провадження 1-кп/389/117/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 червня 2016 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000302 від 21 грудня 2012 року, стосовно

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Знам`янка Кіровоградської області, громадянина України, без освіти, працює не офіційно, співмешкає, утриманці відсутні, місце проживання АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України,

за участю: прокурора Знам`янської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб; відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин.

15 вересня 2009 року, приблизно о 13.30 годині, ОСОБА_3 , спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які засуджені 30 березня 2010 року вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, знаходилися на території дачного кооперативу «Дубок», розташованого в с.Гостинне Знам`янського району Кіровоградської області, де у ОСОБА_3 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 виник спільний умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене за попередньою змовою групою осіб, а саме на крадіжку металевих предметів з одного з дворів дачного кооперативу «Дубок», розташованого в с.Гостинне Знам`янського району Кіровоградської області.

Реалізуючи указаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, скориставшись тим, що їхні злочинні дії не помічені сторонніми особами, ОСОБА_3 , спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу, зайшли на територію не огородженої дачної ділянки, належної ОСОБА_9 , розташованої на території дачного кооперативу «Дубок». Перебуваючи у вказаному місці, ОСОБА_3 , спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу, таємно викрали належну ОСОБА_9 фабричну металеву шафу, вартістю 682 грн., після цього ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 682 грн.

Крім цього, 15 вересня 2009 року, приблизно о 15.30 годині, ОСОБА_3 , спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які засуджені 30 березня 2010 року вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, знаходилися на території дачного кооперативу «Дубок», розташованого в с.Гостинне Знам`янського району Кіровоградської області, де у ОСОБА_3 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 виник спільний умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, а саме на крадіжку металевих предметів з одного з дворів дачного кооперативу «Дубок», розташованого в с.Гостинне Знам`янського району Кіровоградської області.

Реалізуючи указаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, ОСОБА_3 , спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу, зайшли на територію неогородженої дачної ділянки, належної ОСОБА_11 , де були помічені ОСОБА_12 .

В цей час у ОСОБА_3 , спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , раптово виник умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб. Реалізуючи даний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, ОСОБА_3 , спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в присутності ОСОБА_12 , незважаючи на його зауваження та вимоги припинити злочин, розуміючи, що його дії помічені ним, з дачної ділянки ОСОБА_13 , розташованої в дачному кооперативі «Дубок», повторно, відкрито викрали саморобну ємність для забору води, вартістю 2230 грн., належну ОСОБА_11 , після цього ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 2230 грн.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, визнав повністю і надав суду показання, відповідно до яких, 15 вересня 2009 року, в обідній час доби, йому зателефонував ОСОБА_14 і запропонував зустрітися на залізничному вокзалі в місті Знам`янка. Приїхавши на залізничний вокзал, він зустрівся з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 і ОСОБА_14 запропонував скоїти крадіжку металевих виробів з дачних будинків, розташованих в селі Гостинне Знам`янского районоу. Погодившись на пропозицію ОСОБА_14 , на вантажівці останнього, вони поїхали в село Гостинне, де розташовані дачні будинки, де, зайшовши на територію однієї із дач, винесли та погрузили на вантажівку металеву шафу, після чого направились на територію іншої дачі і почали виносити металеву бочку. В цей час їх побачила стороння особа і почала робити зауваження, що вони викрадають чуже майно. Однак, вони, не реагуючи на зауваження сторонньої особи, загрузили металеву бочку на вантажівку, після чого поїхали з місця скоєння злочину і викрадені металеві вироби здали на пункт прийому металобрухту, за що отримали приблизно 300 грн., він, обвинувачений, особисто отримав від ОСОБА_14 100 грн., які витратив на власні потреби,

В скоєному щиро кається.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальному акті та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, суд вважає можливим, відповідно до положення ч.3 ст.349 КПК України визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого не заперечують прокурор, обвинувачений, захисник, правильно розуміючи зміст даних обставин і в них немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає вину вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною, а його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб; відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, які закон класифікує як злочини середньої тяжкості та тяжкий, особу ОСОБА_3 , що він раніше не судимий, суспільно-корисною працею займається не офіційно, за місцем проживання характеризується позитивно.

До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд відносить визнання своєї вини, щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Враховуючи тяжкість скоєних ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, застосувавши до останнього положення ст.75 КК України, що на думку суду, з урахуванням наведених обставин справи та особи ОСОБА_3 , саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення останнього та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень зі сторони обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України і призначити покарання : за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі; за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

У відповідності з ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання звільнити з іспитовим строком на 3 роки.

У відповідності зі ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 , на період іспитового строку обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: металеву ємність для збору води, яка передана на зберігання потерпілому ОСОБА_11 - залишити на зберіганні у останнього; металевий лист, який зберігається в камері зберігання речових доказів Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області знищити,

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення, засудженим ОСОБА_3 в той-же строк з моменту отримання копії вироку.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду ОСОБА_1