АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/754/16 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Злочини проти власності
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Київського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2015 року щодо ОСОБА_7 ,-
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не одружений, не працюючий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 03.03.2006 р. Московським районним судом м. Харків за ст. 309 ч. 1 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік; 28.02.2008 р. Московським районним судом м. Харків за ст. 185 ч.2 КК України до 2 років 2 міс. позбавлення волі; 05.10.2010 р. Московським районним судом м. Харків за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років 4 місяців та 7 днів позбавлення волі; 13.08.2015 р. Київським районним судом м. Харків за ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки
Визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 13.08.2015 р. у вигляді 1місяця позбавлення волі та остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки один місяць.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_7 належить рахувати з 15 вересня 2015 року. Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено попередній - утримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№27).
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення експертиз в розмірі 245 грн. 52 коп.
Як встановив суд, 11.09.2015 року приблизно о 20:00 годині ОСОБА_7 , знаходячись біля магазину «Київстар», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 20/321, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до велосипеду який стояв біля вищевказаного магазину, де викрав велосипед «Сантана» вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 4040 від 21.09.2015 - 3325 гривень. Злочинні дії ОСОБА_7 розпочались як крадіжка, однак були викриті потерпілим ОСОБА_10 та свідком ОСОБА_11 .
Останні затримали ОСОБА_7 при спробі зникнути з місця події з викраденим майном. Однак довести свій злочинний умисел до кінця обвинувачений не зміг з причин не залежних від його волі, оскільки був зупинений гр. ОСОБА_11 .
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду змінити, перекваліфікувати його дії з ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України на ч.1 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України.
З урахуванням пом`якшуючих обставин застосувати до нього положення ст. 69 КК України.
При цьому зазначає, що його дії були невірно кваліфіковані судом за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України, оскільки попередній вирок Київського районного суду м. Харкова від 13 серпня 2015 року на час вчинення ним нового кримінального правопорушення не набув законної сили, а відтак на думку апелянта, в його діях відсутня ознака повторності.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги , обвинуваченого ОСОБА_7 , та його захисника ОСОБА_8 які просили задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Так,відповідно до матеріалів судового слідства обвинувачений повністю визнав себе винним у скоєному правопорушенню.
Але, не зважаючи на визнання вини,вина обвинуваченого підтверджується і іншими матеріалами справи.
Так потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні в суді першої інстанції пояснив,що о 20.00 годині 11.09.2015 року він закривав магазин. Почувши шарудіння біля магазину,вийшов на улицю і побачив,як обвинувачений на його велосипеді від`їжджає від магазину. Потерпілий кричав обвинуваченому,щоб останній зупинився,але обвинувачений не зупиняючись став їхати ще швидче. Потерпілий побіг за обвинуваченим і де то через 20 метрів догнавши,збив обвинуваченого з велосипеду.
Свідок ОСОБА_11 повністю підтвердив покази потерпілого.
При проведенні слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_7 розказав і показав на місці,про обставини справи,що його разом з велосипедом затримав потерпілий ОСОБА_10 .
Таким чином,на думку колегії суддів,дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ст..15 ч.2,ст..186 ч.2 КК України,як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна ( грабіж) скоєний повторно.
Районний суд обґрунтовано прийшов до висновку,що саме обвинувачений скоїв правопорушення, як замах на відкрите викрадення чужого майна,тому що дії обвинуваченого розпочаті як крадіжка, були виявлені потерпілим, але незважаючи на це обвинувачений продовжував утримувати це майно ,поки його не затримав сам потерпілий.
При призначенні покарання обвинуваченому,районний суд,враховуючи вимоги ст.65 КК України, в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину,що є тяжким,особу обвинуваченого,який неодноразово судимий.
Враховуючи,що ОСОБА_7 злочин скоїв в період іспитового строку,то суд першої інстанції ,обґрунтовано застосував ст.71 КК України і до призначеного покарання частково приєднав не відбуте покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 13.08.2015 року.
Доводи викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого,що його дії треба кваліфікувати за ч.1 ст.186 КК України, тому що вирок суду від 13.08.2015 року не набрав законної сили є необґрунтованими.
Призначене покарання обвинуваченому необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових правопорушень.
Керуючись ст.ст. 404,405,407,418,419 КПК України,колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення,а вирок Київського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2015 року , щодо ОСОБА_7 - без змін
На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 15 вересня 2015 року по 31 березня 2016 року із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді