Справа № 645/2066/16-к
Провадження № 1-кп/645/292/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2016 року Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
18 лютого 2016 року близько 11:30 години ОСОБА_4 знаходився в місці загального користування - коридорі гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3 , разом з ОСОБА_5 , якому мав намір продати належний йому диван коричневого кольору. Після того, як ОСОБА_5 відмовився придбати у ОСОБА_4 належний йому диван коричневого кольору, ОСОБА_4 , побачивши у коридорі вказаного вище гуртожитку диван синього кольору, який належить потерпілій ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, на підставі раптово виниклого злочинного наміру на таємне викрадення чужого майна, а саме - дивана синього кольору, скориставшись тим, що ОСОБА_5 не відомо, кому насправді належить майно, запропонував останньому придбати вказаний диван. Після того, як ОСОБА_5 дав свою згоду на укладення договору купівлі-продажу, ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного наміру, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його злочинними діями не спостерігає потерпіла ОСОБА_6 , таємно викрав чуже майно диван синього кольору, розміром 170х100х100 (в повному комплекті), вартістю 2300,00 гривень, та відніс зазначені меблі до квартири ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_4 , таким чином розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
В наслідок злочинних дій ОСОБА_4 завдано матеріальну шкоду ОСОБА_6 на суму 2300,00 гривень.
Таким чином, своїми умисними противоправними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою вину в інкримінованому йому злочині, надав пояснення про обставини його скоєння, щиро розкаявся у скоєнні злочину.
Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 правильно розуміє зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. У суду відсутні сумніви у добровільності та істинності позиції підсудного та інших учасників процесу. Тому, враховуючи думку прокурора та підсудного, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України.
Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що вину обвинуваченого повністю доведено під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості.
При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття ОСОБА_4 .
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а також дані, що характеризують його особу, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
З урахуванням викладеного, суд вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України.
З урахуванням ступеню тяжкості злочину, особи обвинуваченого та інших обставин справи, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливо без відбування покарання. Тому можливо звільнити його від відбування призначеного покарання, застосувавши ст. 75 КК України, якщо ОСОБА_4 у період іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, покладені на нього відповідно до вимог ст. 76 КК України.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Питання про долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, підлягають стягненню з обвинуваченого.
Запобіжні заходи не обиралися.
Керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Речовий доказ: диван синього кольору - вважати повернутим законному власнику.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави в особі Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 1321 від 25.02.2016 року в сумі 184 грн. 14 коп.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1