12.03.2016 Єдиний унікальний номер 205/1653/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 березня 2016 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську кримінальне провадження за обвинуваченням:

- ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Нязепетровську Челябінської області Російської Федерації, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого в АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2000 року зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно до його повноліття, починаючи з 015 грудня 2000 року, на користь матері дитини ОСОБА_4 .

Будучи обізнаним про рішення суду, ОСОБА_5 злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання дитини, починаючи з 04 листопада 2010 року, виплат аліментів не здійснював, тривалий час ніде не працював та заходів до працевлаштування не приймав, на попередження державного виконавця не реагував, іншої матеріальної допомоги на утримання дитини на надавав, внаслідок чого у нього станом на 05 лютого 2016 року утворилась заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 63 місяців 1 дня, що у грошовому вираженні склало 44 878, 45 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винність свою визнав повністю та підтвердив, що ухилявся від сплати аліментів на утримання дитини.

Винність ОСОБА_5 у вчиненому злочині, поряд з його показаннями підтверджується наступними доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка пояснила, що ОСОБА_5 тривалий час не сплачував аліменти та не надавав матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дочки, -

- копією виконавчого листа № 12-264/2000р. від 25 грудня 2000 року, з якого вбачається, що ОСОБА_5 зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно до його повноліття, починаючи з 015 грудня 2000 року, на користь матері дитини ОСОБА_4 (Т.1, а.с. 15), -

- копією свідоцтва про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Т.1, а.с. 13), -

- копіями викликів до державної виконавчої служби та попереджень державного виконавця на адресу ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів (Т.1, а.с. 17-21), -

- довідкою Ленінського районного центру зайнятості м. Дніпропетровська про відсутність ОСОБА_5 на обліку з безробіття (Т.1, а.с. 30), -

- довідкою Ленінського відділу державної виконавчої службі Дніпропетровського міського управління юстиції про наявність у ОСОБА_5 станом на 05 лютого 2016, починаючи з 04 листопада 2010 року, року заборгованості зі сплати аліментів у сумі 44 878, 45 грн. (Т.1, а.с. 35).

Аналізуючи докази, які зібрано у справі, в їх сукупності, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_5 у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини; а його умисні дії правильно кваліфіковано за ст. 164 ч. 1 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступень суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який не є тяжким; його каяття, що є обставиною, яка пом`якшує покарання; а також дані, що характеризують його особу, а саме, що ОСОБА_5 задовільно характеризується, раніше не судимий.

З огляду на це, поряд з тим, що покарання ОСОБА_5 , яке відповідає характеру вчиненого діяння, доцільно призначити у вигляді обмеження волі, суд вважає за можливе його виправлення без відбування покарання, в умовах здійснення контролю за його поведінкою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

П Р И С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді двох років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку в два роки не вчинить нового злочину, своєю поведінкою виправдає надану йому довіру та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 ч. 1 п.п. 3-4 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 протягом іспитового строку періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції за місцем проживання, повідомляти цей орган про зміну місця проживання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти діб після проголошення.

Суддя: ОСОБА_1