Єдиний унікальний номер 725/1214/16-к
Номер провадження 1-кп/725/53/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.04.2016 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілїо ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000119 від 27 січня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , неодруженого, із повною середньою освітою, раніше не судимого, обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Органом досудового слідства ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисного корисливого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України за наступних обставин.

Так, 26.01.2016 року, близько 22 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись на сходовому майданчику біля квартири АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час словесного конфлікту із ОСОБА_4 , в результаті виниклого раптового умислу направленого на відкрите викрадення чужого майна, шляхом ривка, з рук останньої, умисно відкрито протиправно викрав мобільний телефон марки «Sony XPERIA V LT25i», вартістю 3000 грн., в резиновому чохлі чорного кольору вартістю 200 грн., в якому знаходився стартовий пакет «МТС» вартістю 30 грн., на рахунку якого знаходилися кошти в сумі 192 грн. та картою пам`яті ємністю 16Гб вартістю 150 грн., після чого, незважаючи на крики потерпілої в свою адресу щодо повернення викраденого майна, з місця вчинення злочину втік, викраденим розпорядилася на свій власний розсуд, чим своїми умисними діями протиправними діями спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 3572 грн.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України: відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

В ході досудового слідства між сторонами кримінального провадження потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 досягнуто та підписано угоду від 19 березня 2016 року про примирення, за змістом якої сторони погодили, що ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 186 КК України понесе покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян. В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 186 КК України визнав в повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся. Також пояснив суду, що він розуміє права, надані йому законом, угоду він укладав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі, шкоду завдану злочином відшкодував у повному обсязі. Просив затвердити зазначену угоду.

Потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що претензій будь-якого характеру до обвинуваченого не має, зазначену угоду уклала добровільно, наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для неї зрозумілі. Просила затвердити зазначену угоду.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену в угоді міру покарання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Так, пунктом 1 ч. 1 ст. 468, ст. 469 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим.

Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України, відповідає Закону України про кримінальну відповідальність, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

Крім того, обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечував проти затвердження угоди.

Потерпілій в судовому засіданні роз`яснено та нею усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження її права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; не роз`яснення їм наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України потерпілій зрозумілі. Після таких роз`яснень потерпіла не заперечувала проти затвердження угоди.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також в даній угоді відсутні підстави для відмови в її затвердженні, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, сторони та інші учасники процесу не заперечують проти затвердження даної угоди.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідає вимогам і загальним засадам призначення покарання, а також особі обвинуваченого, який позитивно характеризується по місцю проживання, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, завдану потерпілій матеріальну шкоду відшкодував у повному обсязі.

При призначені покарання судом також враховано обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та повне відшкодування шкоди.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого суд відносить вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди у судовому засіданні, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між сторонами кримінального провадження потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України і ухвалення обвинувального вироку.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 314, 315, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 395, 468, 469, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення укладену 19 березня 2016 року між сторонами кримінального провадження потерпілою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 791,64 грн.

Речовий доказ, а саме: мобільний телефон марки «Sony XPERIA V LT25i» НОМЕР_2 , переданий на зберігання ОСОБА_4 залишити за останньою.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам процесу.
Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1