В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному кримінальне провадження № 0005419 за підозрою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, гр.. України з середньою освітою, раніше судимого 25.06.2012 року Рівненським міським судом за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 5 років і 1 місяця позбавлення волі,

у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України , -

ВСТАНОВИВ :
06.09.2015 року, близько 04.00 год. ночі, ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні кафе « Метелик», що по вул.. Київській, 36 в м. Рівне, керуючись корисливим мотивом, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав жіночу сумку, вартістю 119,84 грн., яка належить ОСОБА_6 , в якій знаходився мобільний телефон марки « Алкател 2005 Д», вартістю 557,25 грн., споряджений картою пам`яті « Мікро Сд», ємкістю 1 Гб., вартістю 130 грн., двома картками операторів мобільного зв`язку « Київстар» та « Лайф» вартістю 20 грн., на рахунку яких були грошові кошти в сумі 100 грн. та грошові кошти в сумі 1000 грн., чим завдав ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 1927,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна ( крадіжка), вчинена повторно, вчинив кримінальний злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у скоєнні інкримінованого злочину визнав повністю, щиро розкаявся та дійсно підтвердив , що 06.09. 2015 року, близько 04.00 год. ночі, він, перебуваючи в приміщенні кафе « Метелик», що по вул.. Київській, 36 в м. Рівне, керуючись корисливим мотивом, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, викрав жіночу сумку з телефоном, що належали ОСОБА_6 та грошові кошти в сумі 1000 грн.. Після цього, він вийшов із вказаною сумкою на вулицю, де неподалік вказаного кафе був затриманий працівниками поліції. При цьому він добровільно видав працівникам поліції викрадені речі та грошові кошти. Просить суд суворо його не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за клопотанням учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої та свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та дослідженням характеризуючих даних на обвинуваченого.
Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та наслідки їх не оспорювання. Сумнівів у добровільності та істинності їх позиції у суду немає. Крім того суд роз`яснив, що учасники судового розгляду будуть позбавлені права оспорювати у апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, які в судовому засіданні не досліджувались, і які ніким не оспорюються.
Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердила факт викрадення ОСОБА_5 у неї 06.09.2015 року біля 04.00 год. ночі в кафе « Метелик», що по вул.. Київській, 36 в м. Рівне жіночої сумки з телефоном та грошовими коштами у сумі 1000 грн. Всі речі та кошти їй повернуті, матеріальних та моральних претензій до останнього немає. Просить суд суворо його не карати.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що у вересні 2015 року він був в складі постово-патрульної служби , і знаходились на чергуванні неподалік кафе « Метелик», що по вул.. Київській, 36 в м. Рівне. Біля 04.00 год. ночі, він побачив, що з вказаного кафе вибіг ОСОБА_5 із жіночою сумкою. Вони наказали йому зупинитись, і видати вказану сумочку. Останній добровільно віддав їм сумочку, а в цей час з кафе вийшла потерпіла, яка впізнала сумочку. Після цього вони викликали слідчо-оперативну групу для складання процесуальних документів.

Аналогічні покази дав в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 .

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 як і орган досудового слідства за ч. 2 ст. 185КК України, як своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна ( крадіжка), вчинена повторно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриття злочину та відшкодування завданої шкоди.
Обтяжуючих обставин суд не встановив.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Судові витрати по справі становлять у сумі 306,90 грн. та 245,52 грн. за проведення НДЕКЦ при УМВСУ в Рівненській області судово-товарознавчої експертизи.
Що стосується особи обвинуваченого то суд враховує, що він має постійне місце проживання, де характеризуються позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий за корисливі злочини.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, а обтяжуючих обставин суд не встановив, то ОСОБА_5 має бути призначене покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, з ізоляцією від суспільства в межах санкції інкримінуємої статті Кримінального Кодексу України.
Також вироком Рівненського міського суду від 25 червня 2012 року ОСОБА_5 був визнаний винним за ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді п`яти ( 5 ) років і одного ( 1) місяця позбавлення волі, а 14.07.2015 року був умовно-достроково звільнений у відповідності до ст.. 107 КК України на один ( 1 ) рік, сім ( 7 ) місяців та двадцять шість ( 26 ) днів.
Крім того, суд вважає застосувати до ОСОБА_5 вимоги ст.. 72 КК України, відповідно до якої зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, особам, що відбувають покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 ухвалою Рівненського міського суду від 20 січня 2016 року обрано міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою, і з того часу він перебуває у Рівненському слідчому ізоляторі, а тому останньому необхідно зарахувати один день за два , що становить сім ( 7 ) місяців і дванадцять ( 12 ) днів.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 370,374 КПК України , ст.. 72 КК України , суд, -
ЗАСУДИВ :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на один ( 1 ) рік і вісім ( 8 ) місяців.
На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Рівненського міського суду від 25 червня 2012 року і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк один ( 1 ) рік і дев`ять ( 9) місяців.
Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 залишити попередню у виді тримання під вартою.
Зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання, починаючи з 20 січня 2016 року з розрахунку один день за два дня попереднього ув`язнення , що становить сім ( 7 ) місяців і дванадцять ( 12 ) днів.
Речові докази, а саме, жіноча сумочка, телефон та грошові кошти вважати повернутими потерпілій ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_5 в дохід Державного бюджету України судові витрати в сумі 552,42 грн.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
ОСОБА_5 та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя : ОСОБА_1