АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 648/2177/16-к
Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/791/681/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія умовно-дострокове звільнення
У Х В А Л А
іменем України
06 червня 2016 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі :

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в м. Херсоні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 04 травня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина Російської Федерації, раніше судимого, засудженого 26.01.2012 року Новокаховським міським судом Херсонської області за ч.2 ст. 307, ст. 71 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі. Початок строку 18.08.2011, кінець строку 23.10.2016 року, -

в с т а н о в и л а:
Відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд в ухвалі зазначив, що йому тричі було відмовлено в заохочувальній нормі, в переведенні до дільниці соціальної реабілітації як такому, що не став на шлях виправлення, має чотири заохочення, три стягнення за порушення режиму, які погашені в установленому законом порядку, не працевлаштований через особисте небажання працювати. Зазначене свідчить, що за весь час відбування покарання ОСОБА_7 не довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці своє виправлення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, посилається на її необґрунтованість та незаконність. Вважає, що судом не було враховано те, що з моменту відмови йому в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким пройшло 2 роки. Стверджує, що він не має стягнень, приймає активну участь по благоустрою установи. Має намір відшкодувати суму позову після звільнення з місця позбавлення волі. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо суті поданої апеляційної скарги, доводи засудженого ОСОБА_7 , який просив задовольнити його апеляційну скаргу, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення, в дебатах сторони залишилися на своїх попередніх позиціях, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним не є факт відбуття певної частини покарання, а факт доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Судом при розгляді клопотання дотримано вищевказаних вимог закону в повному обсязі.

Як убачається з матеріалів провадження та наданої характеристики, за весь час відбування покарання в Дар`ївській виправні колонії УДПтСУ у Херсонській області (№ 10) засуджений ОСОБА_7 зарекомендував себе посередньо. Працевлаштуватися наміру не має через відсутність особистого бажання працювати, однак приймає участь в роботах по благоустрою відділення та прилеглої території, за що має 4 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці. Вимог режиму відбування покарання дотримується під контролем, тричі допускав порушення вимог режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, мав три стягнення, які погашені в установленому законом порядку. Підтримує зв`язки із засудженими як позитивної, так і негативної спрямованості, не є позитивним прикладом для інших засуджених ні в роботі, ні в поведінці. Зовнішній вигляд та спальне місце утримує не завжди в належному стані.

Зважаючи на те, що висновок про застосування умовно-дострокового звільнення має ґрунтуватися на оцінці поведінки засудженого за весь час відбування покарання, колегія суддів не може прийняти до уваги твердження ОСОБА_7 про відсутність у нього стягнень за останні два роки. З характеристики на засудженого випливає, що 18.06.2014 року йому було відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, як такому, що не став на шлях виправлення, а 28.05.2015 року відмовлено в умовно-достроковому звільненні як такому, що не довів своє виправлення, що підтверджено відповідними протоколами.

Крім того, як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак належних висновків для себе не зробив і протягом іспитового строку вчинив новий умисний аналогічний злочин, за який його за останнім вироком засуджено до реального відбуття покарання у виді позбавлення волі, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_7 не довів своє виправлення, є обґрунтованим.

Порушень кримінально-процесуального закону при розгляді клопотання засудженого, не встановлено.

Підстав для скасування ухвали суду першої та задоволення клопотання ОСОБА_7 , як про це ставиться питання апелянтом, колегія судів не знаходить, тому його апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 04 травня 2016 року про відмову в задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Копія ухвали оформлена 06 червня 2016 року
Ухвала набрала законної сили 06 червня 2016 року

Суддя Апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_2