Справа № 369/8205/15-к
Провадження № 1-кп/369/107/16
В И Р О К
іменем України
11.05.16
м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретареві судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Києво-Святошинського районного суду Київської області у м. Києві матеріали кримінального провадження, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець с. Перга, Олевського району, Житомирської області, освіта середня, не працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий в силу ст. 89 КК України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

за участі

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

встановив:
10 червня 2015 року близько 20 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння в будинку за адресою : АДРЕСА_2 , в ході сварки, що виникла на ґрунті ревнощів зі співмешканцем його колишньої дружини ОСОБА_9 . ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел спричинити йому тілесні ушкодження, при цьому не маючи умисел на позбавлення його життя, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс потерпілому близько 10 ударів руками та близько 3 ногами в область обличчя, правої вушної раковини, лівої очної і лівої скроневої ділянок, ділянку грудини.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_5 ОСОБА_10 спричинено, згідно висновку експерта №308 від 30.07.2015 року, тілесні ушкодження у вигляді: закритої внутрішньочерепної травми (чисельна садна та синці обличчя, правої вушної раковини, забійні рани лівої очної і лівої скроневої ділянок, перелом кісток носа, крововиливи в м`яких по кровинах голови та під м`яку мозкову оболонку, кров в шлуночках мозку, набряк головного мозку).

Смерть ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 наступила внаслідок закритої внутрішньочерепної травми у вигляді синців, саден та забійних ран голови, крововиливів в м`яких покривах, під м`яку мозкову оболонку та в шлуночки мозку, набряку-набухання головного мозку. Закрита внутрішньочерепна травма відноситься до тяжких тілесних пошкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 органами досудового розслідування обвинувачується за ч. 1 ст. 115 КК України, тобто у вбивстві, умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, а саме: за вищевказаних обставин ОСОБА_5 , в ході сварки, що виникла на ґрунті ревнощів зі співмешканцем його колишньої дружини ОСОБА_10 , маючи умисел на позбавлення його життя, тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність життя людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою заподіяння смерті останньому, наніс потерпілому близько 10 ударів руками та близько 3 ногами в область обличчя, правої вушної раковини, лівої очної і лівої скроневої ділянок, ділянку грудини. В результаті чого, потерпілий помер. Закрита внутрішньочерепна травма відноситься до тяжких тілесних пошкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_5 . ОСОБА_10 спричинено, згідно висновку експерта №308 від 30.07.2015 року, тілесні ушкодження у вигляді: закритої внутрішньочерепної травми (чисельна садна та синці обличчя, правої вушної раковини, забійні рани лівої очної і лівої скроневої ділянок, перелом кісток носа, крововиливи в м`яких по кровинах голови та під м`яку мозкову оболонку, кров в шлуночках мозку, набряк головного мозку).

Смерть ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 наступила внаслідок закритої внутрішньочерепної травми у вигляді синців, саден та забійних ран голови, крововиливів в м`яких покривах, під м`яку мозкову оболонку та в шлуночки мозку, набряку-набухання головного мозку. Закрита внутрішньочерепна травма відноситься до тяжких тілесних пошкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 115 КК України не визнав, суду показав, що з 2006 року по 2011 рік перебував у шлюбі з ОСОБА_9 та мають спільну доньку, яка проживає з колишньою дружиною. З потерпілим ОСОБА_10 , неприязлеві стосунки у них виникли, з тих пір, як він став співмешкати з колишньою його дружиною, на ґрунті ревнощів, а також з приводу того, що потерпілий йому погрожував з приводу його приїзду із зони АТО до колишньої дружини. З січня 2015 року він перебував на військовій службі добровольчого корпусу «Правий сектор».

10.06.2015 року він зі своїм командиром відправлявся на базу перепідготовки, перед цим заїхав в с. Жорнівки до куми ОСОБА_11 , де вони випили горілки. Біля 16:00 години пішов до будинку потерпілого віднести подарунки донці. Донька була одна дома, більше нікого іншого дома не було. Залишивши на подвір`ї подарунки пішов гуляти з донькою. Дорогою зустрів потерпілого та попросив занести подарунки до хати. Повернувся з донькою до дому близько 20:00 годин, після чого з потерпілим почалась сварка, з приводу грубого поводження з його донькою. Він хотів поговорити з колишньою дружиною, але потерпілий з колишньою дружиною закрились у будинку, тому він вибив вікно у веранді та заліз до веранди, а потім сокирою вибив двері до коридору, так як потерпілий не відчиняв двері. В коридорі наніс потерпілому декілька ударів руками в обличчя. Після чого потерпілий впав, він його підняв і ще два-три рази вдарив в обличчя, після чого потерпілий також впав. Точну кількість ударів та їх локалізацію не пам`ятає. Потім вийшов через двері у подвір`я та пішов до будинку сусіда. Вбивати потерпілого не хотів. У скоєному щиро розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що його син ОСОБА_10 проживав разом з колишньою дружиною обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_9 .. Обвинувачений ОСОБА_5 також раніше приходив за місцем проживання сина до ОСОБА_9 та влаштовував сварки. 10.06.2015 року ОСОБА_9 йому зателефонувала та повідомила що ОСОБА_5 вирвав ручку в дверях, вибив вікно у веранду, сокирою вирубав двері до коридору, побив його сина.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні показала, що вона з ОСОБА_5 перебувала в шлюбі, мають спільну доньку. З ОСОБА_5 фактично не проживає з 2012 року та співмешкала з ОСОБА_10 .. ОСОБА_5 приходив до неї та влаштовував сварки.

10.06.2015 року обвинувачений подзвонив та сказав, що хоче побачитись з дитиною, вона дозволила. Він забрав дитину та пішов гуляти, на телефоні дзвінки не відповідав. Біля 19:00 годин дитина прийшла сама. Через 30 хвилин прийшов ОСОБА_10 . Після 20:00 години прийшов ОСОБА_5 , почав стукати у двері та говорити, що потрібно просто поговорити. Вона двері не відкрила. ОСОБА_10 був з нею і дитиною у хаті. Потім розбилося вікно у веранді. ОСОБА_5 був у веранді та почав стукати в двері у хату, вона не відкривала. ОСОБА_5 вибив двері в хату та почалась сварка між ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , потім вони почали битися. ОСОБА_5 відштовхнув її у веранду, вдарив ОСОБА_12 і він вдарився об стіну та присів, вона вдарила ОСОБА_13 дерев`яною палкою по голові. Потім ОСОБА_5 підняв ОСОБА_12 та кілька разів вдарив в обличчя, вона побачила кров на голові ОСОБА_12 та побігла до сусідів. Коли повернулась, ОСОБА_10 лежав у коридорі.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_5 10.06.2015 року заїхав до неї в гості, був не тверезий. При неї в той день не пили. У обвинуваченого постійно були сварки з ОСОБА_10 .. Може охарактеризувати ОСОБА_5 позитивно, знає його давно, з дитиною поводився добре. Агресивності не помічала.

Свідок ОСОБА_14 - суду показав, що у червні 2015 року близько 9 годин вечора разом з дружиною, перебуваючи на огороді, почули крики від сусідів напроти підійшовши до калитки побачили ОСОБА_5 , у якого було дві рани, розбита голова, та він був у крові, а також колишню дружину ОСОБА_5 , яка йому допомагала. Обвинувачений сказав, що побився з потерпілим. Дружина із сусідкою зайшли у будинок, де була сварка вийшовши з нього, сказали, що ОСОБА_10 мертвий. Про обвинуваченого поганого сказати нічого не може, агресивним його раніше не помічав. В той день обвинувачений був на підпитку.

Свідок ОСОБА_15 - суду показала, що в день, коли сталася сварка, чула крики від сусіднього будинку ОСОБА_13 , потім побачила побитого обвинуваченого та надала йому першу медичну допомогу. Зайшовши до будинку, побачила на лежачого співмешканця ОСОБА_16 . Охарактеризувати обвинуваченого можу позитивно. Сварки були у них з дружиною колишньою. Міліцію викликав обвинувачений. Сусідка, яка зі мною заходила у будинок перевірила пульс потерпілого, однак він був вже не живий.

Крім показань обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , вина обвинуваченого також підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 10.06.2015 - домоволодіння ОСОБА_9 , що розташоване за адресою АДРЕСА_2 ;

-протоколом огляду трупа ОСОБА_10 від 10.06.2015 року та ілюстративною таблицею до протоколу огляду;

-протоколом затримання ОСОБА_5 , у вчинені злочину від 10.06.2015 року;

-протоколом огляду предметів від 11.06.2015 року, а саме: господарське приладдя-сапка з дерев`яним держаком, упакована в поліетиленовий пакет чорного кольору ;

-лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_10 №308 від 11.06.2015 року.

-протоколом проведення слідчого експерименту від 12.06.2015 року за участю обвинуваченого ОСОБА_5 , спеціаліста судово-медичного експерта, в присутності двох понятих в ході якого ОСОБА_5 повністю відтворив обставини подій 10.06.2015 року, які відповідають показанням наданим в судовому засіданні.

Відповідно до висновку експерта судово-медичної експертизи №308/2015 від 30.07.2015 року виявлено: закриту внутрішньочерепну травму (чисельна садна та синці обличчя, правої вушної раковини, забійні рани лівої очної і лівої скроневої ділянок, перелом кісток носа, крововиливи в м`яких по кровинах голови та під м`яку мозкову оболонку, кров в шлуночках мозку, набряк головного мозку); Смерть ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 наступила внаслідок закритої внутрішньочерепної травми у вигляді синців, саден та забійних ран голови, крововиливів в м`яких покривах, під м`яку мозкову оболонку та в шлуночки мозку, набряку-набухання головного мозку. Закрита внутрішньочерепна травма відноситься до Тяжких тілесних пошкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Синці шиї та ліктьового суглобу, крововилив в ділянці грудини відносяться до легких тілесних ушкоджень; Характер реактивних змін в пошкоджених тканинах вказує, що від виникнення виявлених пошкоджень до смерті пройшло не більше 30-40 хвилин.; Виявлені тілесні пошкодження утворились від дії тупих предметів. Частина пошкоджень в ділянці голови та крововилив в ділянці грудини утворились від дії тупих предметів з обмеженою поверхнею контакту; При судово-токсилогічній експертизі в крові трупа виявлено 1,87 відсотків етилового спирту, що за життя могло відповідати середньому ступеню сп`яніння.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №295 від 17.06.2015 року амбулаторної судово-психіатрична експертизи ОСОБА_5 під час скоєння злочину на психічне захворювання, передбачене ознаками ст. ст. 19, 20 КК України не страждав і не страждає, в тому числі не знаходився в тимчасовому хворобливому стані. У нього виявлені наслідки перенесеної ЗЧМТ у вигляді церебрастенічної симптоматики. Проте ступінь цих розладів такий, що він при здійсненні інкримінованих йому діянь міг і може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Примусових заходів медичного характеру він не потребує. Клінічних ознак наркоманії чи алкоголізму у не виявлено. В стані патологічного сп`яніння чи в іншому тимчасовому хворобливому стані не знаходився.

Також з даного висновку вбачається, що експертами було досліджено обставини перебування ОСОБА_5 в зоні АТО, а також те, що період з 01.01.2015 року по 11.03.2015 року перебував у зоні АТО. 05.01.2015 року переніс міно вибухову травму, лікувався у військовому госпіталів, неврологом був встановлений діагноз: «Стан після МВТ,ЗЧМТ, струс головного мозку у вигляді вегето-судинної нестійкості». З 03.03.2015 року по 04.02.2015 року перебував на лікуванні в хірургічному відділенні, діагноз «гострий гнійний парапроктит».

При проведені експертизи обвинувачений скаржився на шум в голові, головний біль та поганий сон, які супроводжуються в результаті перенесеної травми голови. За висновками експертизи, зазначено, що ступінь вказаних розладів не супроводжувалися розладами мислення та не позбавляють обвинуваченого критичних здібностей, а також можливостей здійснювати соціальну адаптацію, здатність усвідомлювати своє дії та керувати ними. Психічні захворювання під час скоєння злочину відсутні.

Допитаний у судовому засіданні судово-психіатричний експерт, лікар ОСОБА_17 повністю підтвердив висновки судово-психіатричної експертизи, та показав, що при проведенні експертизи експертами також проводилось особисте спілкування з обвинуваченим ОСОБА_5 , а також зазначив, що підстав для проведення стаціонарної судово-психіатричний експертизи не встановлено.

Відповідно до роз`яснень п.22 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» №2 від 07.02.2003 року для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК України), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувало події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: (при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

Крім того, до вимог ст.458 КПК України, суд керується правовим висновком Верховного Суду України від 07.07.2015 у справі про перегляд судового рішення з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції норми частини другої статті 121 КК України щодо подібних суспільно небезпечних діянь, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень відповідно до якого Верховний Суд України (далі Суд) на засіданні Судової палати у кримінальних справах 28 травня 2015 року, розглядаючи справу № 5-25кс15, висловився про те, що склад злочину, передбачений частиною другою статті 121 КК, належить до особливих (складних) злочинів і виділений законодавцем в окремий вид необережного заподіяння смерті, оскільки за своєю суттю, природою речей заподіяння смерті відбувається єдиним засобом завданням тілесних ушкоджень. Суд зазначив, що, вчиняючи умисний злочин із матеріальним складом, особа інколи приводить у рух певні сили, які поза межами її волі тягнуть настання додаткових більш тяжких, не бажаних наслідків. Ці наслідки, які перетворюють простий склад у кваліфікований, інкримінуються їй лише за умови встановлення щодо них (наслідків) необережної вини.

Складність об`єктивної сторони зазначеного злочину полягає в тому, що передбачене законом умисне діяння спричиняє два різних похідних наслідки: первинний із них (найближчий) тяжкі тілесні ушкодження (обов`язкова ознака об`єктивної сторони) перебуває у необхідному причинному зв`язку із наслідками вторинними (віддаленими) смертю потерпілої особи (кваліфікуюча ознака). У цьому злочині згідно із законом і щодо діяння, і щодо першого, обов`язкового, наслідку суб`єктивна сторона виражається в умислі (прямому чи непрямому), а відносно другого (кваліфікованого) наслідку тільки в необережності (самовпевненості чи недбалості). У цілому цей злочин визнається умисним, бо саме умисне ставлення до діяння і найближчого наслідку визначає спрямованість злочину, його суспільну небезпечність.

Суд підкреслив, що в тому разі, коли особа, яка має навички у конфліктних ситуаціях завдавати сильного удару кулаком, несподівано (підступно) для потерпілого, саме кулаком цілеспрямовано і з великою силою наносить йому удар у життєво важливий орган голову (щелепу), спричиняє тим самим тяжкі тілесні ушкодження, від яких той на місці помирає, то вона, діючи з такою силою, достеменно усвідомлює суспільно небезпечний характер своїх дій і передбачає, що внаслідок такої її поведінки буде спричинено шкоду здоров`ю потерпілого. Водночас, цілеспрямовано наносячи удар у щелепу, ця особа не конкретизує у своїй свідомості, яку ж саме шкоду здоров`ю (тяжкість тілесних ушкоджень) буде фактично спричинено ним потерпілому. Тобто в даному випадку така особа діє із невизначеним (неконкретизованим) умислом, за якого вона, хоча і бажає спричинити або свідомо припускає спричинення шкоди здоров`ю потерпілого, але при цьому не конкретизує точними межами у своїй свідомості тяжкість цієї шкоди. У таких випадках винувата особа має відповідати за той результат (шкоду), який фактично було заподіяно, умисне заподіяння тяжких ушкоджень. Що стосується смерті потерпілого, то її настання на боці винуватої особи мається лише необережна форма вини, бо хоча вона і не бажала цього настання і навіть свідомо не допускала його настання, але повинна була і могла передбачити, що внаслідок її злочинних дій може настати і такий наслідок, як смерть потерпілого.

