Провадження № 1-кп/761/868/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2016 року

Шевченківський районний суд м. Києва у складі :

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю :

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

перекладача ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

провівши підготовче судове засідання по розгляду кримінального провадження, внесеного

до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000776 від 22 січня 2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ :

4 травня 2016 року у провадження Шевченківського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду, вважаючи,що по справі дотримані всі норми КПК України, підстав для закриття кримінального провадження чи повернення обвинувального акту прокурору не вбачається, а також продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , оскільки ризики насьогодні не зменшились, продовжити запобіжний захід у виді застави відносно обвинуваченого ОСОБА_15 .

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_16 та його захисник ОСОБА_8 заперечували проти призначення обвинувального акту до судового розгляду. Захисник вказав на те, що вручення розписок про отримання копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування обвинуваченим ОСОБА_16 та ОСОБА_11 , які не володіють державною мовою, проводилась без участі захисників, за умови забезпечення обов`язкової участі захисника у кримінальному провадженні щодо осіб, які не володіють мовою, якою ведеться кримінальне провадження, що є порушенням права на захист обвинувачених; обвинувачений ОСОБА_12 , який вільно володіє лише російською мовою, та не володіє державною мовою, грузинською мовою, що було також встановлено та зазначено в ухвалі Шевченківського районного суду м. Києва від 21 березня 2016 року, якою обвинувальний акт був повернутий прокурору, обвинувальний акт у перекладі на мову, якою він володіє, а саме: російську мову не отримував. А тому обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_11 та його захисник ОСОБА_7 заперечували проти призначення обвинувального акту до судового розгляду з аналогічних підстав, також заперечували проти продовження запобіжного заходу, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт з підстав існування соціальних зв`язків, наявності визначеного місця проживання.

Обвинувачений ОСОБА_12 та його захисник ОСОБА_9 просили вирішити питання щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду на розсуд суду, заперечували проти продовження запобіжного заходу та просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. При цьому,обвинувачений ОСОБА_12 зазначив, що він хоча є громадянином Грузії, однак не може читати та писати грузинською мовою, вільно нею володіти, оскільки більший час свого життя проживав у Російській Федерації, навчався у російський школі, володіє лише російською мовою, про що він зазначав слідчому, прокурору при проведенні досудового розслідування, просив про переклад обвинувального акту на російську мову.

Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у судовому засіданні просили призначити обвинувальний акт до судового розгляду, також потерпіла ОСОБА_5 просила прийняти до спільного розгляду з обвинувальним актом цивільний позов.

Заслухавши доводи прокурора щодо можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду, інших учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт з долученим до нього реєстром матеріалів досудового розслідування, суд приходить до наступного висновку.

Так, згідно з ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

При цьому, згідно ст. 29 КПК України, кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою.

Відповідно до п. 18 ч.2 ст. 42 КПК України, обвинувачений має право користуватися рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною або іншою мовою, якою він володіє, та в разі необхідності користуватися послугами перекладача за рахунок держави.

Разом з тим судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_12 вільно володіє лише російською мовою, та не володіє державною мовою, грузинською мовою, між тим він обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у перекладі на мову, якою він володіє, до початку судового розгляду не отримував, що є порушенням права на захист обвинуваченого ОСОБА_12 .

Окрім цього, у порушення вимог п.3 ч.4 ст. 291 КПК України, до обвинувального акту не долучено розписки обвинуваченого ОСОБА_12 про отримання копії обвинувального акту, копії цивільних позовів і реєстру матеріалів досудового розслідування у перекладі на мову, якою він володіє.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21 березня 2016 року,яка набрала законної сили, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000776 від 22 січня 2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України було повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури №10 та в ухвалі суду однією з підстав повернення прокурору обвинувального акту зазначено по те, що обвинувачений ОСОБА_12 вільно володіє лише російською мовою, однак обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у перекладі на рідну мову або мову якою він володіє до початку судового розгляду обвинувачений не отримував, тобто було встановлено порушення права на захист обвинуваченого ОСОБА_12 .

Так, вирішуючи питання щодо клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_11 , судом враховуються дані про його особу, який раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, одружаний та має постійне місце проживання, що не є для останнього стримуючим фактором для запобіганню вчиненню нових злочинів, оскільки останній не працює та не має інших засобів для існування, також враховується сам мотив та спосіб вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, що у своїй сукупності свідчить про те, що продовжують існувати ризики, які були враховані при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_11 , крім того останній не працює та не має постійного джерела доходу.

Окрім іншого, вирішуючи питання щодо клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_12 , судом враховуються дані про його особу, який раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, одружений та має визначене місце проживання, що не є для останнього стримуючим фактором для запобіганню вчиненню нових злочинів, оскільки останній не працює та не має інших засобів для існування, також враховується сам мотив та спосіб вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, що у своїй сукупності свідчить про те, що продовжують існувати ризики, які були враховані при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_12 , крім того останній не працює та не має постійного джерела доходу.

У зв`язку із зазначеним суд приходить до висновку, що запобіжний захід відносно обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у виді тримання під вартою необхідно продовжити до 14 липня 2016 року включно, підстав для зміни запобіжного заходу відносно обвинувачених суд не вбачає.

При цьому суд не приймає до уваги доводи захисників щодо того, що існують підстави для зміни обвинуваченим запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки вони висновків суду не спростовують.

Наведені істотні порушення вимог КПК України не дають суду підстав для призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, у зв`язку з чим вказаний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 20, 29, 42, 291, 314, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000776 від 22 січня 2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, повернути прокурору Київської місцевої прокуратури №10.

Продовжити строк дії запобіжного заходу ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обраного у вигляді тримання під вартою, до 14 липня 2016 року, включно.

Продовжити строк дії запобіжного заходу ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обраного у вигляді тримання під вартою, до 14 липня 2016 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Шевченківський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя : ОСОБА_1