Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
30 листопада 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
судів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4
розглянувши в режимі дистанційного судового провадження (відеоконференції) у відкритому судовому засіданні матеріали подання за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 13 жовтня 2016 року про відмову в умовно достроковому звільненні від відбування покарання засудженого
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, судимого 17 березня 2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.260 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, 04 лютого 2016 року ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зараховано строк попереднього ув`язнення з 20.11.2014 року по 18.08.2015 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (8 місяців 29 днів),
з участю:
прокурора - ОСОБА_6
представника Полицької ВК-76 - ОСОБА_7
засудженого - ОСОБА_5

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 13.10.2016 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про його умовно дострокове звільнення від відбування покарання.
В обґрунтування свого рішення суд покликається на те, що виходячи із інформації, котра надана установою виконання покарання, засуджений не проявив сумлінної поведінки, яка б свідчила про його виправлення, й комісія установи виконання покарання на підставі системного вивчення поведінки засудженого дійшла однозначного висновку про те, що засуджений свого виправлення не довів й щодо останнього не може бути застосоване умовно-дострокове звільнення, з чим погодився і прокурор.
Не погодившись з рішенням суду, засуджений ОСОБА_5 оскаржив його в апеляційному порядку.
Засуджений ОСОБА_5 , в поданій апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу про відмову в застосуванні щодо нього умовно дострокового звільнення від відбуття покарання, прийняти рішення про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Свою позицію мотивує тим, що покликання суду при розгляді питання про умовно дострокове його звільнення від відбування покарання на не доведення його виправлення є помилковими. Зазначає, що характеристика надана щодо нього установою виправної колонії є необ`єктивною та упередженою, з останньою не погоджується. Стверджує, що суд не взяв до уваги його стану здоров`я, - й він, у зв`язку з наявністю тяжких захворювань не взмозі виконувати фізичну роботу, оскільки потребує диспансерного та стаціонарного лікування (клінічна стадія захворювання на ВІЛ, хронічний панкреатит, хронічний бронхіт). Запевняє, що намагався виходити на роботу та навчання у місцевому учбовому комбінаті, однак через загострення хвороби був госпіталізований. Відсутність заохочень також пояснює тяжким станом здоров`я. Також зазначає, що судом не було враховано його сімейні обставини опікунство над 88 річним дідом, наявності у нього дочки 10 річного віку.
Стверджує, що довів своє виправлення.
Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора щодо залишення без зміни ухвали суду першої інстанції, пояснення засудженого на підтримку доводів його апеляційної скарги, представника виправної колонії котрий пред`явив колегії суддів документи щодо медичного стану засудженого та особову справу засудженого, здійснивши перевірку поданих матеріалів подання та доводів апеляційної скарги засудженого, колегія суддів приходить до наступних висновків.
З матеріалів подання вбачається, що ОСОБА_5 засуджений 17 березня 2015 року вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч.2 ст.260 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
04 лютого 2016 року ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зараховано ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення з 20.11.2014 року по 18.08.2015 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. (зараховано 8 місяців 29 днів)
Відповідно до ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно дострокове звільнення від відбування покарання за умови, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, та після фактичного відбуття ним призначеної судом частини строку покарання, яка визначена у ч.2 ст.81 КК України.
Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року №2, умовно дострокове звільнення від відбування покарання, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особо засудженого та якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Разом з тим, комісією Полицької виправної колонії (№76) по розгляду матеріалів згідно ст.81 КК України і можливого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання від 26 лютого 2016 року прийнято рішення відмовити у підготовці матеріалів про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , оскільки він свого виправлення не довів, так як під час всього періоду відбування покарання у засудженого не було належної сумлінної поведінки та ставлення до праці.
З наведеним погодився і прокурор у ході розгляду судом першої інстанції матеріалів клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 .
Твердження суду про відсутність заохочень адміністрацією установи ОСОБА_5 , його безвідповідального ставлення до виконання робіт із благоустрою установи, не бажання останнього підвищувати свій освітній рівень та приймати участь у самодіяльних організаціях засуджених є вірним. Характеристика надана щодо засудженого установою виправної колонії в контексті наведеного є об`єктивною.
Покликання засудженого ОСОБА_5 щодо неврахування судом його опікунства над 88 річним дідом, наявності дочки 10 річного віку, колегія суддів оцінює критично, оскільки безпосередньо у ході апеляційного розгляду вивченням особової справи №117 зазначене не ствердилось.
Крім того, апелянт пояснив, що дійсно доглядав за дідом, але офіційним опікуном не був.
Щодо наявності дочки пояснив, що вона не є його рідною дочкою, він не оформляв батьківства над нею.
Що стосується доводів засудженого ОСОБА_5 про не взяття судом до уваги його стану здоров`я, - наявності тяжких захворювань через які він не взмозі виконувати фізичну роботу - клінічної стадії захворювання на ВІЛ, хронічного панкреатиту, хронічного бронхіту, то колегія суддів їх не бере до уваги та розцінює як намагання засудженим уникнути відбування покарання за вироком суду.
Так, фельдшер медичної частини Полицької ВК №76 ОСОБА_8 щодо стану здоров`я засудженого пояснив, що ОСОБА_5 має зазначені ним хвороби, але вони не є перешкодою до відбування покарання та не входять до переліку хвороб, які надають право на звільнення з місць позбавлення волі.
Таким чином, суд першої інстанції у відповідності до вимог закону прийняв правильне рішення про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно дострокове звільнення останнього від відбування покарання.
Доводи засудженого, наведені в його апеляційній скарзі, щодо необхідності застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання, на думку колегії суддів, є необґрунтовані та безпідставні.
За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 13 жовтня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про його умовно дострокове звільнення з місць позбавлення волі, законною та обґрунтованою, й підстав для її скасування не вбачає.

Враховуючи наведене, колегія суддів вбачає підстави для залишення ухвали суду без змін, а апеляційної скарги засудженого без задоволення.
Керуючись ст.ст.376, ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, ст.81 КК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 13 жовтня 2016 року про відмову в умовно достроковому звільненні від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим - в той самий строк з моменту отримання її копії.
Судді:

____________ __________ ____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3