Справа №: 398/2183/16-к
Іменем України
"06" жовтня 2016 р. Олександрійський міськрайонний суд
Кіровоградської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 , потерпілого, підсудного,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Олександрії Кіровоградської області, громадянина України, з професійно технічною освітою, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України;
в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням в інше приміщення, за наступних обставин.
Так, 11 травня 2016 року близько 05.00 год. ОСОБА_5 маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, прибув до будинку АДРЕСА_1 , де шляхом пошкодження замка вхідних дверей проник до приміщення літньої кухні, звідки викрав чуже майно, а саме: металеву наковальню, вартістю 600,00 грн.; пластиковий бачок, об`ємом 10 літрів, вартістю 187,50 грн.; настінний годинник, вартістю 103,33 грн.; металеву косу, вартістю 125,00 грн.; сапу, вартістю 100,00 грн.; цинкове відро, об`ємом 10 літрів, вартістю 37,50 грн., та набір чавунних кілець від пічного опалення, вартістю 55,00 грн., а всього майном на загальну суму 1208,33 грн.
Після цього з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядились на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням в інше приміщення.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав, пояснивши, що дійсно він вчинив дану крадіжку з будинку, який розташований по сусідству, так як вважав, що там ніхто не проживає. Йшов до цього будинку, щоб викрасти звідти залізо, взявши з собою два мішки. Коли підійшов до дверей, то штовхнув їх ногою, вони відчинились. Зайшовши всередину намагався включити світло, але його там не було. Тому в подальшому, що намацав рукою, то це і викрав. Коли вийшов звідти з викраденим, то по дорозі зустрів ОСОБА_6 , який допоміг йому перенести ці речі. Визнає те, що викрав те майно, що вказано в обвинувальному акті, крім сапи. З вартістю викраденого він погоджується. В судовому засіданні 05.10.2016 року обвинувачений пояснив, що шкоду потерпілому відшкодував, а також повернув сапку. Було темно, тому він не пам`ятає все, що під руки йому попадалося, то це він і викрав.
Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд вважає, що вина обвинуваченого в інкримінованому йому злочині, підтверджується належними, достовірними, допустимими та достатніми доказами:
- Показаннями потерпілого, який пояснив, що 08.05.2016 року він був на кладовищі на гробках, після цього вони заїхали в будинок по АДРЕСА_2 , там все було в порядку та пробули там до 16.00 години. 11.05.2016 року приїхавши до будинку десь близько 10.00 год., побачив, що у літній кухні немає замка та розтрощені двері, звідти було викрадено майно, а тому про крадіжку повідомили міліцію. Все викрадене майно вказано в обвинувальному акті. Через деякий час слідча передала йому косу, часи. Матір обвинуваченого принесла оприскувач (пластиковий бачок) та обіцяла, що поверне сапку. Ця сапка висіла на вішалці, прикрита одежею. На теперішній час йому повернули і сапу. Питання щодо визначення міри покарання залишає на розсуд суду;
- протоколом огляду місця події від 11.05.2016 року та фото таблицею до нього, згідно результатам якого було оглянуто літню кухню потерпілого ОСОБА_7 , де на момент огляду на дверях відсутній замикаючий пристрій В кімнаті №2 була порушена обстановка та безлад (ар. м.к.п. 9-10);
- протоколом огляду місця події від 06.06.2016 року згідно якого ОСОБА_5 в приміщенні Олександрійського ВП ГУ НП в Кіровоградській області добровільно видав косу з дерев`яною ручкою та годинник (а.кр. пр.. 51-52);
- протоколами пред`явлення речей для впізнання від 13.06.2016 року, згідно яких потерпілий впізнав свої речі косу з дерев`яною ручкою та металевою частиною від коси, довжиною 1,5 м; настінний годинник, розміром 30х30 см, золотистого кольору, з подряпинами та пошкодженнями, які в подальшому були оглянуті, визнані речовими доказами та передані під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_7 (а.кр.пр. 17 22, 24, 57);
- висновком експерта судово-товарознавчої експертизи № 1359 від 21.06.2016 року, яким встановлено ринкову вартість викраденого майна (аркуш м.к.п. 82-92);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.06.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_5 показав та розказав за яких обставин ним було вчинено злочин, а саме що зранку о 05.00 год. 11.05.2016 року по АДРЕСА_3 він вибив ногою двері на яких висів маленький замочок. Звідти викрав металобрухт - сапи, косу, годинник, відро цинковане, наковальню, було темно і не дуже видно, що саме брав (аркуш м.к.п. 104-110);
Зазначені вище докази суд визнає належними, допустимими, достовірними, так як отримані у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку, в матеріалах кримінального провадження відсутні об`єктивні дані які б свідчили, що ці докази здобуті з істотним порушенням прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Судом встановлено, що обвинувачений не заперечує того факту, що він вибив ногою двері та викрав майно та перерахував, яке саме майно, та в подальшому пояснив, що було темно і не дуже видно, що саме викрав.
Суд пояснення обвинуваченого в частині того, що він не викрадав сапки, не приймає до уваги при винесенні вироку, оскільки вони суперечать іншим доказам по справі. Будь-яких підстав не довіряти вказаним вище і наведеним доказам суд не вбачає, оскільки вони не викликають сумнівів у їх достовірності і допустимості, а також у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
При призначенні покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України суд враховує: характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного ним, та те, що даний злочин є тяжким; особу винного, який не працює, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризуються посередньо, а також його стан здоров`я, оскільки він хворіє хронічним гепатитом токсикоз аліментарного ґенезу з переходом в цироз печінки (а.кр.пр. 71-74) та те, що він не перебуває на обліку у лікаря нарколога та в Олександрійській психіатричній лікарні, потерпілий на суворій мірі покарання не наполягає.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин, судом не встановлено.
З урахуванням тяжкості скоєного обвинуваченим, наявності пом`якшуючих для ОСОБА_5 покарання обставин, враховуючи, що обвинувачений до кримінальної відповідальності притягуються вперше, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого є призначення покарання в виді позбавлення волі, в мінімальних межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, але вважає, що перевиховання та виправлення винного можливо без ізоляції від суспільства, а тому призначає міру покарання з застосуванням ст. 75 КК України - звільнивши від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію. Така міра покарання відповідає вимогам ст. 50 КК України, тобто меті покарання і засадам його призначення та є необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, а також є і справедливою.
Потерпілим цивільний позов не заявлено..
Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Керуючись ст., ст. 124, 129, 369, 370, 373, 374 КПК України суд,-
ОСОБА_5 визнати винними у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 ст.185 КК України, призначивши покарання 3 (три) роки позбавлення волі.
Керуючись ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік з покладенням, відповідно до ст.76 КК України обов`язків: повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.
Речові докази косу та годинник, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити їх власнику.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення.
Суддя: