УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" вересня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 146 КК України;
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 146 КК України;

Дніпровський районний суд м. Києва розглядає кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
У зв`язку з закінченням строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинувачених 07.09.2016 року, прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених на 60 днів.
Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора та просила змінити обвинуваченим запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
Обвинувачені заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Розглядаючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою суд враховує, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких. Перевіряючи наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованого обвинуваченим правопорушення, на даний час існують ризики того, що знаходячись на волі обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 можуть переховуватися від суду, впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, тому підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та відповідно зміни запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відсутні.
Крім того, при вирішенні даного питання, суд враховує такі обставини як тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у разі визнання їх винуватими, їх вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність або відсутність у обвинувачених родини й утриманців, відсутність постійного місця роботи, місця проживання в м. Києві, репутацію обвинувачених, їх майновий стан, відсутність або наявність судимостей.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 48, 54, 331 КПК України, -
у х в а л и в:
Продовжити строк запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у виді тримання під вартою в Київському СІЗО Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області строком на 60 днів, тобто до 02 листопада 2016 року включно.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя