Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/411/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 121 (101) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.05.2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальне провадження № 0000867 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , на вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 24 лютого 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку с. Квітка, Новоукраїнського району Кіровоградської області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючу, має неповну середню освіту, не заміжню, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку немає, раніше не судиму,

засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави за проведення експертних досліджень 13 786 гривень 52 копійки.

Вирішено долю речових доказів.

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката: ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватою та засуджено за те, що вона вчинила умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Злочин вчинено за таких обставин.

Так, 20 вересня 2015 року на протязі з 12 по 19 годину ОСОБА_7 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у приміщенні будинку, розпивала спиртні напої зі своїм співмешканцем ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Близько 20 години 20 вересня 2015 року, між співмешканцями ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті побуту виник словесний конфлікт, під час якого останні ображали один одного брутальною лайкою. Образи ОСОБА_9 викликали у ОСОБА_7 неприязнь, за мотивами якої у неї виник умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень. Виконуючи свій злочинний намір та проявляючи агресію посилену станом алкогольного сп`яніння, маючи прямий умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , і усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_7 взяла в ліву руку кухонний ніж, який вона обрала знаряддям кримінального правопорушення, нанесла лезом ножа один удар в місце розташування життєво важливих органів, а саме в праву область живота, чим спричинила ОСОБА_9 колото-різану рану живота. Після отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_9 вийшов з будинку та ліг у подвір`ї та наказав обвинуваченій викликати швидку. ОСОБА_10 в цей час не бажаючи настання смерті ОСОБА_9 відразу ж пішла до лікаря-стоматолога с. Іванівка ОСОБА_11 та попросила його надати невідкладну медичну допомогу ОСОБА_9 . ОСОБА_11 в свою чергу відразу повідомив про ножове поранення лікаря Іванівської лікарської амбулаторії ОСОБА_12 . Коли ОСОБА_12 прибув на місце для надання медичної допомоги, то у ОСОБА_9 вже майже не прослуховувалось серцебиття і до приїзду швидкої він помер.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 838 від 05.10.2015 під час судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_9 виявленні тілесні пошкодження у вигляді рани живота в області правого підребер`я, проникаючу в черевну порожнину з пошкодженням черевної порожнини, правої частини печінки, жовчного міхура, гілки печінкової артерії з крововиливом в прилягаючі м`які тканини по ходу раневого каналу, 3000 мл. рідкої крові в черевній порожнині. Шок. Причиною смерті гр. ОСОБА_9 слугувала гостра крововтрата (шок), що розвинувся внаслідок проникаючого колото-різаного поранення живота з пошкодженням печінки та жовчного міхура, судин печінки, що підтверджується даними судово-медичного дослідження трупа та даними судово-гістологічного дослідження. Вказане тілесне ушкодження утворилось незадовго до настання смерті, знаходиться в прямому причинному зв`язку з її настанням та має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення.

Враховуючи дані судово - медичного дослідження неможна виключити, що після заподіяння тілесних ушкоджень потерпілий міх жити невеликий проміжок часу та в цей період здійснювати активні дії, у тому числі пересуватись, кликати на допомогу і т.д., по мірі збільшення крововтрати і розвинення шокової реакції, вказана можливість зникала.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 просить вирок суду стосовно ОСОБА_7 змінити, визнати обвинувачену винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки. Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, покласти обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

Мотивує свої доводи тим, що суд першої інстанції не надав жодного доказу того, що ОСОБА_7 нанесла саме умисне тілесне ушкодження. З матеріалів кримінального провадження не можна встановити суб`єктивну сторону складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, що інкримінується обвинуваченій ОСОБА_7 . Під час судового розгляду не здобуто жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_7 переслідувала прямий умисел на умисне тяжке тілесне ушкодження, як зазначено у вироку суду першої інстанції. Про відсутність наміру заподіяння смерті ОСОБА_9 , свідчить той факт, що ОСОБА_13 після того, як ОСОБА_9 сам наштрикнувся на ніж, ніяких протиправних дій більше не вчиняла. Навпаки, обвинувачена вжила всіх можливих заходів задля допомоги потерпілому, після отриманого ним тілесного ушкодження, викликавши лікаря - ОСОБА_14 , який в свою чергу повідомив про ножове поранення лікаря ОСОБА_12 . Показання ОСОБА_7 , яка заперечила нанесення умисного тяжкого тілесного ушкодження, нічим не спростовані як на досудовому слідстві так і під час судового розгляду.

У своїх поясненнях свідок ОСОБА_11 вказав, що ОСОБА_7 після вчиненого кримінального правопорушення, одразу повідомила його та просила надати невідкладну медичну допомогу, тобто така поведінка обвинуваченої свідчить про те, що вона не жадала смерті ОСОБА_15 , а навпаки шукала засоби та людей, які йому допоможуть. Аналогічні пояснення надав свідок ОСОБА_12 , який вказав на те, що ОСОБА_7 більшу частину часу перебувала поряд з потерпілим та намагалась йому чимось зарадити. Такі свідки, як ОСОБА_15 та сторона потерпілого ОСОБА_16 у своїх поясненнях зазначили, що ОСОБА_15 мав дуже складний та агресивний характер, постійно застосовував фізичне насильство до обвинуваченої, що виражалось у побитті останньої. Сама потерпіла ОСОБА_16 , показала, що в день вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 була у синцях, що свідчило про її чергове побиття.

ОСОБА_7 частково визнала вину, надала медичну допомогу потерпілому безпосередньо після вчинення злочину, одразу після нанесення тілесного ушкодження звернулась до лікаря ОСОБА_11 та попросила його надати невідкладну медичну допомогу потерпілому Тобто, можна зробити висновок, що ОСОБА_7 не мала на меті приховати злочин та не мала умислу нанесення тілесного ушкодження, а вчинила кримінальне правопорушення саме через необережність. За таких підстав, дії обвинуваченої ОСОБА_7 слід перекваліфікувати з ч. 2 ст. 121 КК України на ч. 1 ст. 119 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_7 вчинила злочин вперше, до затримання працювала за окремими угодами, алкогольною та наркотичною залежністю не страждає, потерпіла ОСОБА_16 не заявила цивільний позов, що дає підставу вважати, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має.

Заслухавши доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який вважав апеляцію безпідставною та просив вирок суду першої інстанції залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за таких підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України за обставин, викладених у вироку суду першої інстанції, є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується наявними у справі допустимими, належними, об`єктивними та беззаперечними доказами, в їх сукупності, яким суд першої інстанції дав правильну та об`єктивну оцінку.

Так, допитана під час розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції обвинувачена ОСОБА_7 вину у вчинені кримінального правопорушення визнала частково і пояснила, що вона немала наміру заподіяти тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_9 , вчинила злочин через необережність оскільки дуже перелякалась за своє життя. Зранку того дня, точної дати не пам`ятає, вона разом із співмешканцем ОСОБА_9 , ходили на роботу до людей ламати кукурудзу, після чого вони поїли та випили горілки. Прийшовши додому, вони також сіли пообідати та випили горілки, коли спиртні напої закінчилися ОСОБА_9 , наказав їй піти і придбати ще горілки, але вона відмовилась і він почав її ображати нецензурною лайкою та почав бити вимагаючи гроші. Вона злякалась за своє життя та почала відходити від потерпілого назад, притулившись (впершись) в тумбочку. Після чого, їй нікуди було вже відходити і вона схопила перш, що їй попалось під руки, це був кухонний ніж, взявши його у ліву руку, вона притулила його до своїх грудей і тримала не сильно. ОСОБА_9 продовжував йти на неї, і вона обороняючись ненавмисно його вдарила. Потерпілий сам напоровся на ніж коли намагався її вдарити, а вона його не била. Після цього, вона відразу витягла ніж з живота потерпілого, викинула його біля тумбочки в будинку, взяла ганчірку та притулила її до рани. Потерпілий наказав її викликати лікаря і вона побігла до сільського лікаря кликати на допомогу. Коли прийшов лікар то потерпілий ще був живий, на прохання співмешканця, вона дала йому ковдру та подушку. Згодом, коли приїхала швидка потерпілий помер. Також додала, що її співмешканець ОСОБА_9 постійно бив та ображав її, знущався з неї. Даний факт можуть підтвердити, як потерпіла ОСОБА_16 , яка являється дочкою покійного, так і свідки. Потерпілий був набагато сильніший та вищій за неї, тому вона вчинила злочин намагаючись врятувати своє життя.

Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченою ОСОБА_7 , її вина у вчиненні злочину повністю підтверджується доказами дослідженими у судовому засіданні, яким суд дав повну об`єктивну та всебічну оцінку, а саме:

показаннями потерпілої ОСОБА_16 , яка будучи допитана під час розгляду справи у суді першої інстанції пояснила, що вона являється донькою покійного ОСОБА_9 . Пам`ятає, що ці події відбулися 20.09.2015 року, близько 20:00 чи 21:00 год., їй зателефонував водій швидкої допомоги ОСОБА_17 і повідомив, що її батька ОСОБА_9 більше немає. Вона побігла до домоволодіння свого батька де побачила тіло свого батька та почала кричати. Коло нього стояла ОСОБА_7 і курила. Після чого ОСОБА_7 втекла і вони її знайшли вже згодом разом з працівниками міліції. На місці події, також знаходилась невістка потерпілої та брат, які прийшли на місце події раніше за неї та встигли поспілкуватися з обвинуваченою, яка їм розповіла, що у потерпілого ОСОБА_9 , схватило серце і йому стало погано. Також додала, що через декілька днів після цих подій, їй зателефонував ОСОБА_18 та розповів, що того дня як сталося вбивство її батька, до нього у вечорі приходила ОСОБА_7 , шукала горілку випити і розповіла йому, що її співмешканця ОСОБА_19 вже немає - його зарізали. Пояснила, що характер у її покійного батька був складний, коли він пив то постійно бив маму та їх ще дітьми. Часто запирав їх у хаті, щоб вони нікуди не втекли. ОСОБА_7 , також часто їй скаржилась, що батько її б`є, але все одно продовжувала з ним жити та разом з ним випивати;

показаннями свідка ОСОБА_15 , який у судовому засіданні оказав про те, що він являється рідним братом померлого ОСОБА_9 . Того дня, точної дати він не пам`ятає, по дорозі на роботу він зайшов у гості до свого брата взяти табаку. Потерпілий лежав, ОСОБА_7 , сиділа біля нього. Вони в двох були в стані легкого алкогольного сп`яніння, але жодних сварок між ними не було. Після чого, він пішов на роботу і через години дві, йому зателефонував його керівник та повідомив, що його брата вбили. Також додав, що його брат з ОСОБА_20 , коли напивалися завжди билися;

показаннями свідка ОСОБА_11 , відповідно до яких він на пів ставки працює лікарем-стоматологом в Іванівської сільської амбулаторії. Дати не пам`ятає, але пам`ятає час, що це було 19 год. 40 хв. до його домоволодіння прийшла ОСОБА_21 і попросила піти з нею до її домоволодіння та надати допомогу ОСОБА_22 , пояснивши що його підрізали. Після чого він викликав швидку допомогу та сільського фельдшера та пішов до домоволодіння ОСОБА_9 . Прийшовши побачив, що потерпілий ОСОБА_9 , лежить на правому боці на подвір`ї свого домоволодінні. Під головою у нього знаходилась подушка та вкритий він був ковдрою, які повністю були залиті кров`ю. Рана у потерпілого вже майже не кровоточила і на відгуки він не обзивався, пульс майже вже не прослуховувався. Так як було дуже темно, він вирішив піти та взяти вдома ліхтарик, щоб ретельніше оглянути потерпілого. По дорозі він побачив, що в домоволодінні їхнього лікаря ОСОБА_12 , світиться світло і він зайшов до нього та повідомив про цю подію. Лікар пообіцяв піти сам на місце події, а він повернувся додому. Також додав, що ОСОБА_20 , прийшла до нього додому в стані алкогольного сп`яніння, почала кричати робіть щось бо у потерпілого ОСОБА_23 хворе серце. Також пам`ятає, що його дружина запитала ОСОБА_21 , можливо це вона підрізала ОСОБА_24 , але вона відповіла «що ви дурні зовсім», це зробила не вона. Вони являються сусідами ОСОБА_20 , і пам`ятають, що вона часто скаржилася що її співмешканець її б`є;

показаннями свідка ОСОБА_12 , який суду першої інстанції пояснив, що він являється завідувачем Іванівської сільської амбулаторії. Дати не пам`ятає, але пам`ятає, що дізнався про ножове поранення ОСОБА_9 , близько 18.00 год., від ОСОБА_11 , який працює лікарем стоматологом в їхній сільській амбулаторії. Після чого, він з ліхтарем пішов шукати домоволодіння ОСОБА_9 , так як він не знав де він проживає. Знайшовши це подвір`я, він зайшов і прямо на землі, біля будинку, побачив ОСОБА_9 , який лежав з отвором в черевній порожнині. Після чого він послухав частоту серцебиття, яке вже майже не прослуховувалось, зробив непрямий масаж серця, але врятувати потерпілого не вдалось. Після цього приїхала швидка та забрала тіло потерпілого ОСОБА_9 . ОСОБА_7 , була поряд і перебувала в стані алкогольного сп`яніння (хитка хода та запах алкоголю з ротової порожнини). За цей час поки він був з потерпілим, вона тричі відходила кудись у кущі, але поверталась. Відійшовши четвертий раз ОСОБА_7 , більше не повернулась. На його питання, що сталося, чіткої відповіді дати не могла і постійно ухилялась від відповіді;

показаннями свідка ОСОБА_25 , який в судовому засіданні суду показав про те, що він являється сусідом обвинуваченої ОСОБА_7 , є сільським головою Іванівської сільської ради Новоукраїнського району. Того вечора, він сидів на лавочці біля подвір`я, до нього підійшов їх місцевий лікар ОСОБА_12 , з ліхтариком та запитав де проживає ОСОБА_26 . Вони разом пішли до домоволодіння ОСОБА_23 і побачили, що той лежав біля хати на землі, біля нього стояла ОСОБА_27 . Оглянувши потерпілого, лікар викликав швидку та міліцію. Після чого він пішов додому. Більше нічого пояснити не може.

Крім того, вина обвинуваченої ОСОБА_7 підтверджується й іншими доказами, дослідженими в ході судового розгляду справи, а саме:
витягом з кримінального провадження за № 0000867 від 20.09.2015 року відповідно до якого, 20.09.2015 року до чергової частини Новоукраїнського РВ УМВС надійшло повідомлення від лікаря ОСОБА_12 про те, що гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель с. Іванівки отримав тілесні ушкодження у виді проникаючого ножового поранення. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_9 помер (а.с.64);

протоколом огляду місця події та трупу від 20.09.2015 року з ілюстрованими фототаблицями, в якому описано приміщення будинку АДРЕСА_1 , на подвір`ї якого було виявлено тіло ОСОБА_9 , на животі трупа виявлено колото-різану рану, інших пошкоджень на трупі не виявлено. З домоволодіння виявлено та вилучено на підлозі між стіною та тумбочкою ніж кухонний з пластмасовою рукояткою світло-коричньового кольору, лезо якого має сліди РБК. Ніж середніх розмірів, заточений з однієї сторони. На дерев`яному порозі вхідних дверей виявлено сліди бурого кольору, які знаходяться із зовнішньої сторони порогу на відстані 35 см. від правого боку. У веранді, перед входом до великої кімнати будинку, на дерев`яній підлозі виявлено пляму бурого кольору розмірами 6х5 мм. від лівої сторони рами дверей на відстані 40см. (а.с.66-78);

