Справа № 198/554/16-к
У Х В А Л А
іменем України
06.09.2016 року слідчий суддя Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , вивчивши клопотання слідчого СВ Юр`ївського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Павлоградської місцевої прокуратури в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0000024 від 22.06.2016 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

05.09.2016 року слідчий СВ Юр`ївського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Павлоградської місцевої прокуратури в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , в якому просить накласти арешт на майно у вигляді врожаю соняшника, який знаходиться на земельній ділянці загальною площею 25, 4312 га, що розташована біля с. Білозірське Юр`ївського району Дніпропетровської області.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, приходить до висновку про необхідність повернення такого прокурору для усунення недоліків з наступних підстав:

- як вбачається з витягу з кримінального провадження № 0000024 від 22.06.2016 року (ас.9), слідчим Юр`ївського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 розслідується кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України.

Однією із засад кримінального провадження є недоторканість права власності, яка передбачає, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом ( ст.16 КПК України).

Порядок такого обмеження права власності як арешт майна регламентований главою 17 КПК України і відповідно до ч.1 ст. 171 якої, з клопотанням про арешт майна до слідчого суді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та / або користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. При цьому арешт майна допускається , в тому числі, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Вимоги, яким повинно відповідати клопотання про арешт майна викладені в ст. 171 КПК України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати або конкретні факти і докази що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч.6 ст. 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Разом з тим, подане клопотання таким вимогам не відповідає.

Так, в прохальній частині клопотання не зазначено інформації щодо індивідуальних ознак земельної ділянки на якій знаходиться врожай соняшника, який слідчий просить арештувати, а саме не вказані точні координати розташування земельної ділянки на місцевості, натомість, зазначена її загальна площа та загальне місце розташування - біля с. Білозірське Юр`ївського району Дніпропетровської області.

В клопотанні слідчий зазначає, що земельна ділянка загальною площею 25, 4312 га, що розташована біля с. Білозірське Юр`ївського району належить до земель запасу не переданих будь - кому у власність чи користування. Разом з тим, на підтвердження даних обставин, якими обґрунтовуються доводи клопотання, не додано жодних доказів.

Натомість, до матеріалів клопотання додана лише довідка відділу Держгеокадастру в Юр`ївському районі від 09.08.2016 року № 10-424-99.3-2161/2-16, з якої вбачається, що на території Преображенської сільської ради Юр`ївського району (за межами с. Білозірське) розташована земельна ділянка площею 20, 0000 га, яка відноситься до земель запасу (ас. 23) та викопіювання з плану землекористування Преображенської сільської ради Юр`ївського району про розорення земельних ділянок площею 20 га за с. Білогірське (ас. 12).

Відтак, до клопотання не додані копії документів та інших матеріалів на підтвердження того, що на території Преображенської сільської ради Юр`ївського району біля с. Білозірське знаходиться земельна ділянка площею 25, 4312 га, що належить до земель запасу та на якій перебуває врожай соняшника, що підлягає арешту.

Звертаючись з клопотанням про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів до клопотання не додано жодного документу на підтвердження того, що майно, яке слід арештувати , було у встановленому Законом порядку визнано слідчим речовим доказом.

Окрім того, в порушення п. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні не визначено перелік та вид майна, яке належить арештувати.

Так, саме лише посилання на врожай (зерно) соняшника не свідчить про ідентифікацію майна, яке підлягає арешту. В клопотанні відсутні будь які ознаки такого зерна (його назву, сорт, об`єм, вартість, тощо). І взагалі, як видно із матеріалів доданих до клопотання, а саме з протоколу огляду місця події від 04.09.2016 року (ас. 30), оглядом виявлено, що на земельній ділянці, розташованій на околиці с. Білозірське Юр`їського району площею 20 га знаходяться окультурені рослини соняшника, що свідчить про відсутність на даний час такого майна як зерно (врожай). Іншими словами слідчий просить арештувати майно, яке на даний час відсутнє.

Відтак, слідчий суддя вважає, що наведене у клопотанні формулювання предмету, який слід арештувати не дає можливості визначитись із чітким предметом та об`ємом майна, яке підлягає арешту, що унеможливлює розгляд клопотання.

З клопотання не зрозуміло, яка ж особа самовільно зайняла земельну ділянку та відповідно якій належить майно, що слід арештувати. Так, в тексті клопотання, в одному випадку слідчий зазначає, що за наявними даними вирощування сільськогосподарських культур здійснює ТОВ «Преображенівське», а в іншому, що такі дії здійснив гр. ОСОБА_4 .. Дане є не зрозумілим, при цьому унеможливлює розгляд клопотання, так як слідчий суддя повинен розглядати його за участі власника такого майна, а у противному випадку це може призвести до порушення прав та інтересів особи, яка є власником майна.

Враховуючи вищевикладене, клопотання слідчого не може вважатися таким, що відповідає вимогам чинного кримінально процесуального законодавства України, які ставляться до його форми та змісту.

Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години, або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 170 - 172 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Юр`ївського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Павлоградської місцевої прокуратури в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0000024 від 22.06.2016 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України - повернути прокурору Павлоградської місцевої прокуратури в Дніпропетровській області ОСОБА_3 для усунення недоліків, що зазначені в цій ухвалі протягом сімдесяти двох годин з моменту отримання ухвали суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1