист права доводити невірність

кваліфікації дій обвинуваченого та відсутність в його діях складу вказаного прокурором злочину під час розгляду справи по суті.

Таким чином, суд вислухавши думку учасників процесу, приходить до висновку, що наявні достатні підстави для призначення судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись положеннями гл. 27 КПК України, ст. ст. 314, 331 КПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:
1. У задоволенні клопотань захисників про повернення обвинувального акту прокурору - відмовити.

2. Кримінальне провадження № 0000128 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України - прийняти до провадження Центрального районного суду м. Миколаєва.

3. Призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду на 10 год. 00 хв. 02 вересня 2016 року.

4. В судове засідання викликати сторони кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3