протоколом затримання особи, яка підозрюється у вчиненні злочину від 21.09.2015 року відповідно до якого було затримано ОСОБА_7 в с. Іванівка Новоукраїнського району Кіровоградської області о 05.00 год., 21.09.2015 року. З підставою затримання згодна, клопотань, заяв та скарг немає (а.с.82-86);

висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 541 від 24.09.2015 року, встановлено, що обвинувачена ОСОБА_7 , в момент скоєння правопорушення і вданий час не страждає психічними захворюваннями, не знаходилась в тимчасовому хворобливому стані. Могла усвідомлювати свої дії і керувати ними. Підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України. У відношенні інкримінує мого правопорушення ОСОБА_7 слід вважати осудною. Застосування заходів медичного характеру не потребує (а.с.145);

висновком судово-медичної експертизи № 838 від 05.10.2015 року згідно якої, під час судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_9 виявленні тілесні пошкодження у вигляді рани живота в області правого підребер`я, проникаючу в черевну порожнину з пошкодженням черевної порожнини, правої частини печінки, жовчного міхура, гілки печінкової артерії з крововиливом в прилягаючі м`які тканини по ходу раневого каналу, 3000 мл. рідкої крові в черевній порожнині. Шок. Причиною смерті гр. ОСОБА_9 слугувала гостра крововтрата (шок), що розвинувся внаслідок проникаючого колото-різаного поранення живота з пошкодженням печінки та жовчного міхура, судин печінки, що підтверджується даними судово-медичного дослідження трупа та даними судово-гістологічного дослідження. Вказане тілесне ушкодження утворилось незадовго до настання смерті, знаходиться в прямому причинному зв`язку з її настанням та має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення.

Враховуючи характер рани живота (рана веретеноподібної форми з рівними, неосадненими краями, кінці - один загострений, інший заокруглений, наявність та переважання глибини раневого каналу (близько 10 см.) над довжиною рани (2,5 см.), можна говорити про те, що вказане тілесне пошкодження утворилось від одного травматичного впливу плаского, односторонньо гострого колото-ріжучого предмета з максимальною шириною клинка в області входження біля 2,5 см. Направлення раневого каналу дещо знизу - вгору, зліва - на право і спереду - назад. Враховуючи дані судово-медчного дослідження неможна виключити, що після заподіяння тілесних ушкоджень потерпілий мій жити невеликий проміжок часу та в цей період здійснювати активні дії, у тому числі пересуватись, кликати на допомогу і т.д., по мірі збільшення крововтрати і розвинення шокової реакції, вказана можливість зникала.

Вказане тілесне ушкодження не могло утворитись в результаті падіння потерпілого з висоти власного зросту на преважну поверхню. Удар наносився з достатньою силою, щоб викликати вказане пошкодження (по даним літератури О.Коплахан, 1999 р. «для шкіри, підшкірно-жирової клітковини, м`язів, необхідна сила близько 4,5 кг.»). В момент заподіяння ушкоджень потерпілий був звернений передньою поверхнею тіла до травмуючого предмету. При судово-токсилогічному дослідження крові від трупа ОСОБА_9 виявлений етиловий спирт алкоголь в кількості 3,55 г/дм?, що може відповідати тяжкому ступеню алкогольного сп`яніння у живих осіб (а.с.88-92);

висновком судово-молекулярно-генетичної експертизи № 822 від 18.11.2015 року, згідно якої генетичні ознаки клітин у змиві з руків`я ножа є змішаними, містять генетичні ознаки не менше двох осіб, в тому числі генетичні ознаки зразку крові потерпілого ОСОБА_9 . Генетичні ознаки крові та клітин на лезі ножа збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 і не збігаються з генетичними ознаками зразка крові підозрюваної ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові ОСОБА_9 та генетичних ознак крові людини та клітин на лезі ножа складає 4,3 х 1027 . Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 235 септильонів осіб (а.с.95-99);

висновком судово-медичної гістології № 1490-1491 від 20.09.2015 року згідно якої встановлено деякі морфологічні ознаки шокової реакції. Крововилив в капсулу печінки та тканинах що знаходяться поряд. Крововилив в жовчний міхур, печінково-ниркового зв`язку та черевнині (а.с.100);

висновком судово-токсилогічного дослідження за № 3251 від 20.09.2015 року в крові від трупа ОСОБА_9 виявлений етиловий спирт алкоголь в кількості 3,55 г/дм (а.с.101);

висновком судово-медичної експертизи № 838 від 04.12.2015 року, відповідно до якого, враховуючи характер колото-різаного пошкодження у потерпілого ОСОБА_9 : рана живота в області правого підребер`я, проникаючої в брюшну полонину з пошкодженням брюшини, правої долі печінки, жовчного пузиря, гілки печінкової артерії з крововиливом в підлеглі м`які тканини по ходу раневого каналу, з глибиною раневого каналу (біля 10 см) слідує, що для утворення даних тілесних пошкоджень необхідно докласти значну силу. Тілесні пошкодження, які були на тілі ОСОБА_9 не могли утворитись при обставинах, на які вказує громадянка ОСОБА_7 «… ОСОБА_9 продовжував йти на неї і начебто сам животом наштрикнувся на лезо ножа.», оскільки при не фіксованій верхній кінцівки у гр.. ОСОБА_7 , в якій вона тримала ніж і швидкості пересування потерпілого «Швидкість з якою ОСОБА_9 наближався до неї, була посередньою, як при ходьбі людини…», знаряддя злочину з рукою відхиляється від своєї осі і пошкодження даного характеру на утворюються (а.с.838-104);

висновком судової трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 (дактилоскопічні дослідження) № 464 від 12.11.2015 року, відповідно до якої слід пальця руки розмірами 24х21 мм на прозорій липкій стрічці розмірами 47х39 мм та слід пальця руки розмірами 18х16 мм на прозорій липкій стрічці розмірами 47х45 мм, які було виявлено та вилучено в ході ОМП від 20.09.2015 року за адресою: АДРЕСА_1 , - придатні для ідентифікації по ним особи та слід пальця руки розмірами 24х21 мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 47х39 мм залишений великим пальцем правої руки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та слід руки розмірами 18х16 мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 47х45 мм залишений середнім пальцем правої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.107-113);

висновком судово-медичної експертизи № 1428 від 21.09.2015 року, відповідно до якої у гр. ОСОБА_7 наявні тілесні ушкодження у виді крововиливів на лівій лопатці і лівому плечі, садна на лівому плечі по передній поверхні. Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, індивідуальні властивості яких в пошкодженнях не відобразились, могли утворитися в строк зазначений в постанові і відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень. Пошкодження утворились від не менше трьох травматичних дій. Враховуючи локалізацію і взаємне розташування пошкоджень, виключаються можливість їх утворення при нападі з висоти власного зросту (а.с.114);

висновком судово-медичної експертизи № 759 від 01.10.2015 року, відповідно до якої кров трупа ОСОБА_9 належить до групи АВо за ізосерологічною системою АВ0 (а.с.116-117);

висновком судово-медичної експертизи № 788 від 02.11.2015 року, відповідно до якої кров ОСОБА_7 належить до групи АВ за ізосерологічною системоюАВ0 (а.с.119-120);

висновком судово-медичної експертизи № 789 від 02.11.20015 року, відповідно до якої кров потерпілого ОСОБА_9 та підозрюваної ОСОБА_7 належить до групи АВ за ізосерологічною системоюАВ0. На футболці потерпілого ОСОБА_9 знайдено кров людини. При визначенні групової належності в цих об`єктах виявлено антигени А і В, що свідчить про походження крові від однієї від особи групи АВ, або від декількох осіб, організмам яких притаманні антигени А і В. Таким чином, кров на футболці може походити від потерпілого ОСОБА_9 або (і) підозрюваної ОСОБА_7 . Диференціювання крові осіб, одногрупник по системі АВ0, за іншими системами не проводилось, в зв`язку з відсутністю необхідних діагностичних реагентів (а.с.121-123);

висновком судово-медичної експертизи № 790 від 02.11.2015 року, відповідно до якої потерпілого ОСОБА_9 та підозрюваної ОСОБА_7 належить до групи АВ за ізосерологічною системоюАВ0. На блузці підозрюваної ОСОБА_7 знайдено кров людини. При визначенні групової належності в цих об`єктах виявлено антигени А і В, що свідчить про походження крові від однієї від особи групи АВ, або від декількох осіб, оганізмам яких притаманні антигени А і В. Таким чином, кров на блузці може походити від потерпілого ОСОБА_9 або (і) підозрюваної ОСОБА_7 . Диференціювання крові осіб, одногрупник по системі АВ0, за іншими системами не проводилось, в зв`язку з відсутністю необхідних діагностичних реагентів. В інших пошукових вирізках з блузки кров не знайдена (а.с.124-125);

висновком молекулярно-генетичної експертизи № 824 від 15.10.2015 року, відповідно до якої визначено генетичні ознаки зразків крові потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.128-130);

висновком молекулярно-генетичної експертизи № 823 від 19.11.2015 року, відповідно до якої генетичні ознаки крові людини у зіскобах з порогу (об`єкт № 1) та підлоги коридору (об`єкт № 2) будинку збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і не збігаються з генетичними ознакми зразка крові підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові ОСОБА_9 та генетичних ознак крові людини у зіскобах з порогу (об`єкт № 1) та підлоги коридору (об`єкт № 2) будинку складає 4,3х10-27. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж 1 з 235 септильйонів осіб. Таким чином, походження крові людини у зіскобах з порогу ті підлоги коридору будинку від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 виключається (а.с.133-137);

висновком молекулярно-генетичної експертизи № 821 від 17.11.2015 року, відповідно до якої генетичні ознаки клітин піднігтьового вмісту зрізів нігтів з лівої руки ОСОБА_7 є змішаними, містять генетичні ознаки двох осіб, генетичні ознаки однієї з яких визначені в зразку крові потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а іншої у зразку крові підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Генетичні ознаки клітин піднігтьового вмісту зрізів нігтів з правої руки ОСОБА_7 є змішаними, містять генетичні ознаки двох осіб, генетичні ознаки однієї з яких визначені в зразку крові підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а інша є невстановленою особою чоловічої генетичної статі і не містять генетичних ознак зразку крові потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.140-143).

