справа № 482/543/16-к В И Р О К
Іменем України
15 червня 2016 року
Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
У судовому засіданні при розгляді справи приймали участь сторони кримінального провадження: процесуальний прокурор Новоодеського відділу Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 .
Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, хоча належно повідомлялися судом про дату, час і місце судового розгляду даної справи і надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність.
СУД, ВСТАНОВИВ і ВИЗНАЄ ДОВЕДЕННИМ, ЩО :
Наприкінці серпня 2015 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, раніше судимий ОСОБА_3 , перебував на АДРЕСА_2 , побачив дитячі трьохколісні велосипеди, що належали потерпілим ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , внаслідок чого, у нього раптово виник корисливий умисел, направлений на таємне викрадення цього чужого майна.
Реалізуючи цей злочинний умисел, ОСОБА_3 , впевнившись в тому, що його дії будуть таємними та діючи таємно, умисно і протиправно, з корисливою метою, викрав триколісний дитячий велосипед «Тотоша», вартістю 1350 гривень, що належав ОСОБА_6 та триколісний дитячий велосипед належний ОСОБА_7 , вартістю 1350 гривень, що перебували біля цього будинку.
Заволодівши викраденим майном та утримуючи його при собі, ОСОБА_3 , після цього, з місця скоєння злочину зник та згодом розпорядився викраденим майном на власний розсуд, внаслідок чого спричинив потерпілим ОСОБА_6 і ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 1350 гривень, кожному.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, що передбачений ст.185ч.1 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Крім того, 25 грудня 2015 року, у вечірній час, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи біля гаражів, що розташовані по вул. Іпатенка в м. Нова Одеса Новоодеського району Миколаївської області та реалізуючи раптово виниклий у нього корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись в тому, що його дії будуть таємними, діючи таємно, умисно та протиправно, за допомогою металевої арматури зламав замок на дверях одного з гаражів, що розташований поблизу дитячого садка «Колосок» по АДРЕСА_1 і, що належить ОСОБА_8 та відкривши двері, проник в середину гаражу, де діючи протиправно, умисно, повторно, з корисливою метою, викрав з цього гаражу велосипед «Десна», вартістю 1320 гривень, що належав потерпілому ОСОБА_8 .
Заволодівши викраденим майном та утримуючи його при собі, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник та згодом розпорядився цим викраденим велосипедом на власний розсуд, внаслідок чого спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 1320 гривень.
Також, 26 грудня 2015 року, у вечірній час, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , перебував біля гаражів, що розташовані по АДРЕСА_1 , де побачив, що замок на дверях гаражу, з якого він напередодні вчинив викрадення майна, залишився не тронутим.
Реалізуючи раптово виниклий у нього корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись в тому, що його дії будуть таємними, діючи таємно, умисно та протиправно, ОСОБА_3 відчинивши незаперті двері до цього гаражу, що розташований поблизу дитячого садка «Колосок» по вул. Іпатенка в м. Нова Одеса Миколаївської області і, що належить ОСОБА_8 , проник в середину цього гаражу, де діючи протиправно, умисно, повторно, з корисливою метою, викрав звідти велосипед «Мустанг», вартістю 1320 гривень, що належить ОСОБА_8 .
Заволодівши викраденим майном та утримуючи його при собі, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник та згодом розпорядився цим викраденим велосипедом на власний розсуд, внаслідок чого спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 1320 гривень.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, що передбачений ст.185ч.3 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у приміщення.
Завдана злочином матеріальна шкода в ході досудового розслідування була відшкодована потерпілим, шляхом повернення їм викрадених велосипедів у власність, після їх розшуку поліцією.
Цивільні позови по даній справі не заявлялися.
Процесуальні витрати по справі - відсутні.
Доказами на підтвердження встановлених в суді вищезазначених обставин, являються покази допитаного в суді обвинуваченого, який повністю визнав свою провину в інкримінованих йому злочинах, а також його вина доводиться й іншими доказами по справі, якими є - досліджені в суді документи кримінального провадження.
Так, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у скоєні інкримінованих йому в провину злочинах, що передбачені ч.1 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України.
По суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_3 розповів про обставини вчинення ним цих викрадань велосипедів у потерпілих, визнавши всі обставини цього пред`явленого йому обвинувачення, в тому числі, і вказаний розмір заподіяної ним матеріальної шкоди потерпілим, пояснивши, що він дійсно викрав у потерпілих ці велосипеди, один з яких встиг продати, але коли про крадіжку стало відомо, він викупив назад один з проданих ним велосипедів, який, як і всі інші, видав працівникам поліції, які повернули їх потерпілим. Причину свого вчинку пояснив перебуванням у стані алкогольного сп`яніння та своєю дурістю та необдуманістю вчинку. Заявив, що у скоєних крадіжках кається і, що більше красти не буде, а тому просить суд не карати його суворо.
Вислухавши признательні покази обвинуваченого, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що крім визнання обвинуваченим своєї провини у скоєні цих злочинів, що передбачені ч.1 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України, його вина повністю доведена в судовому засіданні дослідженими фактичними даними.
Так, з досліджених в судовому засіданні письмових доказів - документів, а саме: з протоколу прийняття заяв потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про вчинені злочини, з витягів з ЄРДР, з рапортів чергового Новоодеського ВП ГУНП України в Миколаївській області, з протоколів огляду місць пригоди від 30.12.2015 року, від 08.02.2016 року, з письмових заяв потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , із їх збережних розписок, з письмових заяв обвинуваченого та його батька про добровільну видачу працівникам поліції викрадених велосипедів, з довідок про вартість викраденого майна - велосипедів, з протоколу проведеного слідчого експерименту з участю обвинуваченого та його захисника, дійсно вбачається, що ОСОБА_3 викрав два дитячі трьохколісні велосипеди у потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від житлового будинку місця їх проживання по АДРЕСА_2 , а з гаражу потерпілого ОСОБА_8 , що розташований по вул. Іпатенка в м. Нова Одеса, біля дитячого садка «Колосок», він, шляхом проникнення в гараж, двічі викрадав звідти велосипеди марки «Десна» та «Мустанг», які, після виявлення всіх цих викрадень майна, були розшукані працівниками поліції. Ці викрадені велосипеди були добровільно видані обвинуваченим працівникам поліції і повернуті у власність потерпілих під збережні розписки. Всі потерпілі по справі написали заяви працівникам поліції про відшкодування їм шкоди та про відсутність матеріальних претензій до обвинуваченого. Вартість викрадених велосипедів підтверджена документально, а завдана потерпілим шкода, внаслідок скоєння цих злочинів, була повністю визнана обвинуваченим.
Всі ці дослідженні в судовому засіданні докази, а саме: покази обвинуваченого, досліджені в суді документи, узгоджуються, як між собою, щодо встановлених фактичних обставин цієї справи, так і узгоджуються з показами допитаного в суді обвинуваченого ОСОБА_3 і, повністю підтверджують його признательні покази та його умисел на вчинення інкримінованих йому в провину злочинів, а також, підтверджують фактичне вчинення ним цих протиправних діянь.
Аналіз досліджених в судовому засіданні доказів свідчить про те, що обвинувачений діяв з прямим, корисливим умислом, тобто усвідомлюючи як суспільно-небезпечний характер своїх дій, так і характер суспільно-небезпечних наслідків цих своїх дій та бажав їх настання.
Докази, що були досліджені в суді, повністю підтверджують факт скоєння обвинуваченим злочинів при обставинах, що викладені йому в обвинуваченні, і доводять, що він дійсно вчинив ці злочини і, що його признательні свідчення у скоєному, які він давав на досудовому розслідуванні і в суду в присутності свого захисника, відповідають всім встановленим в суді фактичним обставинам цієї справи і, які суд кладе в основу обвинувального вироку суду.
За таких вищевикладених обставин, дослідивши в судовому засіданні покази обвинуваченого і документи кримінального провадження, в тому числі документи, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 в інкримінованих йому в провину злочинах, повністю доведена дослідженими доказами, в тому числі його признательними показами, які відповідно до ст.ст.84-86 КПК України, являються належними і допустимими доказами, які суд кладе в основу обвинувального вироку.
Органом досудового розслідування дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.1 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України.
Відповідно до ст.ст.94, 337 КПК України, аналізуючи та оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази, як кожного окремо, так і всіх їх у сукупності, в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, суд, не виходячи за межі обвинувачення, приходить до висновку, що така кваліфікація дій обвинуваченого являється правильною, а тому дії обвинуваченого, суд кваліфікує за ч.1 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України.
Так, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна(крадіжку),що передбачена ч.1 ст.185 КК України, а також, він вчинив злочин, що передбачений ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна(крадіжку), повторно, поєднану з проникненням у приміщення.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він являється військовозобов`язаним громадянином України, не має постійної роботи, офіційно ніде не працює, займається тимчасовими заробітками, проживає в сім`ї в склад якої входять бабуся, батько і старший брат, має задовільний стан здоров`я, за місцем проживання характеризується посередньо, як особа, яка стоїть на обліку в опорному пункті охорони громадського порядку, в зв`язку із умовним засудженням, раніше судимий вироком Новоодеського райсуду Миколаївської області від 24.07.2015 року за ст.335 ч.1 КК України до обмеження волі на строк 2 роки з випробуванням, на підставі ст.75 КК України, з іспитовим строком на 1 рік і, в період відбування покарання з іспитовим строком, вчинив декілька нових, повторних корисливих злочинів середньої тяжкості і тяжкого. На обліку у лікаря нарколога ОСОБА_3 не перебуває, але, після засудження вищевказаним вироком Новоодеського райсуду від 24.07.2015 року, 24.11.2015 року, був поставлений на облік до лікаря психіатра Новоодеської ЦРЛ до консультативної групи осіб схильних до суїциду. На обліку в обласного лікаря нарколога і психіатра ОСОБА_3 не перебуває.
Завдана злочинами шкода потерпілим була відшкодована повністю під час досудового розслідування даної справи.
Цивільні позови по даній справі не заявлялися.
Тому, враховуючи викладене і, призначаючи покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги, як ступінь тяжкості та характер і обставини скоєних ним злочинів, так і враховує його особу, в тому числі всі фактичні обставини цієї справи, його матеріальний та сімейний стан, умови його життя, а також всі інші обставини, що, як обтяжують, так і пом`якшують йому покарання.
Так, суд враховує, що скоєні обвинуваченим злочини відносяться до категорії середньої тяжкості і тяжкого та вчинені ним без зазначення обставин, що обтяжують йому покарання.
Серед обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує повне визнання ним своєї провини, його каяття, сприяння слідству у розкритті злочину, повне усунення негативних наслідків вчинених злочинів, шляхом повернення викраденого майна у власність потерпілих з метою відшкодування завданої їм шкоди.
Разом з тим, наявність цих декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, з урахуванням характеру та ступеня суспільної небезпечності і тяжкості скоєних ним діянь, та з урахуванням його особи, не дають суду підстав, при призначені йому покарання, застосувати ст.69 КК України та призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статей обвинувачення, так як наявність сукупності кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, не знижують істотно ступінь тяжкості вчинених ним злочинів.
Суд зазначає, що повинна бути не лише сукупність декількох обставин, що пом`якшують покарання, а й щоб ці обставини ще й істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, чого суд не вбачає в діянні обвинуваченого.
Так, суд зазначає, що обвинувачений, будучи раніше судимим та відбуваючи покарання з випробуванням з іспитовим строком, вчинив в цей період декілька корисливих злочинів, в тому числі шляхом здійснення взлому з проникненням в приміщення, де зберігалося це майно, що свідчить як про підвищену суспільну небезпечність вчиненого діяння, так і особи, яка його вчинила.
Крім того, суд зазначає, що обвинувачений добровільно видав викрадене ним майно працівникам поліції, а не потерпілим і тільки після того, як злочин був виявлений цими працівниками поліції, які з`явились до нього для вилучення викраденого майна. Ці вказані вище обставини, не дають суду підстав при призначені йому покарання, застосувати до обвинуваченого вимоги ст.69 КК України.
Разом з тим, ці вищевказані обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, судом приймаються до уваги і враховуються при визначені як виду, так і міри остаточного покарання, що призначається ОСОБА_3 .
Також при призначені виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги чинного законодавства, що передбачені ст.ст.65-68 КК України.
За такого, із врахуванням характеру, обставин та ступеню тяжкості скоєних злочинів, з урахуванням особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують йому покарання, суд приходить до висновку, що відповідно до вимог ст.ст.65-68 КК України, ОСОБА_3 слід призначити для відбування покарання, як на підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, так і за ст.ст.71 ч.1, 72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначених покарань по цьому вироку і по вироку Новоодеського районного суду від 24.07.2015 року, а саме: у виді позбавлення волі, яке передбачено санкціями цих статей обвинувачення, перевівши менш суровий вид покарання - обмеження волі, що призначений попереднім вироком, у більш суровий вид позбавлення волі із розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.
На думку суду, таке остаточно призначене покарання буде тим необхідним і достатнім заходом, як для його виправлення, так і для попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів.
Цивільні позови не заявлялися, процесуальні витрати по справі відсутні, речові докази по справі в суді не досліджувались.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого на досудовому розслідуванні і під час судового розгляду справи не застосовувався, в зв`язку з чим, у суду відсутні правові підстави для обрання обвинуваченому такого запобіжного заходу при ухвалені вироку на час до набрання ним законної сили.
Керуючись ст. ст.368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим, у пред`явленому обвинуваченні, у скоєні злочинів, що передбачені ч.1 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1(один) рік;
- за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання біль суворим, призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю цих злочинів у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Згідно з вимогами ст.ст.71 ч.1, 72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 24.07.2015 року, де йому було призначено покарання у виді обмеження волі на строк два роки, перевівши це покарання у виді обмеження волі у позбавлення волі із розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі і, остаточно до відбування, призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 3(три) роки 1(один) місяць, з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Цивільний позов по справі не заявлявся, судові витрати по справі відсутні, речові докази не досліджувались.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого на досудовому розслідуванні і під час судового розгляду справи не застосовувався, в зв`язку з чим, у суду відсутні правові підстави для обрання обвинуваченому такого запобіжного заходу при ухвалені вироку на час до набрання ним законної сили.
Вирок суду може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його оголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги, а обвинуваченим в той же строк з моменту одержання копії вироку.

Копія вироку після його проголошення негайно вручається обвинуваченому і прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні копія вироку направляється поштовим відправленням.

Головуючий суддя: