№ 207/5421/14-к
№ 1-кп/207/122/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2016 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
судді : ОСОБА_1
при секретарі : ОСОБА_2
з участю прокурора : ОСОБА_3
адвоката : ОСОБА_4
потерпілого: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпродзержинську кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, раніше судимого: 1/ 21 січня 2011 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ст., ст.190 ч.1,186 ч.2,69,70 КК України до 02 років позбавлення волі. Звільнений 22 жовтня 2012 року по відбуттю строку покарання; 2/ 18 травня 2013 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.1ст.190 КК України до штрафу у прибуток держави у сумі 510 гривень. На підставі ст.70ч.4 КК України вирок виконувати самостійно; 3/ 11 листопада 2013 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ст.,ст.190 ч.2, 75,76 КК України до 03 років обмеження волі з іспитовим строком 01 рік 06 місяців, проживаючого у АДРЕСА_1 , за ч.2 ст.186 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_6 , будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став, відповідних висновків не зробив і знову, в період випробувального строку, вчинив тяжкий злочин.

Так, 23 жовтня 2014 року, у період з 07 години 30 хвилин до 08 години, ОСОБА_6 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, у під`їзді № 2 будинку АДРЕСА_2 , де також знаходився його знайомий ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ніби-то обнімаючи потерпілого ОСОБА_5 руками, розстебнув на його шиї і зняв у нього з шиї золотий ланцюжок, на якому був золотий хрестик. Потерпілий ОСОБА_5 пощупавши свою шию, з`ясував, що у нього відсутній золотий ланцюжок з хрестиком і почав вимагати у обвинуваченого повернення ланцюжка з хрестиком. Подавляючи волю потерпілого до опору, ОСОБА_6 наніс потерпілому ОСОБА_5 декілька ударів руками у ділянку обличчя, але не менше 2-х ударів. Тобто, застосував насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров*я потерпілого і після цього відкрито, із корисливих мотивів, витягнув у ОСОБА_5 із кишені спортивних штанів мобільний телефон «JIAYU G2F 1/4 GB» ІМЕІ НОМЕР_1 . Таким чином, обвинувачений відкрито, із корисливих мотивів, викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_5 : золотий ланцюжок вагою 12 г. вартістю 4.500 гривень; золотий хрестик вагою 1,13 г. вартістю 750 гривень; мобільний телефон «JIAYU G2F 1/4 GB», ІМЕІ НОМЕР_1 вартістю 1.900 гривень; сім карту оператора мобільного зв`язку «Лайф» з номером НОМЕР_2 , вартістю 20 гривень на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 10 гривень; карту пам`яті об`ємом 2 Гб вартістю 50 гривень, а всього на загальну суму 7.230 гривень. З місця скоєння кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 своєї вини у скоєному кримінальному правопорушенні не визнав і пояснив, що ОСОБА_5 він знає і між ними хороші стосунки. 22 жовтня 2014 року, приблизно о 21.00 годині, він зустрівся з ним та його знайомим ОСОБА_7 . Вони розпивали пиво. ОСОБА_7 пішов додому, а він зі ОСОБА_5 біля будинку № 86 по вул. Матросова зустріли двох хлопців, які запропонували ОСОБА_5 піти до них додому випити вина. Вночі ОСОБА_5 неодноразово йому телефонував, але він йому не відповідав. 23 жовтня 2014 року, приблизно о 06.00 годині, йому знову зателефонував ОСОБА_5 і запропонував продовжити розпивати алкогольні напої. Він погодився. Після цього йому зателефонувала ОСОБА_8 і запропонувала зустрітися. Він погодився і вони по вул. 8-го Березня зустріли ОСОБА_5 з яким продовжили вживали алкогольні напої і вирішили піти в кафе «Вінтаж» по проспекту Ювілейному. Хтось запропонував зайти у під`їзд будинку біля кафе, щоб зігрітися. У під`їзді він зі ОСОБА_5 продовжили допивати горілку і знаходились у під*їзді приблизно з 07 години 30 хвилин до 08 години. Під час вживання горілки ОСОБА_5 став знімав з себе одяг і говорити йому «забирай». Коли ОСОБА_5 роздівався, то у нього випав хрестик, якого він побачив на підлозі і підняв. Де знаходяться ланцюжок та мобільний телефон він не знає і їх не брав. Потерпілого він не бив і потерпілому не погрожував. Він з ОСОБА_9 заспокоїли ОСОБА_5 , викликали таксі і поїхали у ломбард. Він з ОСОБА_9 зайшли у ломбард, а ОСОБА_5 залишився в автомобілі. У ломбарді він ОСОБА_9 попросив закласти хрестик на свій паспорт і сказав, що хрестик знайшов. Після цього вони поїхали до кафе «Вінтаж». Вийшовши із таксі, вони розійшлись по домам. ОСОБА_5 йому ніяких претензій стосовно речей не пред*являв і він не знає чи бачив ОСОБА_5 як він піднімав хрестик із підлоги. ОСОБА_5 не говорив, що пропав хрестик. Ланцюжка з його шиї він не знімав і ніяких інших речей у нього не віднімав.

Однак, вина обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєному кримінальному правопорушенні, незважаючи на не визнання ним своєї вини, стверджується поясненнями потерпілого, свідків та матеріалами кримінального провадження..

Так, потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що обвинуваченого він знає і стосунки з ним товариські. 22 жовтня 2014 року, біля 20 години, він зустрівся зі свої знайомим ОСОБА_7 і обвинуваченим. Вони вживали пиво. ОСОБА_7 пішов додому, а він з обвинуваченим зустріли його знайомих, які запропонували йому піти до них додому випити вина. Він погодився. 23 жовтня 2014 року, приблизно о 04 годині, він зателефонував ОСОБА_6 і вони зустрілись. Обвинувачений був з ОСОБА_8 . Вони продовжили розпивати алкогольні напої і пішли у сторону кафе «Вінтаж». Хтось запропонував зайти у під`їзд будинку АДРЕСА_2 , щоб зігрітися. У під`їзді він з обвинуваченим продовжили допивати горілку і приблизно о 07 годині 30 хвилин обвинувачений, ніби-то обнімаючи його, притиснув до дверей і зняв у нього з шиї золотий ланцюжок з хрестиком. Він опору не чинив, думаючи, що ОСОБА_6 жартує. Потім він почав вимагати, щоб обвинувачений повернув ланцюжок з хрестиком. Однак, ОСОБА_6 відповів, що ланцюжка з хрестиком не брав і почав його бити, наносячи удари кулаком в обличчя, розбив ніс і з носу пішла кров. Після цього обвинувачений витягнув у нього з кишені штанів мобільний телефон «JIAYU» ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 1.900 грн., в якому знаходилась сім карта оператора мобільного зв`язку «Лайф» з номером НОМЕР_2 , вартістю 20 грн., на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 10 грн., карта пам`яті, об`ємом 2 Гб, вартістю 50 грн., загальною вартістю 1980 грн. Одягу у під*їзді він не знімав. Після цього, приблизно о 08.00 годині, до кафе «Вінтаж» під`їхало таксі, водієм якого був їх знайомий ОСОБА_10 . Надіючись, що обвинувачений поверне йому викрадене, вони поїхали у ломбард. Він з ОСОБА_11 залишились в автомобілі, а ОСОБА_9 з обвинуваченим пішли у ломбард. Під час їх відсутності він показав ОСОБА_12 , що у нього на шиї відсутні ланцюжок з хрестиком і сказав, що їх у нього викрав ОСОБА_6 . Приблизно через 15 хвилин обвинувачений і ОСОБА_9 повернулися і вони знову поїхали у кафе «Вінтаж». Біля кафе вони вийшли і розійшлись. До міліції він звернувся ввечері, весь цей час надіючись, що ОСОБА_6 поверне йому викрадене майно: золотий ланцюжок, 585 проби, вагою 12 г, вартістю 4.500 грн.; золотий хрестик, 585 проби, вагою 1,5 г, вартістю 750 грн.; мобільний телефон «JIAYU», ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 1.900 грн., в якому знаходилась сім карта оператора мобільного зв`язку «Лайф» з номером НОМЕР_2 , вартістю 20 грн., на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 10 грн., карта пам`яті, об`ємом 2 Гб, вартістю 50 грн., загальною вартістю 1980 грн. Всього обвинувачений у нього викрав майна на загальну суму 7.230 гривень.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що 23 жовтня 2014 року, приблизно о 06 годині, вона зустріла ОСОБА_6 , а по вулиці 8-го Березня вони зустріли потерпілого ОСОБА_5 , який був у стані алкогольного сп`яніння. Вони почали розпивати горілку, а потім пішли до кафе «Вінтаж» по проспекту Ювілейному. Вони зайшли у під`їзд будинку біля кафе, щоб допити горілку. Вона розмовляла по телефону біля під`їзду і почула крики. Піднявшись на другий поверх побачила, що потерпілий плакав і говорив, що ОСОБА_6 викрав у нього золоті ланцюжок і хрестик. У відповідь ОСОБА_6 наніс ОСОБА_5 удар рукою в обличчя. Вона викликала таксі і вони поїхати до ломбарду щоб продовжити договір залогу своєї каблучки. ОСОБА_5 і ОСОБА_6 поїхали з нею. ОСОБА_6 пішов з нею у ломбард, а потерпілий залишився у таксі. У ломбарді обвинувачений попросив закласти на її документи золотий хрестик, пообіцявши, що ввечері його або викупить, або перекладе на свої документи. Вона погодилась. Вона не знала, звідки у нього хрестик і заложила його за 300 гривень. Вони повернулись до таксі та направились в бік її будинку. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вийшли з таксі біля кафе «Вінтаж», а вона поїхала додому. 23 жовтня 2014 року, приблизно о 20 годині, вона зателефонувала обвинуваченому, щоб він або викупив, або переклав на свої документи вищевказаний хрестик. Однак його телефон був відключений. Вона зателефонувала його старшому брату ОСОБА_14 та розповіла про ситуацію, яка склалась. Вона зустрілась з ОСОБА_15 і викупила хрестик за 335 гривень і передала його ОСОБА_16 .

Свідок ОСОБА_17 пояснив, що обвинуваченого, потерпілого та свідка він знає. Вони знайомі. У кінці жовтня 2014 року, приблизно о 08.00 годині, йому надійшло замовлення на кафе «Вінтаж». Біля кафе він побачив раніше йому знайомих обвинуваченого, потерпілого та свідка. ОСОБА_13 сказала, що їм необхідно їхати на зупинку «площа Леніна». ОСОБА_6 та ОСОБА_5 були у стані сильного сп`яніння і під час поїздки між ними відбувався якийсь конфлікт, який, як він зрозумів, виник ще до посадки у таксі. Із-за чого виник конфлікт він не зрозумів. Приїхавши, ОСОБА_13 з обвинуваченим пішли у ломбард, а ОСОБА_5 залишився з ним в автомобілі, який зняв з себе куртку, кофту і показав, що у нього відсутній ланцюжок з хрестиком і сказав, що вони зняли у нього золоті вироби, але не сказав хто саме. Приблизно через 15 хвилин ОСОБА_6 та ОСОБА_13 повернулись і вони поїхали до кафе «Вінтаж». Біля кафе ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вийшли, а ОСОБА_13 він відвіз додому.

Свідок ОСОБА_18 пояснив, що 25 жовтня 2014 року йому зателефонувала ОСОБА_13 і повідомила, що 23 жовтня 2014 на її паспорт його двоюрідним братом ОСОБА_6 у ломбарді був закладений золотий хрестик. Вона запитала, чи не збирається він викупити вказаний хрестик тому, що телефон ОСОБА_6 відключений. Він погодився, зустрівся з нею біля ломбарду і вони викупили цей золотий хрестик. Від ОСОБА_19 йому стало відомо, що хрестик був викрадений ОСОБА_6 і він хрестик залишив у себе і видав працівникам міліції.

Вина обвинуваченого у скоєному також стверджується матеріалами кримінального провадження:

протоколом огляду місця події від 23 жовтня 2014 року, під*їзду будинку № 3 по проспекту Ювілейному у м. Дніпродзержинську з фототаблицею та план-схемою до нього (а.с. 11-15);

довідкою Повного Товариства "Ломбард Наливайко і компанія" за № 240 від 04 листопада 2014 року, із якої вбачається, що гр. ОСОБА_13 заклала до ломбарду 23 жовтня 2014 року хрестик із жовтого металу вагою 1,13г. /а.с.17/;

