Справа № 308/1126/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 квітня 2016 року м. Ужгород
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , з участю скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Ужгородського відділу поліції головного управління національної поліції Закарпатської області щодо невнесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань відомостей про вчинене кримінальне правопорушення, викладені в заяві скаржника від 01.02.2016 року, -
В С Т А Н О В И В :
Скаржник звернувся в суд із зазначеною скаргою мотивуючи її тим, що він звернувся із заявою про кримінальне правопорушення, яке мало місце 01.02.2016 року до Ужгородського відділу поліції головного управління національної поліції Закарпатської області. Однак, всупереч вимогам закону, відомості про вчинене кримінальне правопорушення викладене в його заяві не внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань (далі ЄРДР).
У зв`язку з цим, скаржник просить скаргу задовольнити та зобов`язати посадових осіб Ужгородського відділу поліції головного управління національної поліції Закарпатської області внести відомості про кримінальне правопорушення в Єдиний реєстр досудових розслідувань викладені в його заяві № 02/16-6 від 01.02.2016 року.
В судовому засіданні скаржник скаргу підтримав та, з підстав наведених в ній, просив таку задовольнити.
В судове засідання прокурор не прибув, будь яких письмових пояснень суду не надав.
Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів скарги, 03.02.2016 року поштовим повідомленням ОСОБА_3 було подано заяву №02/16-6 від 01.02.2016 року до Ужгородського відділу поліції головного управління національної поліції Закарпатської області, в якій вказував на факти вчинення, на його думку, злочинів, передбачених ст.ст. 170, 206, 350, 355, 358, 364, 365, 366, 367, 396, 398 КК України. Зазначена заява ОСОБА_3 ґрунтується на тому, що після підпису 19.02.2014 року членами комісії акту обстеження самобуду ОСОБА_4 , посадові особи внесли виправлення та дописали спірні відомості, а також тим що йому було відмовлено у надані інформації на звернення від 27.04.2015 року.
Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
Частиною ж четвертою вказаної статті визначено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.
Таким чином, слід розмежовувати поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до ч.1 ст.214 КПК України та поняття зареєструвати (прийняти) відповідну заяву, про що йдеться у ч.4 ст.214 КПК України.
В той же час, відповідно до ч.1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений цим кодексом.
Аналіз положень ч.1 ст.214 КПК України та ст.2 КК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви або повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Таким чином, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Відповідно до Висновку Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 01.07.2013 року, положення ст.. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчиненняя особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним ОСОБА_5 , і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиногго реєстру досудових розслідувань.
Разом з тим, заява скаржника від 01.02.2016 року за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин, оскільки у ній не наведено даних про вчинення діяння, яке містить ознаки злочину. Така не містить фактичних обставин для внесення відомостей до ЄРДР, як злочин, по яких необхідно провести досудове розслідування, як то вимагає КПК України. Скаржником у цій заяві наводяться лише власні міркування та припущення щодо вчинення, на його думку, злочину, в той час коли в ній не зазначено про наслідки передбачені ст.383 КК України.
Сама ж скарга є необґрунтованою, оскільки в ній не викладено суті вищевказаної заяви від 01.02.2016 року та не зазначено жодних даних, які б свідчили про наявність ознак злочину, який мав місце 01.02.2016 року, на підставі яких слідчий чи прокурор зобов`язаний був би внести такі відомості до ЄРДР. Зокрема в скарзі зазначається про кримінальне правопорушення яке мало місце 01.02.2016 року, коли в самій заяві зазначаються події які мали місце 19.02.2014 року та 27.04.2015 року.
За таких обставин, вважаю дану скаргу необґрунтованою і такою, що задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 110, 303-307, 309 КПК України, -
У Х В А Л И В:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Ужгородського відділу поліції головного управління національної поліції Закарпатської області щодо невнесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань відомостей про вчинене кримінальне правопорушення, викладені в заяві скаржника № 02/16-6 від 01.02.2016 року - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1