Справа 688/1737/16-к
№ 1-в/688/841/16
Ухвала
Іменем України
13 квітня 2016 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника ШВК № 98 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі засідань у м.Шепетівка клопотання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Київ, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, не судимого,

про умовно-дострокове звільнення,

встановив:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення відповідно до ст. 81 КК України.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав.
Представник Шепетівської виправної колонії та прокурор заперечили щодо задоволення клопотання, оскільки ОСОБА_5 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів свого виправлення.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши засудженого, представника виправної колонії, думку прокурора, суд дійшов висновку, що клопотання про умовно-дострокове звільнення задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Судом встановлено, що вироком апеляційного суду м.Києва від 30.11.2004 року ОСОБА_5 засуджений за п.п. 4,7 ч.2 ст. 115 КК України до покарання у виді 14 років позбавлення волі.
Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 01.02.2016 року на підставі ст. 72 ч. 5 КК України у строк відбування покарання зараховано з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 15.11.2003 року по 15.03.2005 року.
Початок строку: 15.11.2003 року, кінець строку: 15.07.2016 року. Відбуто 3/4 строку покарання.
Таким чином, засуджений ОСОБА_5 відбув частину строку покарання, за яку можливо застосувати умовно-дострокове звільнення.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Так, підстава для умовно-дострокового звільнення складається з двох обов`язкових елементів: доведення засудженим сумлінною поведінкою і ставленням до праці свого виправлення (дотримання режиму відбування покарання; виконання покладених на засудженого законних обов`язків; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин; постійна свідома участь у суспільно-корисній праці; систематичне виконання трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи) та фактичне відбуття певної частини призначеного йому строку покарання.
Під виправленням засудженого слід розуміти усунення з його психіки порочних нахилів, що сприяють вчиненню злочину, та одночасне прищеплення йому таких поглядів і звичок у дисципліні праці і поведінки, у побуті, колективі, суспільстві, які виключають можливість вчинення нових злочинів.
Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому, висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого у цілому.
З характеристики засудженого ОСОБА_5 вбачається, що він відбуває покарання в Шепетівській виправній колонії Хмельницької області № 98 з 25.05.2005 року. За весь період відбування покарання ОСОБА_5 допустив 51 порушення режиму відбування покарання, які виражались у зберіганні заборонених предметів, не виконанні норм виробітку, порушенні розпорядку дня, форми одягу та дисципліни строю, курінні в невідведеному для цього місці, нетактовній поведінці до представників адміністрації колонії, за що 2 рази обмежились проведенням бесід індивідуально-виховного та профілактичного характеру та 49 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності адміністрацією колонії, в тому числі 7 разів поміщався до ДІЗО та 1 раз переводився до ПКТ. Стягнення погашені у встановленому чинним законодавством порядку. Тричі заохочувався адміністрацією колонії за участь у виконанні робіт з благоустрою місць позбавлення волі.
До виконання передбачених законом вимог персоналу у станови ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом.
Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має.
Не завжди приділяє увагу необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням.
До виконання робіт із благоустрою установи виконання покарань ставиться задовільно за умови стимулювання проявляє корисну ініціативу.
Приймає участь в реалізації програм диференційованого виховного впливу «Подолання алкогольної та наркотичної залежності», «Духовне відродження», «Правова освіта», «Творчість», «Професія», «Фізкультура і спорт», «Освіта». У 2013 році закінчив Шепетівський навчальний центр та здобув професію «фрезерувальник».
Підтримує соціально-корисні зв`язки шляхом листування, телефонних розмов, побачень, отримує посилки та передачі.
Згідно оцінки ступеню виправлення засудженого, що міститься в індивідуальній програмі соціально-виховної та психологічної роботи із засудженим, відношення до праці у 2007, 2008, 2010, 2011 роках незадовільне від робіт ухиляється, в решті задовільне, поставлені завдання виконує під контролем.
Крім того, комісією при Шепетівській виправній колонії розглядались питання про можливість зміни умов тримання відповідно до ст..ст. 100, 101 КВК України (протокол № 52 від 24.11.2010 року), про можливість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до ст. 82 КК України (протокол № 14 від 13.04.2013 року), про умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відповідно до ст. 81 КК України (протокол № 25 від 21.05.2014 року) засудженого ОСОБА_5 та було відмовлено як такому, що не довів своє виправлення.
Суд дійшов висновку, що 49 стягнень та лише 3 заохочення вказують на нестабільну поведінку засудженого та його небажання стати на шлях виправлення та адаптуватися у суспільстві.
Матеріали справи в своїй сукупності не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, а тому умовно-дострокове звільнення від відбування покарання до нього не може бути застосовано.
Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 395, 537, 539 КПК України, суд
ухвалив:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя: