Справа № 601/1561/16
Провадження № 1-кс/601/489/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 вересня 2016 року Кременецький районний суд Тернопільської області у складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в м. Кременці клопотання слідчого СВ Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області про арешт майна по кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000513 від 29 серпня 2016 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 152 КК України,
-за участю слідчого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
В клопотанні зазначено, що СВ Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000513 внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

В ході здійснення досудового розслідування встановлено, що 29.08.2016 року в Кременецький ВП ГУНП в Тернопільській області надійшла заява від ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 жительки с. Білокриниця про те, що 29.08.2016 року приблизно 05 год. 00 хв. ОСОБА_5 , 1990 р.н. житель АДРЕСА_1 спільно із ОСОБА_6 , 1988 р.н., жителем АДРЕСА_2 згвалтували заявницю.

У клопотанні зазначено, що 29 серпня 2016 року автомобіль марки «ВАЗ 21013» д.н.з. НОМЕР_1 вилучений під час огляду місця події та поміщений на майданчик тимчасового тримання ТЗ Кременецького ВП м. Кременець, вул. Драгоманова, 5, у зв`язку з необхідністю проведення огляду в салоні транспортного засобу, вилучення можливих біологічних зразків, які могли залишитись в салоні під час вчинення згвалтування, а також з метою подальшого проведення необхідних експертиз у кримінальному провадженні.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «ВАЗ 21013» д.н.з. НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , виданого 17.04.2004 року Кременецьким МРЕВ Тернопільської області, його володільцем є ОСОБА_7 , зареєстрована АДРЕСА_3 .

02.09.2016 року під час огляду салону автомобіля «ВАЗ 21013» д.н.з. НОМЕР_1 на підставі ухвали Кременецького районного суду, вилучені чохол заднього сидіння, два коврики чорного кольору, рушник голубого кольору, які можуть зберігати на собі сліди речовини біологічного походження та являються доказом вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні слідчий підтримав заявлене клопотання та просить накласти арешт на наведене в клопотанні майно, з метою проведення усіх необхідних експертиз.
Суд, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши слідчого, вважає, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Вирішуючи питання про арешт майна, у відповідності до ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд повинен врахувати:

1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Майно належить до категорій, зазначених в ст. 98 КПК України а саме: вищезазначені речі, є майном, яке зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та є доказом злочину, а тому на нього слід накласти арешт.

Керуючись статтями 110, 167, 170-173, 309, 369-372, 395 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого задовольнити.
Накласти арешт на вилученні під час огляду салону автомобіля марки «ВАЗ 21013» д.н.з. НОМЕР_1 речі, а саме: чохол заднього сидіння, два коврики чорного кольору, рушник голубого кольору.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1