печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7609/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2016 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

та підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого слідчого відділу Печерського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 м. Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий слідчого відділу Печерського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором прокуратури № 6 м. Києва ОСОБА_3 вніс зазначене клопотання.

Клопотання мотивує тим, що СВ Печерського УП ГУ НП в м. Києві проводиться досудове розслідування,у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000872 від 09.02.2016 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

У клопотанні вказано, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий злочин за наступних обставин.

Так, 05.02.2016 приблизно о18 год. 30 хв. ОСОБА_4 та ОСОБА_6 разом із невстановленою досудовим слідством особою, знаходячись біля квіткового кіоску, що розташований по вул. Глибочицькій, 105 в м. Києві побачили раніше незнайомого їм ОСОБА_7 , який йшов їм на зустріч. В цей момент у ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та невстановленої досудовим слідством особи виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_7 , поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 несподівано підійшов до ОСОБА_7 та, з метою подолання його волі до опору, схопив останнього за плечі і, застосувавши фізичну силу, повалив на землю. В цей час, невстановлена досудовим слідством особа знаходилась поряд із ОСОБА_6 та слідкувала за діями ОСОБА_7 , щоб останній не наніс ударів ОСОБА_6 . Після цього ОСОБА_4 підійшовши до ОСОБА_6 , почали разом застосовувати фізичну силу, яка не є небезпечною для життя чи здоров`я потерпілого, а саме нанесли декілька ударів руками в область голови та тулуба ОСОБА_7 , після чого відібрали в останнього мобільним телефоном «Леново» вартістю 3 749 гривень 17 копійок та грошові кошти в сумі 400 гривень, яким в подальшому розпорядились на власний розсуд, завдавши ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 4 149 гривень 17 копійок.

ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити, посилаючись на те, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу, щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрювий проти задоволення клопотання заперечував та просив застосувати більш мякий запобіжний захід, що не повязаний з триманням під вартою.

Заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, дослідивши клопотання та долучені до нього документи,, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи з наявних матеріалах даних, з протоколів допиту свідків, огляду документів, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у кримінальному правопорушенні за ч. 2 ст. 186 КК України.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад три роки.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за ч. 2 ст. 186 КК України, особу підозрюваного, вік та сімейний стан, а також ту обставину, що від органів до судового слідства ОСОБА_4 не переховувався, а самостійно прибув в судове засідання для розгляду клопотання, доходить висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, не дають достатніх підстав слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені в судовому засіданні слідчий суддя вважає достатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді особистого зобовязння, а тому клопотання слідчого задоволенню не підлягає.

Окрім цього, обираючи відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобовязання, з покладенням передбачених ст. ст. 131, 132, 176 179, 184, 194 КПК України обов`язків:

1) прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду на визначений час.

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 202, 205, 532, 534, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Печерського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 м. Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_4 передбачені ст. ст. 131, 132, 176 179, 184, 194 КПК України обов`язки:

1) прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду на визначений час.

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді, а саме до 20.04.2016 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено 25.02.2016 року о 13.50 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1