Справа № 307/1698/16-к
Провадження № 1-кс/307/172/16
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу
10 червня 2016 рокум. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши клопотання заступника начальника слідчого відділення Тячівського ВП ГУНП у Закарпатській області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого,

в с т а н о в и в :
заступник начальника СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 ..

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000124 від 05 грудня 2012 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.153 та ч.2 ст.156 КК України.

Вказує на те, що ОСОБА_6 , 10 квітня 2007 року, приблизно о 16 годині, в смт. Солотвино по вул. І. Франка, знаходячись в тунелі водозливу шахти №8 Солотвинського солерудника, на території солених озер, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в присутності неповнолітніх ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , оголивши свій статевий орган, з погрозою застосування фізичного насильства та вбивства, приклавши ніж до горла малолітнього ОСОБА_12 , змусив його задовольнити свою статеву пристрасть неприродним способом, вчинивши з малолітнім ОСОБА_12 закінчений оральний статевий акт. Після його закінчення, він, разом з іншими неповнолітніми, вийшов з тунелю та біля його входу знову змушував малолітнього ОСОБА_12 з погрозою вбивством та приклавши ніж до горла, задовольняти його статеву пристрасть неприродним способом та розпочати з ним оральний статевий акт, але свої дії не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Підставою для внесення даного клопотання стало те, що в діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.153 та ч.2 ст.156 КК України, тобто є підстави вважати, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий та особливо тяжкий злочини, які відповідно до даної норми закону карається позбавленням волі на строк від 5 до 8 років та на строк від 10 до 15 років, відповідно. Окрім того, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 не має постійного місця роботи та навчання, у зв`язку з чим може переховуватися від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, може незаконно впливати на потерпілого та свідків шляхом погроз з метою уникнення кримінальної відповідальності, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання з обставин викладених у ньому.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що є достатні підстави щодо підозри ОСОБА_6 у вчинені інкримінованих тяжкого та особливо тяжкого злочинів, та крім цього зазначив, що після вчинення злочину, ОСОБА_6 виїхав у Російську Федерацію, тобто переховувався від слідства.

Підозрюваний в судовому засіданні просив застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні просив застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали клопотання та дослідивши матеріали досудового розслідування, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Постановами слідчого СВ Тячівського РВ УМВСУ у Закарпатській області від 20 квітня 2007 року та від 26 квітня 2007 року відносно ОСОБА_6 порушено кримінальну справу за ч.3 ст.153 та ч.2 ст.156 КК України.

Постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 27 квітня 2007 року було відмовлено в обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно ОСОБА_6 ..

Постановами слідчого СВ Тячівського РВ УМВСУ у Закарпатській області від 24 квітня 2007 року та від 28 квітня 2007 року ОСОБА_6 було притягнуто як обвинуваченого за ч.3 ст.153 та ч.2 ст.156 КК України.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 30 травня 2007 року постанову Тячівського районного суду Закарпатської області від 27 квітня 2007 року про відмову а обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту щодо ОСОБА_6 було скасовано.

Постановою слідчого СВ Тячівського РВ УМВСУ у Закарпатській області від 29 травня 2007 року ОСОБА_6 було оголошено в розшук, а постановою від 04 листопада 2014 року, ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 28 листопада 2016 року, в порядку ч.6 ст.193 КПК України, ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Із повідомлення управління МВС Росії по м. Новосибірськ від 02 лютого 2015 року вбачається, що ОСОБА_6 затриманий.

09 червня 2016 року, о 08 год. 00 хв., ОСОБА_6 доставлений до місця кримінального провадження, а саме, до Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області.

14 жовтня 2013 року ОСОБА_6 було оголошено підозру у вчинені злочинів передбачених ч.3 ст.153 та ч.2 ст.156 КК України, яку він отримав 09 квітня 2016 року, тобто за задоволення статевої пристрасті неприродним способом із погрозою застосування фізичного насильства, вчинене щодо малолітнього, санкція статті якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років позбавлення волі та за вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи, санкція статті якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років позбавлення волі.

За матеріалами справи підозра ОСОБА_6 обґрунтовано підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.

Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.6 ст.193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1, 2, 4, ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Таким чином вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки підозрюваний вчинив тяжкий та особливо тяжкий злочини по відношенню до малолітньої особи, із погрозою застосування фізичного насильства, за які кримінальним законодавством України передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 5 до 8 років та на строк від 10 до 15 років, відповідно, переховувався від органів досудового розслідування та суду, може в подальшому, в разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, здійснити повторні злочини, щодо інших осіб та переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, переховуватися від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином. Посилання прокурора на можливість застосування запобіжного заходу без визначення розміру застави також є доцільним, в наслідок чого, з урахуванням вимог ст.183 КПК України, до підозрюваного слід застосувати виключний запобіжний захід, без визначення розміру застави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.176-205, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою рахувати з 08 години 00 хвилин 09 червня 2016 року.

Строк дії ухвали до 08 години 00 хвилин 08 серпня 2016 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 ..

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_6 та його захиснику ОСОБА_7 ..

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1