Справа № 183/78/16
№ 1-кп/183/319/16
В И Р О К
іменем України
14 липня 2016 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження № 0002494 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Михайлівка Томаківського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-19.09.2012 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, звільнений 15.04.2015 року умовно-достроково на 1 рік 4 місяці 10 днів;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в:
16 листопада 2015 року приблизно о 06 годині 30 хвилин ОСОБА_5 проходив біля будинку № 253 по вул. Волгоградській м. Новомосковська Дніпропетровської області, де побачив раніше не знайому ОСОБА_6 . В цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння майном, яке належить ОСОБА_6

Реалізуючи свій злочинний умисел, 16 листопада 2015 року приблизно о 06 годині 40 хвилин ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, підійшов ззаду до ОСОБА_6 , взяв її за волосся та протягнув останню декілька метрів до дерева, яке знаходиться біля будинку № 253 по вул.Волгорадській в м.Новомосковську. Знаходячись в зазначеному місці ОСОБА_5 наніс один удар кулаком в обличчя ОСОБА_6 . Від завданого удару ОСОБА_6 впала на землю, а ОСОБА_5 відкрито заволодів її жіночою сумочкою всередині якої знаходився гаманець, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 3500 грн., а також мобільним телефоном марки «Samsung GT-S5380D» вартістю 562,40 з сім-картою мобільного оператора «Київстар» вартістю 10 грн., який ОСОБА_5 вихопив у потерпілої з рук.

В результаті умисних дій ОСОБА_5 потерпіла ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у виді синця на нижній повіці лівого ока з частковим переходом на верхнє повіко, що відносяться до легкого ступеню тяжкості.

Після цього ОСОБА_5 з викраденим майном з місця скоєння злочину втік та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 4072 грн.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України визнав частково, надав показання про те, що 16 листопада 2014 року вранці він дійсно проходив по вул.Волгоградській в м.Новомосковську, де в районі будинку № 253 побачив раніше не знайому йому ОСОБА_6 , на плечі якої знаходилася сумочка. У нього був умисел на відкрите викрадення чужого майна, оскільки на той час дитина його співмешканки тяжко захворіла, потребувала негайного хірургічного втручання, тому до такого вчинку його спонукав збіг тяжких сімейних обставин. Реалізуючи свій злочинний умисел, він підійшов ззаду до потерпілої, ривком потягнув жіночу сумочку з плеча потерпілої, однак остання не втрималася на ногах та вдарилася обличчям об дерево, після чого він другий раз шляхом ривку відкрито заволодів майном потерпілої, а саме жіночою сумочкою, в середині якої знаходився гаманець з грошовими коштами, телефоном Самсунг. Обвинувачений наполягав, що не наносив тілесні ушкодження потерпілій, вона могла від ривку не втриматися на ногах та вдаритися об дерево сама.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні надала показання про те, що 16 листопада 2015 року близько 06 години 30 хвилин вона йшла на роботу та проходила біля будинку № 253 по вул.Волгоградській в м.Новомосковську. В цей момент до неї ззаду підбіг невідомий чоловік, схопив її за волосся та утримуючи її голову, повалив на землю, протягнув декілька дворів по землі. В цей момент у неї в кишені зателефонував телефон, який вона встигла витягти, а обвинувачений в цей час момент вихопив у неї з рук телефон та вдарив кулаком в ліве око. Від удару вона впала на землю, він її декілька разів ударив ногами по шиї, після чого перетягнув на іншу сторону вулиці, підняв та притиснув до дерева, а потім шляхом ривку вирвав у неї сумочку, в якій знаходилися грошові кошти у розмірі 3500 грн. Ці кошти були касовими коштами магазину, в якому вона працює продавцем. В той час, як обвинувачений притиснув її до дерева, вийшов свідок ОСОБА_8 , якого обвинувачений побачив, тому зробив вигляд, що намагається надати допомогу нібито п`яній жінці, а потім швидко пішов з місця скоєння злочину. На її крик також вийшла ОСОБА_9 , якій вона повідомила про грабіж, попросила телефон, щоб зателефонувати чоловікові та викликати міліцію. Обвинуваченого вона чітко опізнає по рисам обличчя та статурі, не дивлячись на те, що він був одягнутий в шапку та в темний одяг.

На підтвердження встановлених в судовому засіданні обставин, судом були досліджені наступні докази:

-показання свідка ОСОБА_10 про те, що 26 листопада 2015 року вранці він почув крик на вулиці, вийшов з будинку, підійшов до хвіртки та побачив через дорогу, як невідомий чоловік притискає до дерева потерпілу ОСОБА_6 та звертається до неї, як до жінки, яка начебто перебувала у стані алкогольного сп`яніння, за декілька секунд невідомий чоловік покинув жінку та пішов у зворотному напрямку, швидко проходячи мимо його двору. Чоловік був одягнутий у шапку та темний верхній одяг;

-показання свідка ОСОБА_9 про те, що 26 листопада 2015 року вранці вона почула крик жінки на вулиці, поки вона вийшла на вулицю, то побачила біля дерева потерпілу ОСОБА_6 , на обличчі якої була кров, кров також була на руках, вона зайшла до її двору, де з її мобільного телефону зателефонувала своєму чоловікові, повідомивши, що не знайомий чоловік вдарив її та вихопив сумочку, забрав її телефон;

-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_6 , датоване 16 листопада 2015 року, в ході якого потерпіла повідомила про відкрите викрадення її майна;

-акт застосування службового собаки від 16.11.2015 року, у відповідності до якого собака занюхала сліди з місця злочину та пройшла прямо по АДРЕСА_2 , де слід був закінчений;

-товарний чек про придбання ОСОБА_6 мобільного телефону «Samsung GT-S5380D» № НОМЕР_1 ;

-висновок судової товарознавчої експертизи № 6127-15 від 29.12.2015 року, у відповідності до якого ринкова вартість мобільного телефону «Samsung GT-S5380D» станом на 16.11.2015 року становить 562,40 грн., вартість картки мобільного оператора «Київстар» - 10 грн.;

-висновок судово-медичної експертизи № 983/Е, у відповідності до якого у потерпілої ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у виді синця на нижній повіці лівого ока, з частковим переходом на верхнє повіко, у внутрішнього та зовнішнього ока, який виник від дії тупого твердого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею, тілесні ушкодження могли утворитися 16 листопада 2015 року, відносяться до легкого ступеню тяжкості, потерпілій була заподіяна, не більше, ніж одна травматична дія;

-протокол огляду товарного чеку та добровільно виданий ОСОБА_11 товарний чек № 389 від 17.11.2015 року, у відповідності до якого останнім здійснено продаж мобільного телефону «Samsung GT-S5380D» № НОМЕР_1 ;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.12.2015 року, в ході якого потерпіла ОСОБА_6 опізнала ОСОБА_5 , як особу, яка 16.11.2015 відкрито заволоділа її майном;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, у відповідності до якого свідок ОСОБА_10 опізнав ОСОБА_5 , як особу, яку він бачив 16.11.2015 року по вул.Волгоградській в м.Новомосковську.

Суд критично оцінює показання обвинуваченого про те, що ним не застосовувалося насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, та розцінює їх, як спробу уникнення більш суворого покарання. Показання обвинуваченого в цій частині спростовуються чіткими та послідовними показаннями потерпілої, показаннями свідка ОСОБА_9 , яка бачила на обличчі потерпілої тілесні ушкодження одразу після вчинення злочину, а також висновком судово-медичної експертизи, у відповідності до якої потерпілій була завдана одна травматична дія тупим твердим предметом, виявлені у потерпілої тілесні ушкодження утворилися 16 листопада 2015 року, тобто в день вчинення ОСОБА_5 злочину.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 є встановленою, його дії належить кваліфікувати за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує, що обвинувачений скоїв тяжкий злочин, раніше був судимим, за місцем проживання характеризується позитивно, не займається суспільно-корисною працею.

Суд вважає за необхідне призначити покарання виключно у вигляді позбавлення волі, оскільки не знаходить достатніх підстав для призначення покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, або призначення покарання нижче від нижчої межі, передбаченого ст. 69 КК України. Вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, на яких наполягав обвинувачений, нічим не підтверджене, тому такі обставини суд не може розцінити, як такі, що пом`якшують покарання. Часткове визнання вини обвинуваченим не ґрунтуються на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, який маючи не зняту та непогашену судимість за вчинення аналогічних умисних корисливих злочинів, належних висновків для себе не зробив та продовжив свою злочинну діяльність. Суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 визнав вину під тиском зібраних у справі доказів з метою уникнення суворого покарання. Призначаючи покарання у виді позбавлення волі на певний термін суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, вважає, що призначення такого покарання буде достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, однак не потребує покарання в межах найбільшої санкції ч.2 ст. 186 КК України.

Потерпілою ОСОБА_6 було подано цивільний позов про відшкодування майнової шкоди у розмірі 4072 грн. та моральної шкоди у розмірі 20000 грн.

У відповідності до ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У відповідності до ст.ст. 1166, 1192 ЦК України суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 спричинену потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 4072 грн., яка встановлена в ході судового розгляду, на підставі висновку відповідної судової товарознавчої експертизи.

Вирішуючи питання щодо стягнення спричиненої моральної шкоди слід звернути увагу на наступне.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, спричинена фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю відшкодовується особою, що її спричинила.

У відповідності до ч.3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Виходячи з засад розумності та справедливості суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 спричинену моральну шкоду у розмірі 3000 грн.

Зважаючи на ту обставину, що обвинуваченому у даному кримінальному провадженні обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, а також зважаючи на те, що в провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження, у якому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне, з метою забезпечення виконання вироку суду, обрати у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а строк відбування покарання слід відраховувати з моменту його фактичного затримання.

На підставі викладеного, враховуючи ступніть тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 19.09.2012 року, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 4 (чотирьох) років та 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання відраховувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 .

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 спричинену майнову шкоду у розмірі 4072 грн. (чотири тисячі сімдесят дві грн..) та моральну шкоду у розмірі 3000 грн. (три тисячі грн.)

Речовий доказ по кримінальному провадженню товарний чек № 389 зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку вручити обвинуваченому негайно.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів, а засудженим, який перебуває під вартою, протягом цього ж строку з моменту отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1