Справа № 442/2628/16-к
Провадження № 1-кс/442/386/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 березня 2016 року м. Дрогобич
Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про арешт майна, -

в с т а н о в и в :
Слідчий Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області, за погодженням з прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури, звернувся до суду в рамках кримінального провадження № 0000691, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.03.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 187, ч.1 ст. 152 КК України, з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, яке було вилучене у підозрюваного ОСОБА_4 .

В обґрунтування свого клопотання посилається на те, що 25 березня 2016 року, близько 00 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , де проживає престаріла ОСОБА_5 , 1941 року народження, та з застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я, що виразилось у нанесенні їй кількох ударів кухонним черпаком по голові, здушенні шиї та погрозі їй ножем, який приклав їй до шиї, заволодів належними ОСОБА_5 грошовими коштами в сумі 700 грн.

Своїми умисними діями, які виразилися у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілої (розбій), ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене, ч.1 ст. 187 Кримінального кодексу України.

Крім цього, 25 березня 2016 року, близько 00 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , після вчинення розбійного нападу на престарілу ОСОБА_5 , 1941 року народження, погрожуючи їй застосуванням фізичного насильства, проти її волі вступив з нею у статеві зносини.

Своїми протиправними умисними діями, ОСОБА_4 скоїв зґвалтування, тобто статеві зносини з погрозою застосування до потерпілої фізичного насильства, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 152 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення передбачені, ч.1 ст. 187, ч.1 ст. 152 Кримінального кодексу України.

25 березня 2016 року під час проведення огляду місця події, а саме будинку де проживає потерпіла ОСОБА_5 і де фактично відбувалися вище вказані події було виявлено: три жіночих гаманця прямокутної форми виготовлені з шкірозамінника; два металевих ножі; кухонна металева кохля (черпак); один підодіяльник з ліжка білого кольору у червоний візерунок у вигляді квадратів; одяг потерпілої ОСОБА_5 у вигляді нижньої білизни (труси); дві пари колготів чорного та бежевого кольорів; шкарпетки сірого кольору; одна господарська матерчата рукавиця. Зі слів потерпілої ОСОБА_5 , вказані вище речі мають відношення до вчинення відносно неї кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 187, ч.1 ст. 152 КК України, і на них можуть бути сліди вчинення злочинів.

Враховуючи те, що згідно проведеного огляду місця події помешкання потерпілої ОСОБА_5 , що в АДРЕСА_1 , можна вважати, що вилучені вище перелічені речі є засобами вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Крім того під час провадження досудового слідства виникла необхідність у проведенні ряду цитологічних, трасологічних, судово-медичних експертиз, предметом дослідження яких вилучені речі та предмети.

У разі повернення даних речей їх власнику речові докази та сліди на них можуть бути втрачені, що може перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування по кримінальному провадженні.

В судовому засіданні слідчий Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , підтримав подане ним клопотання та навів мотиви, аналогічні заявленим в клопотанні, просить його задовольнити та накласти арешт на вищевказаний транспортний засіб.

Частина 2 ст. 172 КПК України, гласить, що «Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна».

Відповідно до ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 107 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. Клопотань учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування не поступило, а тому фіксування клопотання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку слідчого, приходжу до наступного висновку.

Як встановлено слідчим суддею, органом досудового розслідування здійснюється слідство кримінального провадження № 0000691, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.03.2016 року, за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 187, ч.1 ст.152 КК України.

Як вбачається із клопотання та представлених до нього доказів слідчим Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , 25 березня 2016 року, близько 00 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , де проживає престаріла ОСОБА_5 , 1941 року народження, та з застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я, що виразилось у нанесенні їй кількох ударів кухонним черпаком по голові, здушенні шиї та погрозі їй ножем, який приклав їй до шиї, заволодів належними ОСОБА_5 грошовими коштами в сумі 700 грн.

Своїми умисними діями, які виразилися у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілої (розбій), ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене, ч.1 ст. 187 Кримінального кодексу України.

Крім цього, 25 березня 2016 року, близько 00 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , після вчинення розбійного нападу на престарілу ОСОБА_5 , 1941 року народження, погрожуючи їй застосуванням фізичного насильства, проти її волі вступив з нею у статеві зносини.

Своїми протиправними умисними діями, ОСОБА_4 скоїв зґвалтування, тобто статеві зносини з погрозою застосування до потерпілої фізичного насильства, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 152 КК України.

25 березня 2016 року під час проведення огляду місця події, а саме будинку де проживає потерпіла ОСОБА_5 і де фактично відбувалися вище вказані події було виявлено: три жіночих гаманця прямокутної форми виготовлені з шкірозамінника; два металевих ножі; кухонна металева кохля (черпак); один підодіяльник з ліжка білого кольору у червоний візерунок у вигляді квадратів; одяг потерпілої ОСОБА_5 у вигляді нижньої білизни (труси); дві пари колготів чорного та бежевого кольорів; шкарпетки сірого кольору; одна господарська матерчата рукавиця. Зі слів потерпілої ОСОБА_5 , вказані вище речі мають відношення до вчинення відносно неї кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 187, ч.1 ст. 152 КК України, і на них можуть бути сліди вчинення злочинів.

Частина 1 ст. 170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Одночасно, ч. 2 ст. 167 КПК України вказує на те, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Згідно ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що слідчим повністю доведено те, що накладення арешту на вилучені в потерпілої ОСОБА_5 речі, буде мати вагоме значення для швидкого, повного та неупередженого розслідування зазначеного кримінального правопорушення, оскільки вилучені речі зберегли на собі сліди злочину, а тому з метою попередження незаконного відчуження (знищення) даного майна чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити даному кримінальному провадженню клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в :
Клопотання задовольнити.

1. Накласти арешт на майно вилучене під час огляду місця події з помешкання потерпілої ОСОБА_5 , що за адресою АДРЕСА_1 , а саме: три жіночих гаманця прямокутної форми виготовлені з шкірозамінника; два металевих ножі; кухонну металеву кохлю (черпак); один підодіяльник з ліжка білого кольору у червоний візерунок у вигляді квадратів; одяг потерпілої ОСОБА_5 у вигляді нижньої білизни (труси); дві пари колготів чорного та бежевого кольорів; шкарпетки сірого кольору; одну господарську матерчату рукавицю.

2. Місцем зберігання арештованих речей, визначити камеру зберігання речових доказів Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області в м. Дрогобичі по вул. Стрийській, 22, Львівської область.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1