Єдиний унікальний номер 240/764/14-к
Номер провадження 11-кп/775/552/2016

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2016 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Олександрівського районного суду Донецької області від 23.02.2016р., яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грузське, Добропільського району Донецької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, який має на утримані малолітню дитину, працюючого, не судимого, який зареєстрований у АДРЕСА_1 та мешкає у АДРЕСА_2 ,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Мар`ївка, Олександрівського району Донецької області, громадянина України, інваліда 3-ї групи, з середньою освітою, не одруженого, не судимого, який зареєстрований та мешкає у АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком один рік,
за участю прокурора ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_9
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Олександрівського районного суду Донецької області від 23.02.2016р. обвинуваченого ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців, ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком один рік

Судове рішення відносно ОСОБА_10 не оскаржується.

На зазначений вирок суду обвинуваченим ОСОБА_5 подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 :

-прохає змінити вирок Олександрівського районного суду Донецької області від 23.02.2016р. в частині призначення йому покарання, призначивши покарання не пов`язане з позбавленням волі;

-вважає, що вирок Олександрівського районного суду Донецької області від 23.02.2016р. в частині визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України за епізодом від 17.07.2014р. підлягає скасуванню ,а кримінальне провадження закриттю, оскільки дослідженими в суді першої інстанції доказами не доведена його винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення;

-зазначає, що висновок суду першої інстанції про час вчинення крадіжки за епізодом від 17.07.2014р. та те, що він вчинив крадіжку за епізодом від 17.07.2014р. за попередньою змовою з невстановленою особою не ґрунтується на жодному доказі;

-зазначає, що за кваліфікацією, наданою судом першої інстанції вказана крадіжка вчинена повторно за попередньою змовою з групою осіб, проте прокурор не надав жодних доказів, про те, що відомості про цих осіб виділені в окреме кримінальне провадження та внесені в ЄРДР;

-вважає, що належних доказів щодо вчинення крадіжки 17.07.2014р. способом, зазначеним у вироку суду першої інстанції немає, оскільки суд послався на протокол проведення слідчого експерименту від 23.09.2014р., під час якого статист проліз під воротами майстерні, не надавши оцінку показанням свідка ОСОБА_11 , який показав, що після крадіжки 14.06.2014р. під воротами були наварені металеві прути. Огляд місця події проводився лише 23.09.2014р., в той час як судом встановлено, що крадіжку було вчинено 17.07.2014р., тобто до проведення слідчого експерименту вказані металеві прути вже були зняті;

-зазначає, що слідчим експериментом від 23.09.2014р. встановлено, що під воротами майстерні могла пролізти тільки особа невеликого зросту, як ОСОБА_10 , тобто його проникнення до майстерні під воротами виключається;

-вказує, що фактично єдиним доказом того, що він вчинив крадіжку за епізодом від 17.07.2014р. є покази свідка ОСОБА_12 , який показав, що в 2014р. купував у нього різні речі, проте свідок ОСОБА_12 також показав, що купував у нього речі і в травні 2014р., тобто до часу вчинення крадіжок;

-зазначає, що дійсно продавав речі ОСОБА_12 , оскільки ці речі він також скуповував;

-вказує, що суд першої інстанції не прийняв до уваги клопотання захисту щодо визнання недопустимими висновки товарознавчого дослідження №1/01від 15.01.2015р., оскільки воно було проведено на підставі листа судді Олександрівського районного суду Донецької області ОСОБА_13 від 05.01.2015р., що не передбачено чинним законодавством;

-вважає, що стороною обвинувачення не надано належних та допустимих доказів, якими б було встановлено розмір завданої потерпілому шкоди;

-вважає, що суд першої інстанції безпідставно при обранні міри покарання не врахував, як обставини, що пом`якшують покарання визнання ним винуватості у вчиненні крадіжки від 14.06.2014р. та те, що він ніколи не притягався до кримінальної відповідальності, має стійкі соціальні зв`язки, постійне місце роботи, постійне місце проживання , той факт, що він жодного разу не ухилявся від слідства та суду, має неповнолітнього сина;

-зазначає, що судом першої інстанції при призначенні міри покарання не була врахована думка потерпілого ОСОБА_14 , який прохав призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі;

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_9 , які підтримали доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та прохали задовольнити її у повному обсязі, доводи прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та прохав відмовити у її задоволенні, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 за таких підстав.

Як видно з апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 він повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України за епізодом від 14.06.2014р., а також згоден з кваліфікацією його дій за ст. 185 ч.3 КК України за епізодом від 14.06.2014р., тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок Олександрівського районного суду Донецької області від 23.02.2016р. тільки в межах апеляційної скарги.

Апеляційним розглядом справи встановлено, що вироком суду першої інстанції за епізодом від 17.07.2014р. ОСОБА_5 визнано винуватим у тому, що він 17.07.2014р. близько 23.20 год повторно за попередньою змовою в групі з невстановленою особою, з метою крадіжки чужого майна направився до бригади АДРЕСА_1 , що належить ТОВ «Донбас». Невстановлена особа проникла в середину майстерні, що розташована на території бригади № 2, через зачинені вхідні металеві ворота, а саме користуючись наявним отвором, проліз під зачиненими металевими воротами в приміщення майстерні та відкрив з середини тильні металеві ворота майстерні, через які до майстерні зайшов ОСОБА_5 .

Здійснюючи свої злочинні наміри, з корисливих мотивів ОСОБА_5 та невстановлена особа демонтували стартер з трактора МТЗ-80 вартістю 912 грн. Потім ОСОБА_5 та невстановлена особа з корисливих мотивів викрали акумулятор синього кольору марки «WESTA» вартістю 976 грн., набір ключів (головок) вартістю 153 грн., кабель мідний (зварювальний) довжиною 10 м вартістю 88,77 грн. Після чого перенесли викрадене майно за місцем мешкання ОСОБА_5 .

17.07.2014 року в 23.45 годин ОСОБА_5 та невстановлена особа, повернулися до бригади № 2, де за допомогою ключів, демонтували сошники з сіялки СЗ-3,6 в кількості 12 штук, вартістю 296 грн. за кожну на загальну суму 3552 грн. Потім ОСОБА_15 та невстановлена особа перенесли викрадене майно за місцем мешкання ОСОБА_5 . Викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_5 та невстановлена особа спричинили ТОВ «Донбас» за епізодом крадіжки від 17.07.2014р. матеріальну шкоду на загальну суму 5681,77 грн.

Колегія суддів, вважає доводи обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він не вчиняв крадіжку за епізодом від 17.07.2014р. непереконливими, оскільки як видно з матеріалів кримінального провадження та вироку суду першої інстанції фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_5 встановлені правильно.

Винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України за епізодом від 17.07.2014р. підтверджується сукупністю доказів, якої судом першої інстанції був наданий аналіз та відповідна оцінка.

Так, витягом з ЄРДР від 23.07.2014р., вбачається, що з 16.07.2014р. по 23.07.2014р. невідома особа викрала запчастини з приміщення майстерні на території мехдвору ТОВ « Маяк» у с. Мар`ївка, вул. Степова, Олександрівського району Донецької області.

(а.п.120 т.1)

