Долинський районний суд Кіровоградської області
Справа № 388/1539/13-к
П О С Т А Н О В А
Іменем України
17.03.2016м. м. Долинська

Долинський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Долинській кримінальну справу за обвинуваченням: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мальчевського Устинівського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодружений, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 55 КК України (1960 р.) не судимий,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Долинського районного суду Кіровоградської області знаходиться кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України.
У судовому засіданні захисник підсудного ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання про зміну ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на підписку про невиїзд посилаючись на те, що підсудний під час судового слідства та судового розгляду понад три роки та одинадцять місяців перебуває під вартою. Перебуваючи під вартою захворів на тяжку хворобу відкриту форму туберкульозу, що потребує тривалого, спеціального лікування, додаткового харчування та перебування на свіжому повітрі. Крім цього, ОСОБА_6 має постійне місце проживання, а також відсутні у матеріалах справи нові не дослідженні судом достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 буде намагатись ухилитися від слідства та суду, від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини по справі, продовжувати злочинну діяльність.
Підсудний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримали заявлене клопотання.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти заявленого клопотання, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо-тяжкого злочину, до обрання щодо нього запобіжного заходу у виді взяття під варту зловживав алкогольними напоями, а тому відсутні підстави для зміни йому запобіжного заходу.
Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального процесу, дослідивши підстави заявленого клопотання, підстави для обрання запобіжного заходу, їх обґрунтованість тепер, а також інші матеріали кримінальної справи, що стосуються вирішення питання про зміну запобіжного заходу, дійшов до такого висновку.
При обранні до підсудного запобіжного заходу у виді тримання під вартою судом були враховані підстави за яких ОСОБА_6 може намагатися ухилитися від слідства та суду або виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини по справі або продовжувати злочинну діяльність, а саме тяжкість покарання, що йому загрожує, тобто покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, негативні характеристики за місцем проживання, зокрема зловживання спиртними напоями, систематичне порушення громадського порядку, відсутність роботи.
З матеріалів кримінальної справи вбачається, що ОСОБА_6 відповідно до протоколу затримання від 18 квітня 2012 року цього дня о 21.55 годині був затриманий за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Постановою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 20 квітня 2012 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді взяття під варту на строк два місяці.
Постановою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 12 червня 2012 року ОСОБА_6 продовжено строк взяття під варту до трьох місяців.
Постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 16 липня 2012 року ОСОБА_6 продовжено строк взяття під варту до п`яти місяців, тобто до 18 вересня 2012 року включно.
З огляду на вищезазначене, з 18 квітня 2012 року підсудний у цій кримінальній справі ОСОБА_6 знаходиться під вартою, тобто 3 роки та 11 місяців.
Захист ОСОБА_6 зазначає, що той має постійне місце проживання, справа розглядається тривалий час, підсудний під час тримання під вартою захворів на відкриту форму туберкульозу, тобто потребує лікування, додаткового харчування, а також у матеріалах кримінальної справи відсутні нові недосліджені судом підстави вважати, що ОСОБА_6 намагатиметься ухилитися від суду, виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі, продовжити злочинну діяльність.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.
Ст. 5 Конвенції передбачено право кожної особи, яку було позбавлено волі в результаті арешту або затримання, через деякий час «подавати скаргу» з вимогою перегляду законності позбавлення свободи.
Пункт 3 ст. 5 Конвенції гарантує кожному, кого заарештовано або затримано за підозрою у вчиненні злочину, захист від свавільного чи необґрунтованого позбавлення свободи.
Пунктом 4 ст. 5 Конвенції передбачено право осіб, яких затримано або взято під варту, на перегляд процесуальних і матеріально-правових умов, які з точки зору Конвенції є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення їх свободи, має братись до уваги не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої здійснено затримання, та легітимність мети, з якою особу затримано і потім узято під варту.
У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Цигоній проти України» від 24 листопада 2011 року, «Третьяков проти України» від 29 вересня 2011 року, «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року» зазначено, зокрема, що суди не здійснювали належний перегляд законності тримання заявників під вартою; можливість застосування будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою не розглядалась; не враховувалось, що після сплину певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і судовими органами повинні бути наведені інші підстави для продовжуваного тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема у справі «Єлоєв проти України» від 6 листопада 2008 року зазначив, що згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою.

Відповідно до вищезазначеного, не можна визнати обґрунтованими доводи прокурора щодо наявності підстав для тримання ОСОБА_6 під вартою лише тяжкістю злочинів та зловживанням до взяття під вартою алкоголем, враховуючи те, що ОСОБА_6 знаходиться під вартою з 18 квітня 2012 року, тобто 3 роки та 11 місяців, має постійне місце проживання за адресою: с. Мальчевське, Устинівський район, Кіровоградська область, є хворим на відкриту форму туберкульозу, а відтак потребує належного харчування, лікування, що в повному обсязі не завжди може бути забезпечено в умовах тримання під вартою, підсудний має родину, а саме рідного брата, який є його захисником, тобто має відповідні родинні соціальні зв`язки, а головне, що наведені прокурором підстави для продовження тримання під вартою ОСОБА_6 були на стадії застосування до нього запобіжного заходу, однак обвинуваченням не наведено жодних нових, обґрунтованих та недосліджених судом достатніх підстав для продовження тримання підсудного під вартою та неможливості застосувати до нього більш м`якого запобіжного заходу.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 273, 274 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника задовольнити.
Змінити підсудному ОСОБА_6 запобіжний захід з взяття під варту на підписку про невиїзд, звільнивши його з під варти у залі суду.
Роз`яснити ОСОБА_6 , що у разі порушення даної ним підписки про невиїзд, вона може бути замінена більш суворим запобіжним заходом.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1