Справа № 428/4928/13-к
Провадження № 11-кп/782/188/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 липня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого-судді : ОСОБА_1

суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря : ОСОБА_4

прокурора : ОСОБА_5

захисників : ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого : ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сєвєродонецьку Луганської області матеріали кримінального провадження №0000307 за доповненою апеляційною скаргою прокурора Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_9 на вирок Сєвєродонецького місцевого суду Луганської області від 12.05.2016 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сєвєродонецька Луганської області, громадянина України, українця, який має середню-спеціальну освіту, працюючого директором МПП «ТВВ», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

за ч.5 ст.191 КК У країни визнано невинуватим та виправдано через недоведеність в його діях складу кримінального правопорушення.

Речові докази по справі вирішені відповідно до ст.100 КПК України.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно виправдувального вироку встановлено, що 09.03.1993 року державним реєстратором Сєвєродонецького виконкому було внесено до єдиного реєстру юридичних осіб Мале приватне підприємство «ТВВ», директором і єдиним засновником якого є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим він наділений адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями з організації роботи МПП «ТВВ».

Свою фактичну підприємницьку діяльність МПП «ТВВ» здійснював за адресою: м.Сєвєродонецьк, вул. Півоварова, 15, де розташовується офіс та обладнання підприємства.

Наприкінці грудня 2008 року між гр. ОСОБА_10 та директором МПП «ТВВ» ОСОБА_8 була досягнута домовленість про передачу майна, яке належить ОСОБА_10 на зберігання ОСОБА_8 . В підтвердження домовленості 05.01.2009 року між ПП «Сєвєродонецькхімсервіс» (Поклажодавець) в особі директора ОСОБА_10 та МПП «ТВВ» (Зберігач) в особі директора ОСОБА_8 був укладений договір зберігання № 01/ЄД від 05.01.2009 р. Згідно договору та Акту прийому-передачі від 05.01.2009 р. Поклажодавець передає, а Зберігач приймає на відповідальне зберігання електродвигун АН-2-16-57, вартістю 500 000 грн. строком на 1 рік. Згідно п. 1.2. договору «право власності на майно Зберігачу не переходить, воно не може бути використано у господарській діяльності Зберігача або бути передано третім особам...». Місце зберігання майна зазначено м. Сєвєродонецьк, вул.Півоварова, 15. У відповідності з умовами договору ОСОБА_10 оплачував послуги Зберігача в розмірі 100 грн. в місяць.

В період часу з кінця серпня 2009 року по січень 2010 року, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, ОСОБА_8 , маючи намір на заволодіння чужим майном, зловживаючи своїм службовим становищем, з корисних мотивів привласнив електродвигун АН-2-16-57, вартістю 500 000 грн., який знаходився у нього на відповідальному зберіганні і в подальшому розпорядився на свій розсуд, чим спричинив потерпілому майнову шкоду в особливо крупному розмірі.

Стороною державного обвинувачення ОСОБА_8 інкримінується заволодіння чужим майном шляхом зловживання посадовою особою своїм службовим становищем, що заподіяло шкоду потерпілому в особливо великому розмірі і його дії кваліфіковані за ч.5 ст.191 КК України.

Однак, суд визнав ОСОБА_8 за ч.5 ст.191 КК України не винуватим та його виправдав, посилаючись на те, що стороною обвинувачення не було доведено вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 навмисних дій, які виразились в заволодінні чужим майном шляхом зловживання посадовою особою своїм службовим становищем, що заподіяло шкоду потерпілому в особливо крупному розмірі, або вчинення злочину передбаченого ч.5. ст. 191 КК України, зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості їх збирання вичерпані.

Не погодившись з вироком суду, прокурор Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_9 звернувся до суду з апеляційною скаргою, яку до початку розгляду в апеляційній інстанції доповнив, та вказав, що не згоден з вироком, просить його скасувати, в зв`язку з неповнотою судового слідства та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, кримінальне провадження направити до суду першої інстанції для розгляду по суті.

В обгрунтовання своїх вимог посилається на те, що суд першої інстанції порушив вимоги ст.ст. 338, 416 КПК України. Вказав, що до місцевого суду прокуратурою було направлено обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, під час розгляду в суді першої інстанції, обвинувачення було змінено з ч.5 ст. 191 КК України на ст.197 КК України. Прокурором в порядку ст.338 КПК України складено новий обвинувальний акт.

30.03.2015 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області винесено ухвалу про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.197 КК України на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України. Ухвалою апеляційного суду Луганської області скасовано вищезазначену ухвалу на підставі п.5 ч.1 ст. 412 КПК України та призначено новий судовий розгляд в суді першої інстанції. Суд першої інстанції при новому судовому розгляді розглянув кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення за ч.5 ст. 191 КК України незважаючи на те, що сторона обвинувачення змінила обвинувачення стосовно ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення на ст.197 КК України та не відмовилась від підтримання зміненого обвинувачення.

Також посилається на те, що суд під час судового провадження не здійснив належним чином виклик потерпілого ОСОБА_11 , участь якого є обов`язковою у судовому провадженні.

19.06.2015 року захисник ОСОБА_7 не з`явився у судове засідання, хоча був повідомлений належним чином.

Сєвєродонецьким міським судом Луганської області не допитані свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , що є істотним порушенням для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Останнє слово обвинуваченого та проголошення судового рішення відбулося за відсутності прокурора.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення прокурора, який підтримував викладені в апеляційній скарзі доводи у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні, вислухавши ОСОБА_8 , його захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, надавши останнє слово обвинуваченому, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.337 УПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження прокурором під час розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції було змінено обвинувачення та складено новий обвинувальний акт /а.с. 96-98 кр.пр.т.1/, оскільки в діях обвинуваченого ОСОБА_8 сторона обвинувачення вбачала ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.197 КК України, а не ч.5 ст. 191 КК України.

Судове рішення від 30 березня 2015 року, де було висунуто ОСОБА_8 обвинувачення за ст.197 КК України, згідно зміненого обвинувального акту від 05 січня 2015 року, скасовано 19 травня 2015 року ухвалою Апеляційного суду Луганської області та призначено новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

У такому випадку судове засідання починається з оголошення обвинувального акта прокурора, складеного ним у суді /а в разі використання потерпілим права вимагати продовження судового розгляду за обвинувальним актом у раніше пред`явленому обсязі і обвинувального акта, який первісно був направлений до суду/.

Однак, як вбачається з журналу судового засідання від 19.06.2015 року та технічного носія інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції від 19.06.2015 року судове засідання почалось з оголошення обвинувального акту, який було змінено 05.01.2015 року, а також було вказано, що було змінено обвинувачення на ст. 197 КК України, яку прокурор в судовому засіданні підтримав /а. с. 164 кр. пр. т.1/.

Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що потерпілий ОСОБА_10 у судовому засіданні при розгляді кримінального провадження не був присутнім, дані про належне повідомлення його судом першої інстанції про дату, місце і час розгляду кримінального провадження відсутні, також потерпілому не було відомо про зміну обвинувачення ОСОБА_8 .

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції не звернув увагу на це, також не було судом прийнято до уваги, що прокурор не відмовився від зміненого обвинувального акту та нового обвинувачення за ст.197 КК України і прийняв рішення по обвинувальному акту, який було змінено, тобто по обвинуваченню, яке на момент розгляду кримінального провадження згідно вимог ст.416 КПК України не існувало.

Окрім того, прокурор, який підтримав обвинувачення за ст.197 КК України, в судових дебатах безпідставно просив визнати винним обвинуваченого за ч.5 ст.191 КК України та призначити йому покарання по даній статті , чим грубо порушив вимоги ст.337 КПК України, вийшовши за межі зміненого обвинувачення.

Згідно ч.3 ст.415 КПК України висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

З ухвали Апеляційного суду Луганської області від 19 травня 2015 року свідчить, що однією з підстав для скасування рішення суду першої інстанції від 30 березня 2015 року є те, що суд порушив вимоги п.5 ч.1 ст.412 КПК України, а саме, здійснив судове провадження за відсутністю потерпілого.

Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження при новому судовому розгляді цього провадження також не був присутнім потерпілий, судом не були виконані вказівки, вказані в ухвалі Апеляційного суду Луганської області від 19 травня 2015 року.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, доповнена апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.405, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Доповнену апеляційну скаргу прокурора Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області - задовольнити.

Вирок Сєвєродонецького місцевого суду Луганської області від 12.05.2016 року, відносно ОСОБА_8 - скасувати та призначити новий судовий розгляд цього кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_______________ ______________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3