Справа № 461/5091/16-к
Провадження № 1-кс/461/3802/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.08.2016 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 секретар ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора відділу процесуального керівництва слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_4 щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяви про кримінальне правопорушення ,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність прокурора відділу процесуального керівництва слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань по його заяві, яка 30.07.2016 року була подана до прокуратури Львівської області про вчинення прокурором ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого за ст.364 КК України.
В обґрунтування поданої скарги покликається на те, що 30.07.2016 року до прокуратури Львівської області ним була подана заява про внесення відомостей до ЄРДР щодо прокурора ОСОБА_6 . Однак, станом на час розгляду скарги, заяву про вчинення кримінального правопорушення не прийнято, не проведено реєстрацію та внесено відомості в ЄРДР, що є грубим процесуальним порушенням. Просив скаргу задовольнити в повному обсязі.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав у повному обсязі, з підстав викладених у скарзі. Просить скаргу задовольнити.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 проти вимог скарги заперечив з мотивів безпідставності та зазначив, що наслідками розгляду заяви, скаржнику була надана вмотивована відповідь.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши інші матеріали скарги, приходжу до висновку, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 30.07.2016 року до прокуратури Львівської області подавав заяву про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 , який будучи на посаді помічника прокурора Пустомитівського району Львівської області виніс постанову про відмову в порушенні кримінальної справи щодо підроблення протоколу судового засідання, за попередньою правовою кваліфікацією за ст.364 КК України. Доводи заяви скаржник обгРУНтовує тим,що ОСОБА_6 всупереч інтересам служби не виконав покладених на нього обов`ЯЗКІВ, свідомо не допитав осіб,які могли повідомити достовірні дані про обставини вчинення злочину,обмежившись допитом зацікавлених осіб,які саме і склали та підписали протокол судового засідання. Вважає, що останній наніс йому істотну шкоду, порушивши конституційне право на справедливий судовий захист.
Як вбачається з матеріалів скарги, листом прокурора відділу процесуального керівництва слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_4 повідомлено скаржника про те, що в ході розгляду заяви встановлено, що 13.05.2016 року Львівською місцевою прокуратурою №3 на виконання ухвали слідчого судді Франківського районного суду м.Львова від 22.04.2016 року внесено відомості до ЄРДР №0000031 за повідомленням ОСОБА_5 від 15.03.2016 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, вчиненого, на думку заявника, помічником прокурора Пустомитівського району ОСОБА_6 кримінального правопорушення при винесенні постанови про відмову в порушенні кримінальної справи за фактом підроблення протоколу судового засідання Пустомитівського районного суду Львівської області від 27.03.2001 року.
За результатами досудового розслідування слідчим слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_7 30.05.2016 року винесено постанову про закриття вищевказаного кримінального провадження, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.
Перевіркою законності прийнятого рішення встановлено, що таке ґрунтується на повно та всебічно зібраних матеріалах досудового розслідування, а відтак підстав для його скасування не встановлено.
Крім того, ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 21.06.2016 року у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_7 від 30.05.2016 року - відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 22.07.2016 року вказане судове рішення залишено без змін. При розгляді скарги встановлено, що в діях ОСОБА_6 відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.
Слідчим суддею також було з`ясовано у межах розгляду скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000031, що жодних підтверджень спричинення ОСОБА_5 істотної шкоди, обов`язкової ознаки об`єктивної сторони службових злочинів, в т.ч. , передбаченого ст.364 ч.1 КК України не надано.
Таким чином, обставини викладені ОСОБА_5 у заяві про вчинення злочину від 30.07.2016 року, були предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000031 від 22.04.2016 року. В ході проведення досудового розслідування у вищевказаному провадженні не було здобуто жодних доказів щодо вчинення вказаного злочину помічником прокурора Пустомитівського району ОСОБА_6 , а тому було прийнято рішення про закриття кримінального провадження.
Відповідно до положень ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Відповідно до ч.3.7 Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення, затвердженої наказом Генерального прокурора України №125 від 03 грудня 2012 року, за заявами, повідомленнями про вчиненні кримінальні правопорушення, що не підслідні органам прокуратури, але надійшли на розгляд прокуратуру обласного рівня чи Генеральної прокуратури України, керівники структурних апаратів організовують роботу щодо скерування відповідно до міських, районних, міжрайонних, районних у містах і прирівняних до них прокуратур, прокуратур обласного рівня за територіальною юрисдикцією.
Відповідно до п.4 ч.5 ст.214 КПК України та пп.4 п.2.1 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ч.1 ст.94 КПК України).

Таким чином, вважаю, що невідповідність заяви вимогам п.4 ст.5 ст.214 КПК України та пп.4 п.2.1 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, через відсутність конкретних даних, які можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, дає законні підстави прокурору прийняти рішення, з яким не погоджується скаржник, оскільки в даному випадку воно відповідає вищенаведеним положення законодавства.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги, даний перелік є вичерпним, а відтак, суд не може виходити за межі повноважень, визначених КПК України. Таким чином, задоволення вимог даної скарги в частині визнання протиправною бездіяльності буде суперечити вищенаведеним нормам КПК України, а тому в цій частині скарга задоволенню не підлягає.

З врахуванням вищенаведеного, беручи до уваги те, що заява ОСОБА_5 від 30.07.2016 року про вчинення помічником прокурора Пустомитівського району ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України не відповідає встановленим вимогам, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 22, 55, 303, 304, 306, 318-380 КПК України, слідчий суддя,-
у х в а л и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора відділу процесуального керівництва слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_4 щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяви про кримінальне правопорушення - відмовити за безпідставністю.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .