Справа № 738/354/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/587/2016
Категорія - кримінальні Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 червня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в режимі відеоконференції матеріли за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Сосницького районного суду Чернігівської області від 22 квітня 2016 року, якою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання -

За участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Сосницького районного суду Чернігівської області 22 квітня 2016 року задоволено клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування у строк призначеного основного покарання за ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 17 лютого 2015 року термін попереднього ув`язнення в період з 25 квітня 2014 року по 02 грудня 2014 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції вказав на те, що закріплені у статті 72 КК України правила розповсюджуються в тому числі і на засудженого ОСОБА_6 , а тому у строк призначеного йому основного покарання належить зарахувати строк попереднього ув`язнення з 25 квітня 2014 року (затримання особи) по 02 грудня 2014 року (останній день, коли вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 листопада 2014 року не набрав законної сили), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Не погоджуючись із ухваленим судовим рішення прокурор звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Сосницького районного суду від 22 квітня 2016 року скасувати, в зв`язку з неправильним застосуванням судом Закону України про кримінальну відповідальність. Постановити нову ухвалу, якою відмовити засудженому у задоволенні вказаного клопотання.

Доводи своєї апеляційної скарги обґрунтовує тим, що пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII, яким внесено зміни до ч. 5 ст. 72 КК України, передбачено, що даний Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю. Зазначає, що відповідно до наявних у матеріалах провадження документів вбачається, що ОСОБА_6 на момент винесення вироків Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 липня 2014 року, Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 серпня 2014 року, Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 листопада 2014 року вже відбував покарання у виді позбавлення волі за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.03.2014 року, а тому термін з 25 квітня 2014 року по 02 грудня 2014 року, про який вказує засуджений, не являється терміном попереднього ув`язнення і не підлягає зарахуванню у поряду ч. 5 ст. 72 КК України, в зв`язку з чим судове рішення підлягає безумовному скасуванню.

Не погодившись з апеляційною скаргою прокурора, засуджений ОСОБА_6 подав заперечення, в яких вважає ухвалу суду першою інстанції законною та обґрунтованою, а апеляційні вимоги прокурора безпідставними та такими, що суперечать вимогам кримінального закону. Зазначає про те, що ставлення прокурора місцевої прокуратури до його особи є упередженим і це повинен врахувати суд апеляційної інстанції, під час ухвалення рішення у даному провадженні.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою у задоволені клопотання засудженого ОСОБА_6 відмовити, засудженого ОСОБА_6 , який не погодився з апеляційною скаргою, вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою та просив залишити її без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення, перевіривши матеріали провадження та особової справи, обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно до вимог статті 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. При цьому, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

При цьому, пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII, яким внесено зміни до ч. 5 ст. 72 КК України, передбачено, що даний Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю.

Відповідно до частини 5 статті 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У строк попереднього ув`язнення включається строк: затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляду кримінального провадження.

Однак, всупереч зазначеним вищевказаним положенням Закону, судом не вірно застосовано положення ч.5 ст.72 КК України, оскільки підставою для зарахування строку попереднього ув`язнення законодавець чітко визначив факт засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення, або у разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі.

Так, з матеріалів провадження та особової справи вбачається, що вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва 24 березня 2014 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України на три роки шість місяців позбавлення волі.

З розпорядження про виконання вироку слідує, що вказаний вище вирок набрав законної сили 24 квітня 2014 року.

Саме на підставі вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 березня 2014 року ОСОБА_6 був затриманий 25 квітня 2014 року та поміщений до слідчого ізолятору для відбуття покарання за вищевказаним вироком.

В той же час, 05 травня 2014 року ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва постановлено ухвалу про тимчасове залишення ОСОБА_6 в умовах слідчого ізолятору для розгляду кримінального провадження що перебувало в провадженні суду.

08 травня 2014 року ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва також постановлено тимчасово залишити ОСОБА_6 в слідчому ізоляторі для проведення з ним процесуальних дій органом досудового розслідування.

11 червня 2014 року ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва, але в іншому складі, ОСОБА_6 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на період судового розгляду.

Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 липня 2014 року, яким ОСОБА_6 засуджений за ч. 2. 3 ст. 185 КК України, ч. 1 ст. 70 КК України до трьох років позбавлення волі,на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 березня 2014 року та остаточно визначено покарання п`ять років шість місяців позбавлення волі. Початок строку ухвалено рахувати з 25 квітня 2014 року.

02 жовтня 2014 року ухвалою апеляційного суду Миколаївської області вказаний вище вирок змінено та постановлено вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 24.04.2013 року та остаточно призначити покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 серпня 2014 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України на чотири роки позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням за попереднім вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 липня 2014 року та остаточно визначено покарання п`ять років шість місяців позбавлення волі. Початок строку ухвалено рахувати з 25 квітня 2014 року.

Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 серпня 2014 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до чотирьох років позбавлення волі,на підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком Ленінського районного суду від 24 березня 2014 року і остаточно призначено покарання чотири роки шість місяців позбавлення волі. Початок строку ухвалено рахувати з 25 квітня 2014 року.

14 жовтня 2014 року ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_6 тимчасово залишено в умовах слідчого ізолятору до розгляду кримінального провадження за його обвинуваченням.

Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 листопада 2014 року Могиліна засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 серпня 2014 року і остаточно визначено покарання чотири роки вісім місяців позбавлення волі. Початок строку ухвалено рахувати з 25 квітня 2014 року.

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 листопада 2014 року щодо ОСОБА_6 набрав законної сили 03 грудня 2014 року.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 17 лютого 2015 року на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, визначеного вироком Центрального районного суду м. Миколаєва 04 листопада 2014 року, більш суворим покаранням, визначеним вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 серпня 2014 року, остаточно визначено до відбуття ОСОБА_6 п`ять років шість місяців позбавлення волі. Початок строку ухвалено рахувати з 25 квітня 2014 року.

Таким чином, вирішуючи клопотання засудженого про зарахування строку попереднього ув`язнення, суд першої інстанції припустився помилки та зарахував ОСОБА_6 , як строк попереднього ув`язнення, строк відбуття ним покарання.

Зокрема, період часу з 25 квітня 2014 року, коли ОСОБА_6 був поміщений до слідчого ізолятору на підставі вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 березня 2014 року, та до 05 травня 2014 року, коли ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва постановлено тимчасово залишити ОСОБА_6 в умовах слідчого ізолятору, вважається строком відбуття засудженим покарання, а не строком попереднього ув`язнення.

Згідно з положеннями статті першої Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили. У зв`язку із цим не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбування покарання.

Разом з тим, в іншій частині доводи апеляційної скарги прокурора суперечать матеріалам особової справи ОСОБА_6 , якими підтверджується факт його перебування в умовах слідчого ізолятору на підставі ряду ухвал суду про його тимчасове там утримання.

Зокрема, період часу з 05 травня 2014 року по 03 грудня 2014 року, коли вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 листопада 2014 року щодо ОСОБА_6 набрав законної сили, вважається строком попереднього ув`язнення та повинен бути зарахований у строк покарання відповідно до вимог ч. 5 статті 72 КК України, оскільки засуджений ОСОБА_6 перебував в умовах слідчого ізолятору на підставі ухвал суду для проведення з ним слідчих дій під час досудового розслідування, а також для забезпечення судового розгляду кримінальних проваджень, що перебували в проваджені різних судів.

З врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає зміні, а клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування терміну попереднього ув`язнення, підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539, 405, 407, 409, 418, 419, 376 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу Сосницького районного суду Чернігівської області від 22 квітня 2016 року, якою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, - змінити в частині визначення строку, який належить зарахуванню.

Клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування в строк покарання термін попереднього ув`язнення в період з 25 квітня 2014 року по 02 грудня 2014 року задовольнити частково.

Зарахувати засудженому ОСОБА_6 в строк призначеного покарання за ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 17 лютого 2015 року термін його попереднього ув`язнення в період часу з 05 травня 2014 року по 03 грудня 2014 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті ухвалу суду залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення , та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який знаходиться в місцях виконання покарання, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10