У Х В А Л А

27.09.2016 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
з участю захисника ОСОБА_4 ,
неповнолітньої ОСОБА_5 , її законного представника ОСОБА_6 ,
представника служби у справах дітей ОСОБА_7 , представника кримінальної міліції у справах дітей ОСОБА_8 ,,
особи, якою заявлено самовідвід судді ОСОБА_9
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Жмеринка заяву про самовідвід судді ОСОБА_9 та усну заяву захисника ОСОБА_4 про відвід судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_9 в кримінальному провадженні №1-кп/130/177/2016, справа №130/1417/16-к про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітньої ОСОБА_5 за ознаками суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_9 знаходиться судове провадження №1-кп/130/177/2016, справа №130/1417/16-к про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітньої ОСОБА_5 за ознаками суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні під час встановлення порядку та об`єму дослідження доказів захисником ОСОБА_4 заявлено усну заяву про відвід головуючому судді ОСОБА_9 .
У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 усну заяву про відвід підтримав, пояснив, що відвід було ним заявлено із тих підстав, що при визнанні вини ОСОБА_5 прокурором було заявлено про застосування ч.3 ст. 349 КПК України та не дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Ним, як захисником було заявлено про дослідження певних доказів, які наявні у сторони обвинувачення, однак без допиту свідків. Головуючим у справі йому ставились запитання щодо підстав дослідження названих доказів та обставин, які ними доводяться та оспорються. Прокурором було запропоновано повний порядок дослідження доказів та запропоновано дослідження всіх письмових доказів та допиту свідків. Тоді захисником із дозволу головуючого ставились запитання прокурору із підстав дослідження названих доказів та обставин, які ними доводяться та оспорються, однак ці запитання знімались головуючим, що на думку захисника свідчить про надання переваги стороні обвинувачення, яка має право заявляти будь-які докази без належного обґрунтування, а йому при такому ж обсязі прав ставляться запитання, а відтак є підстави для відводу судді, що передбачені п.4 ч.1 ст. 75 КПК України - наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді. При цьому захисник вважає, що дослідження доказів здійснюється за домовленістю та немає необхідності досліджувати всі докази у кримінальному провадженні, а лише ті, які він вважає за необхідне.
Особа, якій заявлено відвід та яка заявила самовідвід суддя ОСОБА_9 проти заявленого відводу заперечив. Суду пояснив, що при встановленні порядку та об`єму дослідження доказів у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 сторона захисту в особі адвоката ОСОБА_4 заперечила проти застосування положень ч.3 ст. 349 КПК України, запропонувавши вибіркове дослідження тих доказів, які наявні у прокурора. Головуючим було з`ясовано на підтвердження яких саме обставин про дослідження даних доказів було заявлено захисником ОСОБА_4 та які саме обставини ним оспорюються. Надалі висловити думку із даного приводу було надано прокурору, яка заявила про повний порядок дослідження доказів письмових документів та допит свідків. Для висловлення позиції із цього питання захиснику було надано право задати запитання прокурору, однак, оскільки дані питання не стосувались питань обсягу дослідження доказів, захисник був зупинений головуючим та йому було запропоновано висловити свою думку щодо питання, яке вирішувалось. Однак натомість було заявлено усний відвід головуючому. Оскільки здійснення автоматичного розподілу усної заяви про відвід є неможливим, головуючим з метою вирішення усної заяви про відвід було складно заяву про самовідвід, якою можливо усунути сумніви у його упередженості та можливості продовження розгляду кримінального провадження. Зауважив, що захисником ототожнються права захисника та повноваження головуючого у справі, оскільки запитання ставились захиснику головуючим, а не прокурором, а зняті були запитання захисника.
Прокурор ОСОБА_3 проти заявленого відводу заперечила, вказавши, що при дослідженні порядку та об`єму дослідження доказів у кримінальному провадженні про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітньої ОСОБА_5 за ознаками суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, де нею здійснюється представництво, при визнанні ОСОБА_5 вини у вчиненому, захисником було запропоновано досліджувати лише певні докази у кримінальному провадженні, та головуючим з`ясовувалось на підтведження яких саме обставин, які оспорються захисником він просить досліджувати вказані докази. Надалі їй було надано можливість висловити свою думку та запропоновано досліджувати докази у повному об`ємі та із допитом свідків. Захиснику із даного приводу було надано можливість задати запитання прокурору. Однак прийняти процесуального рішення із даного приводу головуючий суддя не зміг, так як йому було заявлено усний відвід, а надалі головуючим із метою розгляду усного відводу та процесуального його вирішення заявлено самовідвід, в задоволенні яких просила відмовити.
Неповнолітня ОСОБА_5 та її законний представник ОСОБА_6 підтримали думку захисника.
Представник кримінальної міліції ОСОБА_8 та представник служби у справах дітей ОСОБА_7 вказали, що підстав для відводу судді не вбачають.
Заслухавши думки присутніх учасників, пояснення особи, якій заявлено відвід, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд вважає, усна заява про відвід захисника ОСОБА_4 судді ОСОБА_9 та заява про самовідвід судді ОСОБА_9 задоволенню не підлягають.
Підстави для відводу судді визначені в ст. 75 КПК України, згідно якої:
Слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.
Питання про відвід судді вирішує інший суддя цього ж суду, визначений у порядку встановленому ч.3 ст. 35 КПК України (ч. 1 ст. 81 КПК України).
Згідно ст. 321 КПКУкраїни головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження. Головуючий у судовому засіданні вживає необхідних заходів для забезпечення в судовому засіданні належного порядку.
Із пояснень, що заслухані судом вбачається, що суддя ОСОБА_9 при визначенні порядку та об`єму дослідження доказів у кримінальному провадженні №1-кп/130/177/2016, справа №130/1417/16-к про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітньої ОСОБА_5 за ознаками суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України діяв на виконання своїх повноважень, наданих ст. 321 КПК України. Судом в ході розгляду відводу не встановлено рівних обставин, за яких головуючим можливо було б надати перевагу одній із сторін кримінального провадження, оскільки стороною обвинувачення питань стороні захисту не ставилось, головуючим вони не оцінювались та не знімались. Жодного процесуального рішення з приводу порядку та об`єму дослідження доказів суддею ОСОБА_9 не прийнято, а тому і дати оцінку з врахуванням чиєї позиції воно прийнято неможливо.
Таким чином суд приходить до висновку, що усна заява захисника ОСОБА_4 про відвід судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_9 від розгляду кримінальному провадженні №1-кп/130/177/2016, справа №130/1417/16-к про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітньої ОСОБА_5 за ознаками суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України задоволенню не підлягає. Оскільки не встановлено підстав для задоволення усної заяви про відвід судді ОСОБА_9 заява про його самовідвід, яка заявлена для можливості заявленого усного відводу, задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 80, 81, 82, 369, 371, 372 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні усної заяви захисника ОСОБА_4 про відвід судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_9 та заяви про самовідвід судді ОСОБА_9 в кримінальному провадженні №1-кп/130/177/2016, справа №130/1417/16-к про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітньої ОСОБА_5 за ознаками суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя