Справа №621/2897/15-к
Провадження №1-кп/621/49/16
УХВАЛА

Іменем України
06 жовтня 2016 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві кримінальне провадження № 0000434 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України,

в с т а н о в и в:
В провадженні Зміївського районного суду Харківської області знаходиться вказане вище кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України.

Відносно ОСОБА_5 29.10.2015 року було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому було продовжено строком до 10.10.2016 року.

Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою строком на 60 днів, посилаючись на те, що строк запобіжного заходу закінчується, підстав для його скасування або зміни не вбачається, а також прокурор вказував на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_4 підтримала думку прокурора, зазначала, що ОСОБА_5 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечували та просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора, посилаючись на відсутність ризиків, передбачених нормами КПК України.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов наступного висновку:
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання слідчого відділу розслідувань ДТП СУ ГУМВС України в Харківській області про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею було встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Водночас, прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, а також те, що заявлені ризики, під час застосування запобіжного заходу, залишилися без змін.

Крім того, письмовими доказами підтверджується, що ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується, як особа відносно якої компрометуючих матеріалів не надходило, офіційно працює, за період роботи проявив себе кваліфікованим працівником, вчасно та якісно виконував свої обов`язки, успішно працював в команді, обвинувачений має стійкі соціальні зв`язки, проживає за зареєстрованим місцем проживання.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що є співрозмірним з наявними ризиками та забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Приймаючи вказане рішення суд виходить з того, що прокурором не доведено існування на даний час ризику, визначеного п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, інших ризиків, визначених КПК України, сам по собі факт можливості переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для ув`язнення.

Таке рішення, на розсуд суду, відповідає засадам законності, розумності та справедливості, положенням Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 6 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід домашній арешт.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_5 залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 20 години до 7 години наступного дня.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язок прибувати до Зміївського районного суду Харківської області за першою вимогою.

Строк дії ухвали до 05 грудня 2016 року.

Ухвалу для контролю за дотриманням виконання обвинуваченим встановлених обмежень передати Зміївському ВП Чугуївського ВП ГУНП України в Харківській області.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий: