Справа № 589/1800/16-к
Провадження № 1-в/589/805/16
УХВАЛА
Іменем України
08 квітня 2016 р. м. Шостка
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Шосткинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

представника ШВК (№ 66) ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка клопотання захисника засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:
У квітні 2016 року захисник засудженого ОСОБА_6 звернувся до суду з вищевказаним клопотанням вказуючи, що засуджений поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

В судовому засіданні захисник своє клопотання підтримав.

Прокурор проти умовно-дострокового звільнення засудженого від подальшого відбування покарання не заперечував. Представник ШВК № 66 проти задоволення клопотання заперечив, вказуючи, що засуджений своє виправлення не довів та не здатний до самокерованої та правослухняної поведінки після звільнення.

Дослідивши матеріали подання, заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, суд дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню враховуючи таке.

Як вбачається з наданих адміністрацією ШВК № 66 документів та особової справи засудженого, ОСОБА_6 був засуджений вироком Апеляційного суду Чернігівської області від 12.07.2004 за ст. 115 ч.1 п.1,4,12 КК України та з урахуванням ухвали Верховного суду України призначено покарання в виді позбавлення волі на строк 15 років.

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 05.02.2016 ОСОБА_6 зараховано строк попереднього ув`язнення з 22.03.2004 по 08.11.2004 відповідно до ч. 5 ст. 72 ККУкраїни (7 міс. 16 д.). Початок строку покарання рахується з 22.03.2004, закінчення строку (після зарахування) - 06.08.2018.

З дослідженої копії вироку Апеляційного суду Чернігівської області від 12.07.2004 вбачається, що ОСОБА_6 відбував покарання в виді позбавлення волі за вчинення умисного особливо тяжкого злочину. Відповідно до ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Станом на день розгляду клопотання засуджений з призначеного покарання в виді 15 років позбавлення волі фактично відбув 12 років 16 днів, тобто понад 3/4 строку покарання, а з зарахуванням строку попереднього ув`язнення - 12 років 8 місяців 2 дні , не відбув 2 роки 3 місяці 28 днів. З довідки про заохочення вбачається, що засуджений мав 4 заохочення (за сумлінну поведінку та ставлення до праці) протягом 2012 - 2014 р.

Засуджений має 5 стягнень (користування саморобним електронагрівальним пристроєм, порушення форми одягу - нагрудний знак був закріплений на шпильці, порушення правил короткострокового побачення - встав та підійшов до своєї матері, вилучено зламану навпіл сім-карту). Однак, враховуючи суть даних порушень, суд не вважає їх такими, що негативно характеризують засудженого та визначають спрямованість його поведінки.

Так, з наданої адміністрацією ШВК № 66 характеристики вбачається, що засуджений працевлаштований робітником пілорами. У відношенні до представників адміністрації колонії ввічливий, виконує їхні вимоги. За характером спокійний, врівноважений. У відношенні до інших засуджених не конфліктний, підтримує рівні стосунки. До себе вимогливий. Підтримує стосунки з близькими родичами шляхом листування. Згідно характеристики від 22.12.2014 вказувалось, що засуджений стає на шлях виправлення. Також вказувалось, що засуджений у повній мірі здатен долати життєві труднощі та протистояти чужому впливу. До злодійських традицій має байдуже ставлення. Своєю поведінкою та ставленням до праці подає позитивний приклад іншим засудженим /Т.2., а.с. 2/.

В судовому засіданні відповідаючи на запитання головуючого представник адміністрації ШВК № 66 вказав, що фактів протидії та непокори адміністрації колонії з боку засудженого ОСОБА_6 не було.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" від 26.04.2002 № 2 звертає увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

Згідно з правовою позицією Конституційного Суду України правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, якщо воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий пункту 9 мотивувальної частини Рішення від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Враховуючи відомості про особу засудженого та індивідуальність підходу до застосування умовного-дострокового звільнення суд, надаючи перевагу фактам та обставинам, що позитивно характеризують засудженого, вважає, що ОСОБА_6 в цілому довів своє виправлення.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 умовно-достроково звільнити від відбування покарання призначеного вироком Апеляційного суду Чернігівської області від 12.07.2004 та ухвалою Верховного суду України від 09.11.2004 на 2 роки 3 місяці 28 днів.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1