Протоколом огляду місця події від 23.07.2014 року зі схемою та таблицею ілюстрацій, підтверджується, що в період часу з 11.40 до 12.20 год. в присутності ОСОБА_14 був проведений огляд території бригади ТОВ «Донбас» в с. Мар`ївка, вул. Степова Олександрівського району Донецької області на якій розташована будівля майстерні. В східній частині території розташовані сіялки. Як пояснив учасник на момент огляду відсутні на сіялках 4 та 8 сошників. Вхід в приміщення майстерні здійснюється через металеві двостворчаті ворота та металеві двері розташовані в західній стіні майстерні. З права від входу як зазначив учасник вздовж східної стіни розташований зварювальний апарат на якому на момент огляду демонтовано 10 м. мідного кабелю одножильного. Вздовж північної стіни розташовані стінки з різноманітним інструментом. При огляді трактору МТЗ учасник пояснив, що на ньому відсутній стартер та акумулятор. При огляді комбайну «Донротор» учасник пояснив, що відсутній стартер. Далі по ходу руху в південній стіні розташовані металеві ворота, які закриті зсередини за допомогою металевого ломика. При огляді столу розташованого зліва від входу, як пояснив учасник виявлено відсутність інструментів.

(а.с.123-129 т.1).

Так, представник потерпілого ОСОБА_14 в суді першої інстанції показав, що з ОСОБА_5 знайомий з його дитинства, оскільки товаришував з його матір`ю. 18.07.2014р. він прийшов на роботу, відкрив майстерню, замки були цілі, та один з тракторів не заводився, з`ясувалося, що на ньому відсутні стартер та акумулятор. Також була виявлена відсутність зварювального мідного кабелю довжиною 10-15 м, набору ключів (головок). Після цього викликали працівників міліції, та коли їх чекали, то на території двору побачили, що на сіялках СЗ-3,6 відсутні 12 сошників.

Аналогічні покази надали суду свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , які також судом першої інстанції законно та обґрунтовано визнані належними та допустимими, та які узгоджуються з показами представника потерпілого ОСОБА_14 .

Так, в суді першої інстанції свідок ОСОБА_16 показав, що 17.07.2014р. з його трактора зняли акумулятор та стартер, а також винесли кабель зварювальний 10 м, набір головок з нержавіючого металу. На сівалці СЗ-3,6 не було 12 сошників. Для доступу в майстерню тільки у нього є ключі. Повернули тільки стартер, кабель, акумулятор, набір голівок імпортний. До майстерні проникали пролазивши під вхідними воротами. Сліди крадіїв були від грунту після дощу. На акумуляторах директор надряпав своє прізвище та ТОВ «Донбас».

В суді першої інстанції свідок ОСОБА_11 надав покази аналогічні показам свідка ОСОБА_16 , додавши, що після другої крадіжки 14.06.2014р. під воротами були наварені металеві прути.

Протоколом огляду речей від 25.07.2014р., підтверджується, що в період часу із 17.00 до 17.30 год. в присутності та з дозволу ОСОБА_12 був проведений огляд предметів за адресою АДРЕСА_3 . Під час огляду виявлено: набір голівочних ключів в кількості вісімнадцяти штук та одного ключа з нержавіючої сталі, стартер на трактор темно синього кольору, на якому є два номери НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , акумулятор 12 вольт фірми «WЕSTA» синього кольору, електрокабель чорного кольору для зварювальних робіт довжиною біля 10 м. Як пояснив ОСОБА_12 ці предмети він придбав у ОСОБА_5

(а.с.132-133 т.1).

В суді першої інстанції свідок ОСОБА_12 надав покази про те, що працював з ОСОБА_5 на одному підприємстві, з ОСОБА_10 до судового засіданні не спілкувався. В 2014р. він купив у ОСОБА_5 речі, два акумулятори, стартер, ключі (головки), сошники з сівалки, спершу один акумулятор, потім другий та сошники, стартер, ключі, зварювальні кабелі. Один акумулятор був жовтого кольору, другий сірого чи чорного кольору, Дніпропетровський, Веста чи Іста. На жовтому був надпис «Донбас», чи випалено чи нашкрябано. ОСОБА_5 казав, що це речі з м. Слав`янська Донецької області та належать його тестю, який все розпродає. Акумулятор жовтого кольору він ремонтував та зламав і після цього продав циганам. Сошники також перепродав, кому не пам`ятає. В серпні чи липні 2014 року, через тиждень або два тижні після того, як він це придбав, до нього приїхали працівники міліції, спитали чи купував він щось у ОСОБА_5 та забрали стартер, ключі (головки), акумулятор сірий, кабель зварювальний. Перший акумулятор купив у ОСОБА_5 ще весною до 27 травня 2014р., це він точно пам`ятає бо в той час він навчався в УПК м. Добропілля. Другий раз в липні, дату не пам`ятає купив сошники, головки, стартер і ще один аккумулятор, які у нього через два тижні вилучили. У нього є техніка і сошники він купував для себе, вони були в використанні.

Покази представника потерпілого ОСОБА_14 та свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_11 в свою чергу узгоджуються з показами свідка ОСОБА_12 та наведеними нижче доказами.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.09.2014р., підтверджується, що в період часу з 16.40 до 17.00 год. в присутності понятих ОСОБА_12 впізнав на фото за № 2 ОСОБА_5 , мешканця с. Мар`ївка Олександрівського району Донецької області який привозив йому на продаж різноманітні речі.

(а.с.165-166 т.1).

Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 20.08.2014р. з таблицею ілюстрацій, підтверджується, що в період часу з 10.00 до 10.20 год. в присутності понятих ОСОБА_14 впізнав під № 1 викрадений акумулятор синього кольору марки «WЕSTA»

(а.с.147-150 т.1).

Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 20.08.2014р. з таблицею ілюстрацій, підтверджується, що в період часу з 10.30 до 10.45 год. в присутності понятих ОСОБА_14 впізнав під № 2 стартер трактора МТЗ-80

(а.с.151-154 т.1).

Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 20.08.2014р. з таблицею ілюстрацій, підтверджується, що в період часу з 11.00 до 11.20 год. в присутності понятих ОСОБА_14 впізнав під № 1 набір ключів (головок) з ключем, які були у нього викрадені

(а.с.155-158 т.1).

Так, вказані вище докази були оцінені судом першої інстанції з точки зору їх належності, допустимості, достатності, достовірності, для доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні у відповідності з вимогами ст.91 КПК України.

Після дослідження показань представника потерпілого ОСОБА_14 , свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , суд першої інстанції законно та обгрунтовано відхилив доводи захисника ОСОБА_5 , стосовно невстановлення дати вчинення другого із інкримінованих ОСОБА_5 злочинів за ст. 185 ч. 3 КК України, оскільки представник потерпілого та вказані свідки в судовому засіданні дали покази про вчинення крадіжки саме 17.07.2014 р.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні крадіжки з невстановленою особою за епізодом від 17.07.2014р. є обґрунтованими та вмотивованими.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він купив викрадене у потерпілого майно у невідомої особи не узгоджується з іншими доказами по справі та спростовується сукупністю достовірних доказів, а саме показами свідка ОСОБА_12 , який у суді першої інстанції показав, що в липні 2014р. купив у обвинуваченого ОСОБА_5 сошники, головки, стартер та акумулятор, що були вилучені у нього. Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив йому, що ці речі з м. Слов`янська Донецької області та належать його тестю, який все розпродає. Також доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 з цього приводу спростовуються показами представника потерпілого ОСОБА_14 , показами свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , протоколами пред`явлення речей для впізнання, протоколом пред`явлення особи для впізнання тощо.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_5 з приводу того, що відсутні докази про те, що він вчинив крадіжку за епізодом від 17.07.2014р. за попередньою змовою групою осіб також колегія суддів не приймає до уваги, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що в заяві від 23.07.2014р. представник потерпілого ОСОБА_14 прохає притягнути до кримінальної відповідальності невідомих осіб, які в період часу з 16.07.2014р. по 23.07.2014р. вчинили крадіжку з приміщення майстерні та бригади АДРЕСА_1 (а.п. 121 т.1). 31 07.2014р. ОСОБА_5 та ОСОБА_10 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України за епізодом крадіжки від 17.07.2014р. (а.п. 11 т.1 ). Обвинувальний акт з обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_10 був направлений до суду першої інстанції 07.10.2014р. (а.п. 1 т.1). 22.02.2016р. прокурором було змінено обсяг обвинувачення за епізодом від 17.07.2014р., оскільки в судовому засіданні не підтвердилась участь ОСОБА_10 у його вчиненні( а.п. 115-118 т.3).

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 щодо невстановлення судом способу його проникнення до майстерні, а також його особистої неможливості внаслідок фізичних даних пролізти через наварені до воріт майстерні після крадіжки від 14.06 2014р. металеві прути, то вони, на думку колегії суддів є також неспроможними. Як видно з показів свідка ОСОБА_11 , які були аналогічні показам свідка ОСОБА_16 , які він тільки доповнив, що після другої крадіжки були наварені металеві прути без зазначення точної або приблизної дати цієї дії. Проте з протоколу проведення слідчого експерименту від 23.09.2014р. та фототаблицею до нього вбачається, що на воротах відсутні будь-які металеві прути ( а.п. 168-174 т.1 ).

Таким чином на думку колегії судів суд першої інстанції дав правильну оцінку показам свідка ОСОБА_11 в частині його показів щодо обставин виявлення наслідків крадіжки від 17.07.2014р. Додаткові покази зазначеного свідка щодо наварювання на ворота металевих прутів без зазначення точної дати цієї дії нічим не підтверджені.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 , щодо незаконності визнання судом допустимими доказами висновків товарознавчого дослідження по викраденому майну, також є непереконливими на думку колегії суддів, оскільки судом першої інстанції у повній мірі були досліджені письмові докази на підтвердження розміру завданих ТОВ «Донбас» збитків обвинуваченим ОСОБА_5 та зроблений правильний висновок про визнання їх допустимими.

Крім того, на думку колегії суддів, винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена, а його дії законно та обґрунтовано кваліфіковані за ст. 185 ч.3 КК України, як таємне викрадення чужого майна вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше приміщення.

Що стосується обрання виду та міри покарання, то суд першої інстанції законно та обґрунтовано у відповідності з вимогами ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що він вчинив умисний тяжкий злочин проти власності, обставини вчиненого злочину, спосіб його вчинення, кількість епізодів, кількість кваліфікуючих ознак, розмір заподіяних злочином збитків, невідшкодування тривалий час потерпілому заподіяних збитків.

При призначенні покарання суд першої інстанції належним чином врахував особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який за місцем мешкання на час вчинення злочинів характеризується позитивно, працює в ТОВ «Агроальянс Груп» апаратником, за місцем роботи характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання не було встановлено як обставин, які обтяжують покарання так і обставин, які його пом`якшують.

Обвинуваченим в суді апеляційної інстанції були надані клопотання на ім`я військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 про прийняття ОСОБА_5 на військову службу за контрактом та довідка про перебування на обліку в лікарняному закладі за наведеними хворобами.

З урахуванням обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого, ступеню тяжкості кримінального правопорушення, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції законно та обґрунтовано прийшов до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів буде призначення йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_5 фактично не визнав свою винуватість за епізодом крадіжки від 17.07.2014р., взагалі заперечував свою участь у вчиненні зазначеної крадіжки, тому колегія суддів позбавлена можливості застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 положення ст. 69 КК України, оскільки відсутні такі обставини, які б пом`якшували покарання та істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а також положення ст. 75,76 КК України.

Тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що при призначенні йому виду та міри покарання судом першої інстанції безпідставно не були враховані обставини, які пом`якшують йому покарання , є необґрунтованими.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів, не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407, 418 КПК України,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Олександрівського районного суду Донецької області від 23.02.2016р., яким обвинуваченого ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців залишити без задоволення.

Вирок Олександрівського районного суду Донецької області від 23.02.2016р., яким обвинуваченого ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців , залишити без змін.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання обвинуваченому ОСОБА_5 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.