протоколом огляду та вилучення від 04 листопада 2014 року хрестика із жовтого металу із якого вбачається, що свідок ОСОБА_20 пояснив, що вказаний хрестик він викупив у ПТ "Ломбард Наливайко і компанія", куди він за 340 гривень був закладений ОСОБА_13 (а.с. 37-38);

протоколом пред*явлення речей для впізнання від 04 листопада 2014 року, із якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_5 під № 1 впізнав хрестик із жовтого металу вагою 1,13г., який 23 жовтня 2014 року у під*їзді будинку АДРЕСА_2 у нього був відкрито викрадений обвинуваченим /а.с.39-40/;

гарантійним талоном № 257-ТО на мобільний телефон "ЛAYU G2F 1/4 GB" ІМЕІ: НОМЕР_1 від 31 березня 2014 року з гарантійним терміном до 31 березня 2015 року, який обвинуваченим був викрадений у потерпілого /а.с.31/;

постановою про визнання речовим доказом: хрестика із жовтого металу, вилученого 04 листопада 2014 року в ході огляду ОСОБА_18 (а.с. 41) та іншими доказами по кримінальному провадженню.

Суд вважає, що підлягає задоволенню заявлений потерпілим цивільний позов і з обвинувчаченого на користь ОСОБА_5 у рахунок спричиненої матеріальної шкоди підлягає стягненню 6.480 гривень.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 в ході досудового слідства кваліфіковані правильно за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

Так, потерпілий пояснив, що обвинувачений, ніби-то обнімаючи його, притиснув до дверей і зняв у нього з шиї золотий ланцюжок з хрестиком. Він почав вимагати від обвинуваченого поверненнязолотого ланцюжка з хрестиком. У відповідь обвинувачений став його бити, наносячи удари кулаком в обличчя, розбив ніс і з носу пішла кров. Таким чином, обвинуваченим стосовно потерпілого було застосовано насильство яке не є небезпечним для життя та здоров*я. Після застосування насильства обвинувачений витягнув із кишені штанів потерпілого мобільний телефон «JIAYU G2F 1/4 GB».

У суду у цій частині немає ніяких підстав не довіряти поясненням потерпілого.

Окрім того, у судовому засіданні було встановлено і вказане стверджується матеріалами кримінального провадження, що саме обвинуваченим у ПТ "Ломбард Наливайко і компанія" на паспорт свідка ОСОБА_13 безпосередньо після скоєння кримінального правопорушення був закладений золотий хрестик потерпілого, який у подальшому був викуплений ОСОБА_13 та двоюродним братом обвинуваченого ОСОБА_18 і виданий працівникам міліції та який був опізнаний потерпілим.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за скоєне кримінальне правопорушення, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, його особу, що раніше був судимий, посередню характеристику за місцем мешкання, його відношення до скоєного, всі обставини по справі, думку потерпілого. Тому суд вважає, що стосовно обвинуваченого необхідно обрати покарання у вигляді позбавлення волі.

Речовий доказ: хрестик із жовтого металу, вилученого 04 листопада 2014 року в ході огляду ОСОБА_18 --- повернути ОСОБА_5 .

Керуючись статтями 369-371, 373-376 КПК України, суд,-
З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винуватим за частиною 2 статті 186 КК України та призначити покарання у вигляді 04 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі статті 71ч.1 КК України до призначеного покарання ОСОБА_6 частково приєднати невідбуте покарання за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 11 листопада 2013 року у вигляді 06 (шести) місяців позбавлення волі і остаточно призначити покарання у вигляді 04 (чотирьох) років 06 (шести) місяців позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до набрання вироком чинності залишити попередню - тримання під вартою, вираховуючи строк відбуття покарання з 20 травня 2016 року, зарахувавши в строк відбуття покарання час його знаходження під вартою в період з 05 листопада 2014 року по 20 травня 2016 року включно.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_6 у строк відбуття призначеного покарання час знаходження його під вартою з 05 листопада 2014 по 20 травня 2016 року із розрахунку 01 день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
Стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 --- 6.480 (шість тисяч чотириста вісімдесят) гривень.
Речовий доказ: хрестик із жовтого металу, вилучений 04 листопада 2014 року у ОСОБА_18 , який знаходиться на зберіганні в камері збереження речових доказів Баглійському РВ -- повернути потерпілому ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя: / ОСОБА_1 /