Справа № 171/197/16-к

В И Р О К
іменем України
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Углове Артемівського району Приморського краю, громадянина України, не працюючого, у шлюбі не перебуває, раніше судимого: 1) 19.12.2000 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за 140 ч.2, 45 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі умовно з випробувальним строком 1 рік 6 місяців; 2) 04.07.2002 року Дніпропетровським обласним судом за ст. 296 ч.1, ст. 122 ч.1, 42, 43 КК України до 2 років позбавлення волі, частково приєднано 1 рік позбавлення волі завироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 19.12.2000 року, до відбуття призначено 3 роки позбавлення волі; 3) 21.11.2005 року Довгинцівським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ст.185 ч. 2, 185 ч. 3, 186 ч.2, 70 КК України до 4 років позбавлення волі; 4) 19.05.2010 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ст.ст.185 ч. 3, 263 ч.1, 70 КК України до 4 років позбавлення волі; 5) 19.01.2015 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ст.297 ч. 3 КК України до 4 років обмеження волі зі звільненням від відбуття покарання з випробуванням строком 2 роки, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації в АДРЕСА_2 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_3 , громадянина України, не працюючого, у шлюбі не перебуває, раніше не судимого, у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст185 КК України,
встановив:
Повторно 16.12.2015 року близько 00.10 год. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , проходили біля автомобільного боксу № 1, розташованого по АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_6 , де у останніх винник умисел на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за попередньою змовою між собою пошкодили навісний замок, на який зачинявся автомобільний бокс № 1, після чого незаконно проникли до вищевказаного автомобільного боксу, та переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає, таємно здійснили крадіжку електричного дрилю марки «Ритм», вартістю 675 гр., та кабельного електричного подовжувача, довжиною 25 м, вартістю 435 гр., після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з місця злочину зникли, обернувши викрадене на свою користь. Внаслідок злочинних дій останніх потерпілому ОСОБА_6 заподіяно майнової шкоди на загальну суму 1110 гр.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю та пояснив, що він за попередньою змовою з ОСОБА_7 в ніч на 16.12.2015 року дійсно вчинив крадіжку з гаража, що розташований по АДРЕСА_4 , звідки викрали дриль та подовжувач. На даний час викрадене повернуто потерпілому. Крадіжку вчинив в зв`язку з тяжким матеріальним станом.
Обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю та пояснив, що в ніч на 16.12.2015 року він разом з ОСОБА_4 проходили мимо гаражу потерпілого, гараж можна було легко відкрити, тому вони вирішили вчинити крадіжку майна зі вказаного гаражу. Пошкодивши замок на гаражі, вони проникли до нього, звідки викрали дриль та подовжувач, які віднесли до ОСОБА_8 , щоб потім їх продати. Викрадене було вилучено та повернуто потерпілому. Крадіжку вчинив, оскільки в нього не було коштів для існування.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння сторонами провадження змісту цих обставин, встановивши, чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини в апеляційному порядку, суд вирішив обмежитись допитом обвинувачених та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують обвинувачених.
З урахуванням досліджених в суді доказів, які є належними і допустимими, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинену повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднану із проникненням у сховище,
Також з урахуванням досліджених в суді доказів, які є належними і допустимими, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинену за попередньою змовою групою осіб, поєднану із проникненням у сховище.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує його вік, сімейний та матеріальний стан, посередню характеристику за місцем проживання, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, суд також враховує конкретні обставини скоєного ним злочину та його відношення до цього, щире каяття, відшкодування матеріальної шкоди, також враховує, що вчинений обвинуваченим злочин згідно із ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, вказаний злочин вчинено в період іспитового строку і вважає, що для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів є необхідною міра покарання у виді позбавлення волі, але не на максимальний строк.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує його вік, стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, посередню характеристику за місцем проживання, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, його особу, раніше не судимого, конкретні обставини скоєного ним злочину та його відношення до цього, щире каяття, та те, що вчинений ним злочин згідно із ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину і вважає, що для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів є необхідною міра покарання у виді позбавлення волі, але не на максимальний строк, із застосуванням ст.75 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених на підставі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування матеріальної шкоди.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , є рецидив злочинів.
Враховуючи, що вищевказаний злочин обвинувачений ОСОБА_4 скоїв після ухвалення вироку Апостолівським районним судом Дніпропетровської області від 19.01.2015 року, яким ОСОБА_4 засуджено до покарання у вигляді 4 років обмеження волі, суд вважає за необхідне при призначенні йому покарання застосувати ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 КК України та призначити йому покарання за сукупністю вироків.
Речові докази по справі, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , суд вважає за необхідне залишити власнику.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд
ОСОБА_4 , ОСОБА_5 визнати винними у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
ОСОБА_4 призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Апостолівського районного суду від 19.01.2015 року та остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання обвинуваченого.
ОСОБА_5 призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням строком два роки.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до положень ст.76 КК України наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.
Контроль за поведінкою обвинуваченого покласти на Апостолівський РВ КВІ.
Іспитовий строк обчислюється відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку.
Речові докази по справі, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити власнику.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд в строк 30 діб з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченим, прокурору та надіслати потерпілому.
Суддя: