Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянула 22 лютого 2016 року в м. Києві у судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року щодо ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0002338,

в с т а н о в и л а:
Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 31 липня 2015 року

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Фастів, Київської обл., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

ОСОБА_4 засуджено за те, що він 27 березня 2014 року о 19 год, перебуваючи на третій лінії паркінгу ТЦ «Океан Плаза», що розташований по вул. Горького, 176 в м. Києві, після конфлікту із ОСОБА_5 , діючи з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, перебуваючи в автомобілі Фольсваген, реєстраційний номер НОМЕР_1 , застосував пристрій для відстрілу гумових куль несмертельної дії та здійснив один вистріл у сторону потерпілого.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року вирок суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі прокурор не погоджується із ухвалою суду апеляційної інстанції та ставить питання про її скасування. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ухвала суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК України, оскільки доводи його апеляційної скарги щодо необґрунтованого звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням належним чином розглянуті не були.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши дотримання скаржником порядку, строків касаційного оскарження та відповідність касаційної скарги вимогам закону, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Доведеність винуватості та кваліфікація дій засудженого за ч. 4 ст. 296 КК України у касаційній скарзі не оспорюється, а тому суд касаційної інстанції судові рішення в цій частині не переглядає.
Як убачається з копії вироку, при призначенні ОСОБА_4 покарання суд врахував положення ст.ст. 50, 65 КК України та з огляду на ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого, який у вчиненому щиро розкаявся та сприяв у розкритті злочину, що, у відповідності до ст. 66 КК України, є пом`якшуючими обставинами, визначив покарання у межах санкції ч. 4 ст. 296 КК України.

Твердження прокурора про безпідставне звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням та порушення апеляційним судом вимог ст. 419 КПК України є необґрунтованими.

Відповідно до ст. 75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Приймаючи рішення про застосування ст. 75 КК України, суд обґрунтовано прийняв до уваги названі обставини, які пом`якшують покарання: щире каяття та сприяння обвинуваченого у розкритті злочину, відсутність обставин, які б обтяжували покарання та врахував позитивні дані про особу ОСОБА_4 , знаходження на його утриманні двох малолітніх дітей і батька похилого віку.

Крім того, судом прийнято до уваги заяву потерпілого про необхідність звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, а також ту обставину, що від злочину істотних негативних наслідків не настало.

З наведеними висновками обґрунтовано погодився суд апеляційної інстанції, який належно перевірив доводи апеляційної скарги прокурора.

Ухвала суду апеляційної інстанції містить відповіді на всі доводи апеляційної скарги, є законною і обґрунтованою та відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

За таких обставин, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги прокурора, та вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року щодо ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0002338.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_1