АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 193/92/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/238/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні, в режимі відео конференції, в м. Кривому Розі 25 березня 2016 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2016 року про зарахування ОСОБА_6 1983 року народження строку попереднього ув`язнення в строк основного покарання, на підставі ч.5 ст.72 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_7

засуджений - ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А :
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить переглянути ухвалу суду та перерахувати йому строки попереднього ув`язнення, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України.

Вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2014 року ОСОБА_6 було засуджено за ч.3 ст.185КК України до 3 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2015 року зазначений вирок змінено в частині вирішення питання з речовими доказами у справі.

26 січня 2016 року на адресу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від ОСОБА_6 надійшло клопотання про зарахування йому строку попереднього ув`язнення в строк основного покарання, на підставі ч.5 ст.72 КК України.

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2016 року клопотання ОСОБА_6 було задоволено та зараховано останньому в строк основного покарання термін попереднього ув`язнення з моменту його затримання 12 листопада 2014 року до вступу вироку відносно нього в закону силу 17.02.2015 року, з розрахунку - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги засуджений ОСОБА_6 посилається на ті обставини, що суд припустився помилки при зарахуванні йому терміну попереднього ув`язнення в строк основного покарання. Так, судом взято лише період з 12.11.2014 року по 17.02.2015 року, та не враховано що ОСОБА_6 перебуває в слідчому ізоляторі і на день подачі ним апеляційної скарги. Таким чином, засуджений просить зарахувати йому в строк покарання весь час його перебування в слідчому ізоляторі з 12.11.2014 року.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженої, просив колегію суддів відмовити у задовольнити її в повному обсязі, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною, обґрунтованою та вмотивованою.
Під час апеляційного розгляду, засуджений ОСОБА_6 наполягав на задоволенні його апеляційної скарги та просив правильно застосувати до нього положення ч.5 ст.72 КК України.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженої ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє увязнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (зі змінами, внесеними відповідно до Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання» зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє увязнення, провадиться з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі.
У строк попереднього увязнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього увязнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Судом першої інстанції під час розгляду клопотання засудженого встановлено, що ОСОБА_6 було затримано 12.11.2014 року (а.кп.3-4), того ж дня останньому було обрано запобіжний захід - тримання під вартою. З моменту затримання 12.11.2014 року і до набрання вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2014 року (а.к. 5-6) законної сили 17.02.2015 року (а.к. 7-10) ОСОБА_6 перебував під вартою та був попередньо ув`язненим.

З огляду на наведене та з урахуванням вимог ч.5 ст.72 КК України та ст. 1 Закону України «Про попереднє увязнення», судом першої інстанції було правомірно зараховано термін попереднього ув`язнення (з 12.11.2014 року до 17.02.2015 року) у строк основного покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При цьому, колегія суддів вважає неправомірними вимоги апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 щодо необхідності зарахування йому у строк попереднього ув`язнення всього періоду перебування засудженого у слідчому ізоляторі м. Кривого Рогу, в тому числі після набрання вироком суду законної сили 17.02.2015 року.

Так, попереднє ув`язнення, у розумінні положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили (в конкретному випадку 17.02.2015 року).

Таким чином, з 17.02.2015 року ОСОБА_6 відбуває призначене йому вироком суду покарання, яке не відноситься до терміну попереднього ув`язнення, а отже і не підлягає перерахунку відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України.

З огляду на наведене, ухвала суду є законною і обґрунтованою, підстав для її зміни або скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ч.5 ст.72 КК України, ст.ст.405, 408, 419 КПК України колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2016 року про зарахування ОСОБА_6 строку попереднього ув`язнення в строк основного покарання, на підставі ч.5 ст.72 КК України без змін.

Ухвала підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3