Справа № 738/1319/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/889/2016
Категорія - ст.82 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 06 липня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя та жителя АР Крим м.Феодосія, громадянина України, засудженого вироком Центрального районного суду м.Сімферополя від 27.11. 2009 року народження за ч.3 ст.185, ч.2 ст.187, ч.3 ст.187, ч.4 ст.187, ч.1 ст.70 до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, ухвалою Менського районного суду від 01.03.2016 року зараховано в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з 28.01.2009 року по 22.02.2010 року,

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

адвоката - ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Адмiнiстрацiя Менської виправної колонії № 91 та спостережна комісія Менської райдержадміністрації звернулися до суду із спільним поданням про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме на обмеження волі, засудженому ОСОБА_6 , посилаючись на те, що засуджений за час перебування в місцях позбавлення волі має шість стягнень та вісім заохочень і останній став на шлях виправлення.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 06 липня 2016 року у застосуванні до засудженого ОСОБА_6 ст.82 КК України відмовлено.

В основу свого рішення суд поклав те, що враховуючи особу засудженого, його поведінку, наявність у нього вісім заохочень та сім стягнень одне з яких є діючим, суд дійшов до висновку, що поведінка засудженого не свідчить про те що засуджений став на шлях виправлення.

Також, 6 травня 2016 року на засудженого ОСОБА_6 було накладене адміністративне стягнення у вигляді суворої догани за порушення розпорядку дня, яке на даний час є діючим.

Не погоджуючись з рішенням суду, засуджений ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу місцевого суду скасувати та постановити нову, якою застосувати до нього ст.82 КК України і замінити невідбуту частину покарання більш м`яким.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд необґрунтовано відмовив у задоволенні його клопотання, оскільки він протягом всього часу перебування в колонії працює на меблевому участку, за цей час неодноразово купував за власні кошти інструменти та обладнання, самостійно приймав замовлення на виробництво меблів,чим покращував благоустрій колонії. За власні кошти виробляв меблі для потреб адміністрації. Має 8 заохочень і стягнення отримав за знаходження на роботі в неробочий час. Зазначає, що відбуваючи покарання створив сім`ю. Також наголошує, що сама адміністрація надала щодо нього позитивні характеристики.

Заслухавши доповідача, засудженого та його адвоката, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, дослідивши матеріали особової справи, судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Як вбачається з матеріалів справи та з характеристики засуджений ОСОБА_6 фактично відбув 2/3 призначеного покарання.

В Сімферопольському СІЗО допускав порушення вимог режиму утримання, за що отримав два стягнення, які на даний час погашені. До праці не залучався, розпорядок дня виконував.

В Менській виправній колонії № 91 міру покарання відбуває з 26.05.2010 року.

Однак, при цьому за час відбування покарання допускав порушення режиму утримання, розпорядку дня, зберігання заборонених предметів, за що отримав чотири дисциплінарні стягнення, які на даний час зняті та погашені в установленому законом порядку. Також, ОСОБА_6 працевлаштований на виробництві установи робітником дільниці по виготовленню корпусних меблів, де до роботи ставиться сумлінно, має вісім заохочень, порушень трудової дисципліни та техніки безпеки не допускає, до робіт із благоустрою установи відноситься позитивно, відвідує виховно-профілактичні та культурно-масові заходи, які проводяться в установі та відділенні, реагує на них посередньо.

Тобто, недотримання правил внутрішнього розпорядку протягом всього строку відбування покарання, невиконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи свідчить про несумлінну поведінку засудженого, що перешкоджає застосуванню відносно нього ст.82 КК України.

Таким чином, суд першої інстанції, розглядаючи клопотання засудженого ОСОБА_6 прийшов до обґрунтованого висновку про неможливість застосування до нього заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, тому що засуджений своєю поведінкою не довів своє виправлення.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується та не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 06 липня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні спільного подання Менської ВК №91 та спостережної комісії Менської РДА про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4