Справа № 296/7874/16-к
УХВАЛА
Іменем України
23 вересня 2016 року м.Житомир
Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 327 клопотання ст. слідчого СУ ГУ Національної поліції в Житомирській області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.3,4 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

У своєму клопотанні слідчий вказує на те, що у провадженні слідчого управління ГУНП в Житомирській області знаходиться кримінальне провадження № 0005358 від 02.11.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.4,3 ст.190 КК України.
Органом досудового розслідування встановлено, що на початку вересня 2011 року, у не встановлені досудовим розслідуванням день і час, мешканець м. Новоград-Волинського ОСОБА_6 одноособово розробив злочинний план вчинення шахрайських дій щодо незаконного заволодіння грошовими коштами, які планував отримати під виглядом позик у громадян з якими мав довірливі відносини. При цьому ОСОБА_6 розробив схему заволодіння грошовими коштами, яка полягала в обіцянці потерпілим, які мали з ОСОБА_6 довірливі відносини, використовувати отримані від них кошти на розвиток належного йому ПП «Немильнянський цегельний завод» з метою подальшого отримання значних відсотків від вкладених коштів, тим самим вводячи потерпілих в оману створював уявну вигоду для них.
З метою досягнення злочинного результату, який полягав у заволодіння майном потерпілих, ОСОБА_6 обіцяв потерпілим введення їх у склад співвласників та до керівного складу ПП «Немильнянський цегельний завод».
Діючи умисно ОСОБА_6 , маючи налагоджені особисті довірливі стосунки із раніше знайомою йому мешканкою с. Зарічани, Житомирського району ОСОБА_7 , у першій половині жовтня 2011 року, у не встановлені досудовим розслідуванням день та час, звернувся до неї з пропозицією надати йому грошову позику на розвиток ПП «Немильнянський цегельний завод» з послідуючим отриманням прибутків від господарської діяльності та обіцяв залучити ОСОБА_7 до складу співвласників підприємства.
Крім цього, ОСОБА_6 з метою приховання від ОСОБА_7 свого злочинного наміру та закріплення довірливих відносин з потерпілою, пообіцяв та у подальшому працевлаштував до ПП «Немильнянський цегельний завод» її сина ОСОБА_8 ..
Надалі, згідно попередньої домовленості, ОСОБА_7 зустрілася з ОСОБА_6 18.10.2011 р. у приміщені ПАТ «Промінвестбанк» за адресою: м. Житомир, Новий Бульвар, 5, де у присутності свідка ОСОБА_9 , передала ОСОБА_6 грошові кошти готівкою в сумі 5637755 гривень із умовою їх повернення до 01.01.2012 р..
При цьому, з метою введення в оману потерпілу ОСОБА_7 щодо намірів повернення коштів, ОСОБА_6 підписав договір про надання позики, який йому надала потерпіла.
Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на уникнення викриття злочинного плану, ОСОБА_6 20.10.2011 р. видав наказ №42 про прийняття ОСОБА_10 на посаду менеджера ПП «Немильнянський цегельний завод», однак фактично до роботи підприємства його не допустив та у подальшому звільнив його без відповідного повідомлення.
Усвідомлюючи, що всіма злочинними діями ОСОБА_7 введена в оману вважаючи, що надання грошових коштів є вигідним для неї, ОСОБА_6 маючи довірливі відносини з потерпілою, з метою продовження вчинення злочину, спрямованого на заволодіння грошовими коштами шахрайським шляхом, в кінці листопада 2011 року, у не встановлені досудовим розслідуванням день та час, повідомив ОСОБА_7 , що діяльність ПП «Немильнянський цегельний завод» не приносить бажаних прибутків та необхідно залучити значні кошти на розвиток підприємства, що в майбутньому принесе прибуток потерпілій.
В свою чергу ОСОБА_7 , будучи впевнена в правдивості дій та намірів ОСОБА_6 та повністю довіряючи йому, погодилась протягом 2011-2015 років передати ОСОБА_6 грошові кошти, уклавши при цьому договори позики грошей, зокрема на суму 1650300,00 грн. від 22.11.2011 р., на суму 450000,00 грн. від 12.03.2012 р., на суму 653000,00 грн. від 01.11.2012 р., на суму 1926000,00 грн. від 01.11.2012 р., на суму 1000000,00 грн. від 07.08.2013 р., на суму 1750000,00 грн. від 07.08.2013 р., на суму 1080000,00 грн. від 07.10.2013 р., на суму 1160000,00 грн. від 14.11.2013 р., на суму 1818000,00 грн. від 02.01.2014 р., на суму 1915000,00 грн. від 01.03.2014 р., на суму 1222000,00 грн. від 01.03.2014 р., на суму 1356800,00 грн. від 01.06.2014 р., на суму 2126227,00 грн. від 01.06.2014 р., на суму 4788000,00 від 15.01.2015 р., на суму 1330000,00 грн. від 15.01.2015 р..
Отримані від потерпілої ОСОБА_7 грошові кошти ОСОБА_6 використав на власний розсуд.
Таким чином, злочинними діями ОСОБА_6 завдано матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_7 в особливо великих розмірах на загальну суму 24,225,027,00 грн., вчинивши злочин, передбачений ч.4 ст.190 КК України.
Крім того, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 , маючи налагоджені особисті довірливі відносини із раніше знайомою йому мешканкою м. Новоград-Волинський, Житомирської області, ОСОБА_11 в першій половині січня 2012 року, у не встановлені досудовим розслідуванням день та час, звернувся до неї з пропозицією надати йому в позику грошові кошти на розвиток ПП «Немильнянський цегельний завод» з послідуючим отриманням прибутків від його діяльності та пообіцяв працевлаштувати ОСОБА_11 на керівну посаду вказаного підприємства.
ОСОБА_11 , будучи введеною в оману вважаючи, що надання позики ОСОБА_6 буде вигідним для неї, погодилась на його пропозицію.
Надалі, згідно попередньої домовленості, 24.01.2012 р. ОСОБА_11 зустрілася з ОСОБА_6 поблизу будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де у присутності свідка ОСОБА_12 , передала ОСОБА_6 грошові кошти готівкою в сумі 38260,00 доларів США, що станом на вказану дату становило 305 689,74 гривень із умовою їх повернення до 01.02.2013 р..
При цьому, з метою введення в оману потерпілу ОСОБА_11 щодо намірів повернення коштів ОСОБА_6 підписав договір про надання позики, який йому надала потерпіла.
Отримані від потерпілої ОСОБА_11 грошові кошти ОСОБА_6 використав на власний розсуд.
Таким чином, злочинними діями ОСОБА_6 завдано матеріальної шкоди потерпілому у великих розмірах на загальну суму 305689,74 грн., чим вчинено злочин, передбачений ч.3 ст.190 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 , інкримінованих правопорушень слідством підтверджується зібраними доказами, а саме: показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ; показаннями потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_11 ; висновками почеркознавчих експертиз № 1/746 від 10.03.2016 р. та №1/1609 від 29.03.2016 р.; договорами позики грошей, зокрема на суму 563 775 гривень від 18.10.2011 р., 1650000,00 грн. від 22.11.2011 р., на суму 450000,00 грн. від 12.03.2012 р., на суму 653000,00 грн. від 01.11.2012 р., на суму 1926000,00 грн. від 01.11.2012 р., на суму 1000000,00 грн. від 07.08.2013 р., на суму 1750000,00 грн. від 07.08.2013 р., на суму 1080000,00 грн. від 07.10.2013 р., на суму 1160000,00 від 14.11.2013 р., на суму 1818000,00 грн. від 02.01.2014 р., на суму 1915000,00 грн. від 01.03.2014 р., на суму 1222000,00 грн. від 01.03.2014 р., на суму 1356800,00 грн. від 01.06.2014 р., на суму 2126227,00 грн. від 01.06.2014 р., на суму 4788000,00 від 15.01.2015 р., на суму 1330000,00 грн. від 15.01.2015 р., укладених між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та договором позики грошей на суму 3005689,74 гривень від 24.01.2015 р., укладеним між ОСОБА_11 та ОСОБА_6 ; протоколом ОМП від 08.09.2016 р., яким було проведено огляд території ПП «Немильнянський цегельний завод» в с. Немильня, Новоград-Волинського району Житомирської області; а також побічно навіть показаннями самого ОСОБА_6 і ОСОБА_19 та іншими матеріалами кримінального провадження.
В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні ОСОБА_6 дізнавшись, що з вищевказаних обставин існує кримінальне провадження 20.11.2015 року переоформив корпоративні права та надав право власності на ПП «Немильнянський цегельний завод» своїм дітям - ОСОБА_6 та ОСОБА_20 , оформивши договори дарування, чим підтверджує свій намір ухилятися від повернення отриманих коштів від потерпілих.
Органом досудового розслідування у якості підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді застави вказана наявність підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 10 років, і докази зібрані органом досудового розслідування для підтвердження обґрунтованості підозри.
В судовому засіданні прокурор та слідчий, підтримали клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді застави.
Захисник та підозрюваний заперечили проти клопотання, адвокат вказав на його необґрунтованість і вважав можливим застосувати інший більш м`який запобіжний захід.
Слідчий суддя, заслухавши думки учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно вимогам ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини (ст. 178 КПК України).
Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Тому для вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя враховує також і практику Європейського суду з прав людини, зокрема у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, йдеться про «розумну підозру» у вчиненні кримінального злочину, де передбачено як необхідну передумову «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин» (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).
На підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у інкримінованих діях органом досудового розслідування зібрано певні докази, які вказують на можливу причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому дій.
Обґрунтованість такої підозри підтверджується наявними у даному кримінальному провадженні фактичними даними, зокрема дослідженими, в ході розгляду даного клопотання вищенаведеними доказами, підстав для визнання яких недопустимими на даний час немає.
У такому контексті «розумна підозра», зазначена у статті 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування. Стаття 5 § 1(с) навіть не передбачає, що орган досудового розслідування має одержати достатні докази для висунення обвинувачення як на час застосування запобіжного заходу, так і навіть під час перебування апелянта під вартою (N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).
Згідно даних, що характеризують його особу, підозрюваний перебуває у зареєстрованому шлюбі, має двох повнолітніх дітей і двох онуків, постійне джерело коштів для існування, виключно позитивно характеризується, має за період трудової діяльності численні нагороди та відзнаки.
Одночасно слідством вказується, що ОСОБА_6 у листопаді 2015 року здійснював дії щодо ухилення від повернення отриманих коштів від потерпілих, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 10 років.
У зв`язку з цим є підстави вважати, що у підозрюваного хоч і наявні соціально-економічні зв`язки, які б утримували його за місцем проживання і забезпечували його явку в органи досудового слідства і суд, проте, існує обґрунтована ймовірність того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
Вказані обставини, а також відомості про підозрюваного дають достатні підстави вважати, що такий запобіжний захід як застава може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної особи та створити необхідні умови для встановлення істини у вказаній кримінальній справі. При обранні запобіжного заходу у застави, слідчий суддя згідно вимогам ст. 178 КПК України також враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , та вищенаведені характеризуючи обставини.
В силу вимог ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.
Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.
Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Разом з тим, слідчий суддя вважає, що визначаючи розмір застави необхідно у повній мірі враховувати вимоги кримінального процесуального законодавства України, практики Європейського суду з прав людини, забезпечення не тільки прав підозрюваного, а й високих стандартів охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Таким чином, щоб вирішити питання про застосування запобіжного заходу у відповідності до вимог міжнародного та національного законодавства, необхідно належним чином оцінити характер справи, тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, та наслідки вчинення протиправних діянь.
Відповідно до ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
За п.3 ч.5 ст.182 КПК України щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, розмір застави визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів мінімальної заробітної плати.
У виключних випадках, якщо суд встановить, що застава у зазначених ч. 5 ст. 182 КПК України межах не забезпечить виконання особою, що підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути визначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.
Враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, відповідно до наданих слідчими органами даних, підозрюється у заволодінні грошовими коштами потерпілих загальний розмір яких значно перевищує максимальну межу у 300 мінімальних заробітних плат, що становить 435000 грн., тобто є людиною заможною, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави відповідно до ч.5 ст.182 КПК України у розмірі, що перевищує 300 мінімальних заробітних плат, а саме в розмірі 710500 (сімсот десять тисяч п`ятсот) гривень, що становить 490 розмірів мінімальних заробітних плат, оскільки саме такий розмір застави забезпечить виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язків та дотримання вимог ст. 177 КПК України.
Окрім цього, суд вважає за необхідне відповідно до норм ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного ряд обов`язків, зокрема: прибувати на виклик слідчого, прокурора, судді; не відлучатись із населеного пункту, де він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання (місця роботи); утримуватись від спілкування із свідками у кримінальному провадженні. Згідно ч.6 ст.194 КПК України зазначені обов`язки покладаються на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
З огляду на викладене клопотання слідчого підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання ст. слідчого СУ ГУ Національної поліції в Житомирській області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.3,4 ст.190 КК України задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.3,4 ст.190 КК України, запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 490 розмірів мінімальної заробітної плати, що дорівнює 710500 (сімсот десять тисяч п`ятсот гривень) національної грошової одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Корольовського районного суду м. Житомира.
Зобов`язати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави внести грошові кошти на спеціальний рахунок для внесення коштів у разі застосування запобіжного заходу у вигляді застави.
Покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:
- прибувати на виклик слідчого, прокурора, судді;
- не відлучатись із населеного пункту, де він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;
- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання (місця роботи);
- утримуватись від спілкування із свідками у кримінальному провадженні.
У випадку невиконання підозрюваним ОСОБА_6 , покладених обов`язків застава буде звернута в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України й використана у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді застави оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді застави набирає законної сили з моменту їх оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1