Отже, якщо смерть потерпілого настала від тяжкого ушкодження, заподіяного сильним ударом кулака в голову, то такого характеру діяння винуватого мають розцінюватись як заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, та кваліфікуватися за частиною другою статті 121 КК лише за наявності умислу винуватого щодо тяжких тілесних ушкоджень і необережності щодо смерті (тобто при змішаній формі вини).

За таких обставин, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, беручи до уваги наявність конфлікту між обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , наявність навичок наносити удари, про що свідчить успішне проходження курсів бойової підготовки в тренувальному таборі, спосіб, кількість, характер та локалізацію нанесених тілесних ушкоджень, а саме нанесення сильних ударів руками в обличчя, голову та груднину, а також те, що умислом обвинуваченого ОСОБА_5 не охоплювалося настання смерті ОСОБА_10 суд приходить до переконання, про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 121 КК України, тобто умисне тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Суд вважає, що під час судового розгляду кримінального провадження не знайшла свого підтвердження і не була доведена наданими прокурором доказами правова кваліфікація вчиненого ОСОБА_5 злочину за ч. 1 ст. 115 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості та наслідки вчиненого ним діяння, характеризуючи дані його особи, ставлення до вчиненого, думку потерпілого.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що злочин за ч. 2 ст. 121 КК України відноситься до тяжких злочинів, дані про особу, ОСОБА_5 не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, розлучений, має малолітню доньку, з січня 2015 року приймав участь у бойових діях в зоні АТО у складі добровольчого корпусу «Правий сектор», за даними Княжицької сільської ради Київської області , Хочинської сільської ради Олевського району Житомирської області та характеристики наданої з добровольчого корпусу «Правий сектор» характеризується позитивно.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття в скоєному злочині, що полягає у критичній оцінці обвинуваченим своєї протиправної поведінки, визнанням своєї вини у нанесенні тілесних пошкоджень, вибаченням перед потерпілим та готовності нести покарання за вчинений злочин.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом встановлено вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння,

У зв`язку з вищевикладеним, призначаючи необхідне та достатнє покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції вказаної статті.

Суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили залишити обраний стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з 10.06.2015 року, зарахувавши йому в термін відбуття покарання строк перебування під вартою з 10.06.2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 127-129, 368 - 371, 373, 374 КПК України, суд -

засудив:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО №13 УДПС України в м. Києві та Київській області.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з 10.06.2015 року, зарахувавши йому в термін відбуття покарання строк перебування під вартою з 10.06.2015 року у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази у справі, які зберігаються в камері схову речових доказів Києво-Святошинського ВП ГУ НП України у Київської області:

-спец пакет №3308543, в середині якого зберігається одяг ОСОБА_5 , військові камуфляжні штани, куртка та військові чоботи - знищити;

-мобільний телефон марки «Самсунг» imei НОМЕР_2 з сім карткою «МТС» та паспорт серії НОМЕР_3 повернути ОСОБА_5

-два паперові конверти зі змивами бурого кольору; сапа з дерев`яним держаком поміщена до поліетиленового пакету знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до приписів ч.6 ст. 376 КПК України копію негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3