ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 521/3233/13-к щодо:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Одесі, громадянина України, офіційно не одруженого, тимчасово не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неоднократно судимого, останній раз вироком Київського районного суду міста Одеси від 31.01.2012 року до 1 року 6 місяців обмеження волі, звільненого 8.06.2012 року,-

обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Наприкінці грудня 2012 року, точної дати в ході слідства не встановлено, близько 6 годин, ОСОБА_9 , перебуваючи на вул. Прохорівська, біля будинку 43 у м. Одесі, побачив автомобіль «Фольцваген» державний номер НОМЕР_1 . Заглянувши у салон вказаного автомобіля, ОСОБА_9 побачив будівельній інструмент, який визначив об`єктом свого злочинного посягання. Далі, ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинній намір, з корисних мотивів, шляхом пошкодження правого бокового скла, проник у салон автомобіля, звідки таємно викрав майно, яке належить громадянці ОСОБА_10 , а саме: електропилу вартістю 1200 гривен, перфоратор вартістю 1500 гривен, електродрель вартістю 800 гривен, електронасос вартістю 500 гривен, після чого покинув місце скоєння злочину, чим спричинив ОСОБА_10 матеріальний збиток на суму 4000 гривен.

Крім того, що 18.01.2013 року, близько 03 годин, ОСОБА_9 , перебуваючи на вул. Запорізький, біля будинку 19 у м. Одесі, побачивши маршрутний автобус «Богдан», державний номер НОМЕР_2 , нажав на кнопку екстреного відкриття дверей та відкривши пасажирські передні двері, зайшов у середину автобусу. Там віе помітив автомогнітолу марки «SHUTL» та грошові кошти у розмірі 76 гривень 70 копійок, які належали ОСОБА_11 , які визначив об`єктом свого злочинного посягання. Після чого, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_9 , таємно заволодів магнітолою марки «SHUTL» вартістю 700 гривен, грошовими коштами у сумі 76 гривен 70 копійок, та покинув місце скоєння злочину, чим спричинив ОСОБА_11 матеріальний збиток на загальну суму 776 гривен 70 копійок.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України визнав повністю, підтвердив вищевикладені обставини та заявив про щире каяття у вчиненому. При цьому, обвинувачений надав покази, які узгоджуються з обставинами вчинення злочину, встановленими органом досудового слідства.

Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого щодо визнання вини.

Потерпілою ОСОБА_10 до обвинуваченого ОСОБА_9 заявлений цивільний позов про відшкодування шкоди, заподіяної злочином на суму 4000 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_9 суму позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди визнав повністю.

При розгляді питання про наявність причинного зв`язку між неправомірними діями відповідача та понесеною позивачем шкодою, суд керується положеннями п.1, 2 п.п.1, п.3 ст.22 ЦК України, відповідно до яких, особа, якій спричинені збитки, має право на їх відшкодування у повному обсязі.

Згідно із вимогами статті 1166 ЦК України, майнова шкода, яка спричинена фізичній або юридичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її спричинила у повному обсязі.

В судовому засіданні підстави позову та вина обвинуваченого у заподіянні майнової шкоди ОСОБА_10 доведена вищенаведеними доказами у їх сукупності.

Враховуючи викладене, відповідно до вимог ст. 127 КПК України, суд вважає необхідним позовні вимоги позивача по відшкодуванню завданої шкоди задовольнити повністю та стягнути з обвинуваченого на користь ОСОБА_10 грошову суму в розмірі 4000 гривень.

Дії ОСОБА_9 суд кваліфікує як злочин, передбачений ст. 185 ч.2 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні ОСОБА_9 покарання суд керується загальними принципами призначення покарання, визначеними в ст. ст. 50, 65 КК України.

Суд визнає пом`якшуючою покарання обставиною щире каяття обвинуваченого в скоєні злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_9 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів майнової спрямованості і вчинення ним чергового злочину в період непогашеної судимості свідчить про небажання його виправлення.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_9 злочину, наведених даних про особу обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_9 неможливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим, вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого покарання у вигляді позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 369 -374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_12 , тобто з 8.05.2016 року.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_13 до строку покарання, строк попереднього ув`язнення, а саме: знаходження під вартою під час затримання на досудовому слідстві в період з 18.02.2013 року по 19.02.2013 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, строк попереднього ув`язнення обчислювати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, по день набрання вироком суду законної сили.

З урахуванням вимог п. 1 ч. 4 ст. 374, ч. 1 ст. 534 КПК України, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_13 до набрання вироком законної сили, у вигляді тримання під вартою вважати продовженим. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію, у випадку набрання вироком суду законної сили.

На підставі ч. 2 ст. 534 КПК України, вирок суду в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному та безумовному виконанню.

Позовні вимоги ОСОБА_14 по відшкодуванню завданої шкоди задовольнити повністю та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь ОСОБА_15 грошову суму в розмірі 4000 гривень.

Заходи забезпечення кримінального провадження, обрані під час досудового слідства, - скасувати.

На вирок може бути подана сторонами апеляція в апеляційний суд Одеської області через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти діб від дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_16