Дії обвинуваченої ОСОБА_7 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Доводи апеляції захисника-адвоката ОСОБА_28 відносно того, що суд першої інстанції не надав жодного доказу того, що ОСОБА_7 нанесла саме умисне тілесне ушкодження, про відсутність наміру заподіяння смерті ОСОБА_9 свідчить той факт, що ОСОБА_13 після того, як потерпілий сам наштрикнувся на ніж, ніяких протиправних дій більше не вчиняла, отже її дії необхідно перекваліфікувати з ч. 2 ст. 121 КК України на ч. 1 ст. 119 КК України, колегія суддів вважає безпідставними, метою яких є уникнення кримінальної відповідальності, та спростовуються матеріалами справи. Так, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 838 від 04.12.2015 року, враховуючи характер колото-різаного пошкодження у потерпілого ОСОБА_9 : рана живота в області правого підребер`я, проникаючої в брюшну полонину з пошкодженням брюшини, правої долі печінки, жовчного пузиря, гілки печінкової артерії з крововиливом в підлеглі м`які тканини по ходу раневого каналу, з глибиною раневого каналу (біля 10 см) слідує, що для утворення даних тілесних пошкоджень необхідно докласти значну силу. Тілесні пошкодження, які були на тілі ОСОБА_9 не могли утворитись при обставинах, на які вказує громадянка ОСОБА_7 «… ОСОБА_9 продовжував йти на неї і начебто сам животом наштрикнувся на лезо ножа.», оскільки при не фіксованій верхній кінцівки у ОСОБА_7 , в якій вона тримала ніж і швидкості пересування потерпілого «Швидкість з якою ОСОБА_9 наближався до неї, була посередньою, як при ходьбі людини…», знаряддя злочину з рукою відхиляється від своєї осі і пошкодження даного характеру на утворюються (а.с.838-104).

Також, на переконання колегії суддів, є безпідставними доводи апеляції відносно того, щоОСОБА_7 не мала на меті приховати злочин та не мала умислу нанесення тілесного ушкодження, а вчинила кримінальне правопорушення саме через необережність, оскільки після того, як ОСОБА_9 сам наштрикнувся на ніж, ніяких протиправних дій більше не вчиняла, вжила всіх можливих заходів задля допомогти потерпілому, після отриманого ним тілесного ушкодження, викликавши лікаря - ОСОБА_14 , виходячи з наступного. Так, будучи допитаною у судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції, обвинувачена ОСОБА_7 показала, що потерпілий ОСОБА_9 , сам наказав їй викликати лікаря та дати йому ковдру і подушку, щоб він міг вкритися, тобто обвинувачена з власної ініціативи на вчиняла такі дії. Крім того, з показань свідків та потерпілої вбачається, що ОСОБА_7 , пояснювала односельцям що їй невідомо хто наніс ножове поранення її співмешканцю. Через деякий час після події обвинувачена зникла з місця події і була затримана працівниками міліції лише о 05.00 годині ранку 21.09.2015 року, отже обвинувачена намагалась уникнути покарання за вчинений нею злочин.

За таких обставин доводи захисника-адвоката ОСОБА_28 відносно того, що ОСОБА_7 вчинила вбивство ОСОБА_9 через необережність, колегія суддів вважає способом захисту, метою якого є уникнення кримінальної відповідальності. Наявність прямого умислу у діях обвинуваченої на завдання тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_9 , настання наслідків та причинного зв`язку між діями винної та отриманими тілесними ушкодженнями потерпілого встановлено доказами, які повністю узгоджуються між собою, яким суд першої інстанції дав правильну і належну оцінку.

Доводи захисту відносно того, що призначаючи покарання судом не в недостатній мірі враховано, що ОСОБА_7 вчинила злочин вперше, до затримання працювала за окремими угодами, алкогольною та наркологічною залежністю не страждає потерпіла ОСОБА_16 претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має, колегія суддів необгрунтованими, за таких підстав.

Так, призначаючи міру покарання обвинуваченій, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжкого злочину, особу ОСОБА_7 , яка за місцем проживання характеризується посередньо, ніде не працює, зловживає спиртними напоями, перебуває на обліку у лікаря нарколога, страждає психічно-поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, не заміжня, утриманців не має, не працює, раніше не судима. Обставин, які б пом`якшували покарання ОСОБА_7 відсутні. Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 , суд правильно визнав вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням усіх обставин справи, суд першої інстанції обґрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України, яке є достатнім і необхіднім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, правильно зробивши висновок про відсутність підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України при призначенні покарання обвинуваченій.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли стати підставою для скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляції, а вирок суду вважає законним та обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення, вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 24 лютого 2016 року, стосовно ОСОБА_7 , - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: підписи.

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2