Єдиний унікальний номер 242/2206/16-к
Номер провадження 11-кп/775/717/2016

УХВАЛА

Іменем України

12 липня 2016 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4 ,

за участю прокурора: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_8 на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 11 травня 2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, повернений прокурору, як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України ,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 11 травня 2016 року, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000578 від 06.04.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 які обвинувачуються у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України було повернуто прокурору.

Згідно до ухвали суду, підставою для повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 прокурору є невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, а саме в обвинувальному акті прокурором взагалі не зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність, а тільки викладені фактичні обставини кримінального правопорушення.

На ухвалу суду прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_8 подано апеляційну скаргу, в якій він просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання. Зазначає, що порушень вимог, передбачених ст. 291 КПК України при складанні та направленні обвинувального акту до суду не допущено. Зазначає, що при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення не є обов`язковою вимогою зазначати кваліфікацію дій особи після кожного епізоду тотожного повторюваного злочину.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтвердив доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції з наступних підстав.

Колегія суддів погоджується з доводами, викладеними в апеляційній скарзі прокурора про невідповідність ухвали суду першої інстанції вимогам КПК України.

Як правильно зазначив прокурор, епізоди кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які мали місце у березні-квітні 2016 року стосовно майна потерпілого ОСОБА_9 , мають однакову правову кваліфікацію таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, їх кваліфікація здійснюється за однією статтею КК України, а саме за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто вони є тотожними.

Відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» від 04.06.2010 року № 7 у абзаці 2 п. 7 зазначено: «Якщо ж злочини, які утворюють повторність, відповідають одному і тому самому складу злочину /наприклад, три крадіжки, поєднані з проникненням у житло, п`ять розбоїв, вчинених організованою групою, тощо/, їх кваліфікація здійснюється за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК. У таких випадках повторність злочинів повинна зазначатись у процесуальних документах, які стосуються обвинувачення особи, як кваліфікуюча ознака відповідних злочинів».

Як вбачається з тексту обвинувального акту, при викладенні фактичних обставин кожного епізоду кримінальних правопорушень, на які послався суд в своїй ухвалі про повернення обвинувального акту, зазначені всі кваліфікуючи ознаки, в тому числі, і повторність.

Колегія суддів вважає, що при викладенні тотожних епізодів кримінальних правопорушень, які кваліфіковані за однією статтею та частиною КК України, в обвинувальному акті не є обов`язковим після кожного тотожного епізоду повторюваного злочину, повторювати ті ж самі кваліфікуючи ознаки.

На думку колегії суддів обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні відповідає вимогам КПК України, підстав для його повернення немає. Зазначені в ухвалі підстави повернення обвинувального акту, в якому, на думку суду, нібито взагалі не зазначена правова кваліфікація, не відповідають дійсності.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404,405, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 11 травня 2016 року - задовольнити.

Ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 11 травня 2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, повернений прокурору, як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України - скасувати.

Матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за ст. ч. 2 ст. 185 КК України повернути на новий судовий розгляд до того ж суду зі стадії підготовчого провадження.

Судді