ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Провадження № 1-кс/201/6570/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 серпня 2016 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі : головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області про відмову у задоволенні клопотання від 15 липня 2016 року, скасування рішення про вручення підозри та зобов`язання вчинити дії у кримінальному провадженні № 0000895, -

ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 як захисника ОСОБА_5 , в якій він просить скасувати постанову прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області від 15 липня 2016 року про відмову у задоволенні його клопотання від 12 липня 2016 року, що винесена в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000895, скасувати рішення старшого слідчого СУ ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 щодо вручення ОСОБА_5 підозри 22 березня 2016 року у вказаному кримінальному провадженні та зобов`язати уповноваженого прокурора вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей у кримінальному провадженні № 0000895 про оголошення підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України.

Доводи скарги мотивовано тим, що адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000895, з клопотанням про скасування рішення щодо вручення підозри та виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про оголошення підозри ОСОБА_5 , у задоволенні якого оскаржуваною постановою прокурора від 15 липня 2016 року відмовлено. Посилається на те, що про при ознайомленні із матеріалами вказаного кримінального провадження йому стало відомо про те, що 22 березня 2016 року головному бухгалтеру ТОВ «Продекспорт-2009» ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України. З посиланням на відповідні приписи кримінального процесуального законодавства скаржник вказує на те, що таке повідомлення здійснено незаконно та за відсутності складу кримінального правопорушення в діях особи, якій оголошено про підозру у вчиненні злочину. У зв`язку із цим скаржник вважає винесену прокурором постанову незаконною та просить її скасувати, а також скасувати рішення про вручення ОСОБА_5 підозри від 22 березня 2016 року із одночасним зобов`язанням прокурора виключити дані про це із відповідного Реєстру.

Адвокат ОСОБА_3 у судовому засідання вимоги скарги підтримав та просив її задовольнити з підстав у ній викладених та наведених у судовому засіданні.

Прокурор ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на її необґрунтованість, та на те, що оскаржувану постанову ним прийнято з дотриманням вимог чинного законодавства та виходячи із встановлених у кримінальному провадженні обставин і відомостей. Окрім того, прокурор послався на те, що у нього відсутня технічна можливість здійснення дій, на яких наполягає скаржник у поданій скарзі.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали скарги, суд дійшов до наступного правового висновку з таких підстав.
Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується учасниками судового провадження, у провадженні СУ ГУПН в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000895, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 листопада 2015 року за заявою ТОВ «АТБ-Маркет», з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України (а.с. 18).
Процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні здійснюється прокуратурою Дніпропетровської області.
Установлено, що 22 березня 2016 року у зазначеному кримінальному провадженні старшим слідчим СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 винесено повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України (а.с. 11-17).
Як встановлено із матеріалів скарги, 12 липня 2016 року адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 , звернувся до прокуратури Дніпропетровської області з клопотанням у кримінальному провадженні № 0000895, у якому просив скасувати зазначене повідомлення про підозру від 22 березня 2016 року та виключити з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про оголошення такої підозри (а.с. 6-8).
Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України унормовано, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Статтею 220 КПК України визначено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Ці вимоги прокурором було виконано, оскільки як встановлено із наданих учасниками судового провадження документів постановою від 15 липня 2016 року, винесеною прокурором відділу прокуратури області ОСОБА_4 , відмовлено у задоволенні вищеуказаного клопотання адвоката ОСОБА_3 в частині скасування прокурором повідомлення про підозру та виключення цих даних із Реєстру.

Таке процесуальне рішення прокурор мотивував тим, що відповідно до ст. 25 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює нагляд за додержанням законів органами, що проводять досудове слідство, користуючись при цьому правами і виконуючи обов`язки, передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України. Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих, та не наділений повноваженнями відповідно до КПК України скасовувати здійснені повідомлення про підозру, виключати із Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості у кримінальному провадженні про оголошення підозри.

Також прокурор послався на те, що відповідно до ст. 279, 284 КПК України під час досудового розслідування прокурор має право за наявності відповідних обставин та виникнення підстав повідомити особу про нову підозру, змінити раніше повідомлену підозру, закрити кримінальне провадження щодо підозрюваного, але у ході досудового розслідування таких обставин та підстав для повідомлення ОСОБА_5 про нову підозру, зміни раніше повідомленої їй підозри, закриття кримінального провадження щодо підозрюваного не встановлено.
Так, частиною 1 ст. 36 КПК України визначено, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

При цьому частиною 2 цієї норми передбачено повноваження прокурора при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням.

До таких повноважень законодавцем віднесено право прокурора починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; мати повний доступ до матеріалів, документів та інших відомостей, що стосуються досудового розслідування; доручати органу досудового розслідування проведення досудового розслідування; доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом; доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих; ініціювати перед керівником органу досудового розслідування питання про відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування та призначення іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу, або у випадку неефективного досудового розслідування; приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження та продовження строків досудового розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; погоджувати або відмовляти у погодженні клопотань слідчого до слідчого судді про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених цим Кодексом, чи самостійно подавати слідчому судді такі клопотання; повідомляти особі про підозру; пред`являти цивільний позов в інтересах держави та громадян, які через фізичний стан чи матеріальне становище, недосягнення повноліття, похилий вік, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права, у порядку, передбаченому цим Кодексом та законом; затверджувати чи відмовляти у затвердженні обвинувального акта, клопотань про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, вносити зміни до складеного слідчим обвинувального акта чи зазначених клопотань, самостійно складати обвинувальний акт чи зазначені клопотання; звертатися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення, змінювати його або висувати додаткове обвинувачення у порядку, встановленому цим Кодексом; погоджувати запит органу досудового розслідування про міжнародну правову допомогу, передання кримінального провадження або самостійно звертатися з таким клопотанням в порядку, встановленому цим Кодексом; доручати органу досудового розслідування виконання запиту (доручення) компетентного органу іноземної держави про міжнародну правову допомогу або перейняття кримінального провадження, перевіряти повноту і законність проведення процесуальних дій, а також повноту, всебічність та об`єктивність розслідування у перейнятому кримінальному провадженні; перевіряти перед направленням прокуророві вищого рівня документи органу досудового розслідування про видачу особи (екстрадицію), повертати їх відповідному органу з письмовими вказівками, якщо такі документи необґрунтовані або не відповідають вимогам міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, чи законам України; доручати органам досудового розслідування проведення розшуку і затримання осіб, які вчинили кримінальне правопорушення за межами України, виконання окремих процесуальних дій з метою видачі особи (екстрадиції) за запитом компетентного органу іноземної держави; оскаржувати судові рішення в порядку, встановленому цим Кодексом; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Главою 22 КПК України регламентовано порядок повідомлення особи про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та приписами ст. 276 Кодексу передбачено, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Статтями 277 та 278 КПК України унормовано вимоги щодо змісту письмового повідомлення про підозру та порядку вручення письмового повідомлення про підозру . Так, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст. 279 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Статтею 110 КПК України передбачено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови.

Приписами ст. 111 Кодексу визначено, що повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

При цьому положеннями ст. 135 КПК України встановлено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Таким чином, системний аналіз указаних приписів законодавства указує на те, що повідомлення про підозру є процесуальною дією органу досудового розслідування, яка полягає зокрема у отриманні органом досудового розслідування за його доводами достатнього обсягу доказового матеріалу для повідомлення особі про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення. При цьому законодавством не визначено порядку скасування такої дії і внесення про це відповідних даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань з підстав недотримання порядку вручення такого повідомлення, а обгрунтованість підозри не може бути предметом дослідження слідчого судді, оскільки у нього відсутні повноваження для надання оцінки повноти і всебічності пред`явленої підозри, що є прерогативою суду при судовому розгляді кримінального провадження або органу досудового розслідування при вирішенні питання про закриття кримінального провадження, з огляду на що у слідчого судді відсутні підстави для зобов`язання прокурора вчинити заявлені скаржником у поданому ним клопотанні дії.
До того ж слід зазначити, що скаржником заявлено вимогу про скасування рішення слідчого СУ ГУНП України в Дніпропетровській області. Проте такі вимоги не підлягають вирішенню Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська зважаючи на правила територіальної підсудності та місцезнаходження цього органу досудового розслідування.
Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги адвоката ОСОБА_3 .
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 303-307, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області про відмову у задоволенні клопотання від 15 липня 2016 року, скасування рішення про вручення підозри та зобов`язання вчинити дії у кримінальному провадженні № 0000895 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1