Справа № 692/823/16-к
Провадження № 1-кп/692/75/16
10.11.2016
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2016 року Драбівський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Драбів кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, освіта базова загальна середня, не працюючої, розлученої, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -
ОСОБА_5 22.08.2016 року близько 06 год. 20 хв. в с. Павлівщина Драбівського району Черкаської області, знаходячись навпроти домоволодіння АДРЕСА_2 , діючи умисно, під час сварки, яка виникла на ґрунті неприязних відносин, з метою нанесення тілесних ушкоджень, здійснила поштовх руками в груди ОСОБА_6 , від якого вона впала на трав`яне покриття та нанесла численні удари обома руками в область її обличчя, внаслідок чого спричинила їй тілесні ушкодження у вигляді: саден м`яких тканин обличчя, шиї, поперекової ділянки, крововиливу правого колінного суглобу, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 02-01/1694 від 23.08.2016 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому їй обвинуваченні та цивільний позов не визнала, вказавши, що її дії були спровоковані поведінкою потерпілої. Суду пояснила, що точний день не пам`ятає, між її сином та ОСОБА_6 виник конфлікт в магазині де працює потерпіла, остання пригрозила, що її чоловік його наб`є завтра. На другий день потерпіла з чоловіком перестріли її сина і чоловік побив його. В день, коли виник між нею та потерпілою конфлікт, вона попросила свого колишнього чоловіка ОСОБА_8 звозити автомобілем її до батьків в с. В.Хутір Драбівського району Черкаської області, коли вони їхали, то вона побачила, як потерпіла б`є її сина, який стояв на автомобілі та приймав молоко у жінки. Оскільки власник «молоковоза» попередив її сина, про те, щоб біля машини не було ніяких конфліктів, її син не реагував на дії ОСОБА_6 . Вийшовши з машини вона нанесла потерпілій близько 7 ударів руками в обличчя та по руках, потерпіла впала потім піднялася і пішла, а вона сіла у машину та поїхала.
Аналізуючи здобуті докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, суд приходить до переконливого висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, її вина підтверджується достатньою сукупністю належних доказів по справі, а саме :
-показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка показала, що раніше з обвинуваченою вона працювала в магазині, остання до роботи ставилася невідповідально, як її звільнили, на її адресу від неї пішли погрози, перед бійкою між нею та сином обвинуваченої ОСОБА_9 в магазині виник конфлікт через гроші, потім ОСОБА_9 побив її сина, про даний випадок 20 серпня її чоловік заявив у поліцію, попередивши перед цим батьків ОСОБА_9 . 22 серпня 2016 року її попросила забрати гроші з машини де працює ОСОБА_9 , про що останній можливо чув. Близько 6-10 год. цього дня вона вийшла до «молоковоза», ОСОБА_9 словесно почав її зачіпати, між ними виникла словесна сварка. Потім вона почула як під`їхала машина, побачила обвинувачену та її колишнього чоловіка, обвинувачена підбігла до неї з нецензурними словами та словами «заріжу», які промовляла пошепки. Як підбігала до неї вчепилася за неї і вони разом впали на землю в обрив, вона піднялася і хотіла тікати, проте поряд стояв колишній чоловік обвинуваченої ОСОБА_10 , який казав їй «не тікай», вона хотіла втекти бо побачила перед цим ножа у обвинуваченої. Потім ОСОБА_5 знову звалила її на землю у кущі та почала бити руками по її обличчю, як люди стали кричати вона її відпустила. Під час бійки ніж випав у обвинуваченої, вона бачила як ОСОБА_9 стояв з ножем. Потім обвинувачена та ОСОБА_9 поїхали на машинах. Як її заспокоювали люди вона помітила відсутність однієї золотої сережки, проте на місці де відбулася бійка сережку ні вона, ні люди не знайшли;
-показаннями свідка ОСОБА_11 , який показав, що ОСОБА_5 є його матір`ю, він проходив стажування на «молоковозі». В дань коли сталася бійка їхав в «молоковозі» з заготовлювачем ОСОБА_12 . На в`їзді в с. Павлівщина близько пів сьомого ранку вони зупинилися щоб забрати молоко, прийшла ОСОБА_6 і стала його обзивати, бити руками, позаду в машині їхала мати, побачила це, зупинилася, вийшла з машини, підійшла до ОСОБА_6 та кілька раз її вдарила в область грудей, куди точно попала він не бачив, потерпіла також наносила удари його матері. Потім мати сіла в машину та поїхала, він також поїхав. ОСОБА_8 виходив з машини був біля матері рядом під час бійки. Ніж лежав на траві між дворами де була бійка, чий ніж і де він взявся він не знає, ніж він забрав і поклав на поріг «молоковозу» і потім забрав додому;
-показаннями свідка ОСОБА_12 , яка показала, що в кінці серпня 2016 року, точно день не пам`ятає близько пів сьомого ранку вона їхала машиною та збирала молоко, її кума ОСОБА_6 забрала в неї гроші, коли сиділа в машині і розмовляла з людиною почула сварку між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 . Потім побачила, як ОСОБА_6 та обвинувачена падали в обрив в бур`яни, штовхали один одного, бачила як ОСОБА_13 піднімав ножа. Після того як ОСОБА_6 і обвинувачена піднялися, вони розійшлися, вона та ОСОБА_13 поїхали. Батько ОСОБА_9 і ОСОБА_9 стояли поряд де була бійка, але ні до кого не торкалися. В той же день хвилин за 5- 10 до бійки вона бачила машину батька ОСОБА_9 на межі сел Михайлівка та Павлівщина Драбівського району, яка стояла на дорозі. ОСОБА_9 підняв ніж поряд з місцем де була бійка і поклав у машину;
-показаннями свідка ОСОБА_14 , який показав, що 22 серпня 2016 року він з «тіткою» здавав молоко, близько в 6 год. 10 хв. ранку, бачив спір між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , потім під`їхала обвинувачена налетіла на ОСОБА_6 та почала її бити, вони попадали, в рука обвинуваченої бачив ніж з червоною ручкою, який потім випав і ОСОБА_9 його забрав та поклав в «молоковоз». Перед жінками, що билися, стояв чоловік на відстані близько метра і не пускав щоб потерпіла тікала. Після того як він та «тітка» ОСОБА_15 почали кричати вони розійшлися. Після бійки помітили що у потерпілої не стало однієї сережки, майка була у неї порвана, обличчя побите, пошкоджень у обвинуваченої не бачив;
-даними протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22.08.2016 року, згідно якого від ОСОБА_6 прийнято заяву про те, що 22.08.2016 року близько 06-20 год. в АДРЕСА_2 ОСОБА_5 нанесла їй тілесні ушкодження;
-даними висновку судово-медичного експерта ОСОБА_16 № 02-01/1694 від 23.08.2016 року, згідно яких у гр. ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження: садна м`яких тканин обличчя, шиї, поперекової ділянки, крововилив правового колінного суглобу, ушкодження виникли від дії тупих предметів, по давності виникнення можуть відповідати часу, вказаному в постанові про призначення експертизи та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, не виключається можливість їх виникнення внаслідок декількох ударів руками;
-даними протоколу огляду місця події від 02.09.2016 року, де зафіксована обстановка місця де потерпілій ОСОБА_6 були нанесені ОСОБА_5 удари.
Суд дійшов до висновку про те, що дії обвинуваченої ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.
Клопотання потерпілої та її представника про перекваліфікацію дій обвинуваченої на більш тяжке кримінальне правопорушення не може бути задоволено, оскільки нормами КПК України передбачено зміну судом правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження (ст.337 КПК України). Ч.1 ст.337 КПК України визначено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч.1 ст.125 КК України, ступінь тяжкості скоєного злочину, який, згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, особу обвинуваченої, яка по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судима.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання суд не вбачає.
У відповідності до вимог ст. 50 КК України, при призначенні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженої та запобігав вчиненню інших злочинів. Враховуючи, вищевикладені обставини, суд вважає необхідним призначити покарання у виді громадських робіт.
Цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.22, ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода завдана майну фізичної особи (в тому числі витрати які особа зробила для відновлення свого порушеного права) відшкодовується особою, яка її завдала в повному обсязі. На підтвердження витрат, які потерпіла з її пояснень вимушена була зробити для проведення експертизи після отриманих тілесних ушкоджень суду надано розписку ФОП ОСОБА_17 , з якої вбачається що він надав потерпілій послуги таксі на суму 500 грн. 23.08.2016 року. Саме в цей день була проведена судово-медична експертиза потерпілої. Право надання ним послуг таксі підтверджено витягом з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. Оскільки останній є платником єдиного податку видавати розрахунковий документ він не зобов`язаний. Щодо стягнення інших сум матеріальної шкоди, то суд вважає, що цивільний позивач не довів їх розмір належними доказами. Так, надані суду фіскальні чеки на купівлю ліків суд не приймає як належний доказ, оскільки відсутні дані про призначення лікарем лікування саме придбаними ліками. Довідка про вартість футболки жіночої жодним чином не відноситься до конкретної футболки, яка була пошкоджена під час бійки. В даному випадку пошкоджена футболка не була оцінена експертом, який має право давати висновок про вартість пошкодженого майна. Фіскальні чеки на придбання палива для поїздок для купівлі ліків, відвідування лікаря та судове засідання, без підтвердження відстані, реальних витрат пального автомобілем, а також використання пального на вказані цілі, не можуть бути належними доказами завданої майнової шкоди. Заволодіння обвинуваченою золотою сережкою потерпіла ґрунтує лише на припущеннях та самому факту її відсутності, проте доказів, які б підтверджували що саме обвинувачена заволоділа цим майном суду не надано, тому докази вартості сережок суд відхиляє.
Запобіжний захід обвинуваченій не обирався, процесуальні витрати та речові докази відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді громадських робіт на строк сто п`ятдесят годин.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
Строк відбування покарання рахувати після набрання вироком законної сили з дня звернення його до виконання.
Цивільний позов ОСОБА_6 задоволити частково.
В решті позовних вимог відмовити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Драбівський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: