Справа № 755/9629/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" серпня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
Слідчий управління поліції у Дніпровському районі Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 ,звернулися до слідчого судді з зазначеним клопотанням.
У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 є суспільно небезпечною особою, схильною до вчинення злочинів, перебуваючи на волі, буде перешкоджати кримінальному провадженню шляхом ухилення від виконання процесуальних обов`язків, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також зважаючи на те, що він може незаконно впливати на свідків та співучасників злочину, а також враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.
Захисник заперечував проти задоволення даного клопотання, зазначивши, що уникнення вказаним слідчим ризикам, що визначені ст. 177 КПК України, можливе шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а особа підозрюваного виходячи з положень ст. 178 КПК України, є такою, що має стійкі соціальні зв`язки, та допустиму репутацію.
Підозрюваний підтримав думку захисника, просив обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, зазначивши що даний запобіжний захід дозволяє йому повністю забезпечити утримання його родини, єдиним годувальником якої він є.
За таких обставин, слідчий суддя, заслухавши думки сторін кримінального провадження,дослідивши надані матеріали, приходить до наступного.
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України виходячи з того, що 10.06.2016 року близько о 00 годині 00 хвилин ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомила останніх, про те, що ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який являється співмешканцем її подруги ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , заподіяв тілесні ушкодження останній.
В цей час ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_5 з метою залякування ОСОБА_13 та подальшого унеможливлення вчинення ним протиправних дій відносно ОСОБА_14 , вступили в спільну злочинну змову заподіяти тілесні ушкодження ОСОБА_13 та незаконно тимчасово позбавити волі останнього, шляхом примусового вивозу ОСОБА_13 всупереч його волі за межі місця його проживання належним ОСОБА_12 автомобілем марки Ніссан Максима, д.н.з. НОМЕР_1 .
В подальшому ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_5 , які перебували у злочинній змові, разом з ОСОБА_10 виїхали на вказаному автомобілі за місцем проживання ОСОБА_14 та ОСОБА_13 ..
Того ж дня, приблизно о 01 годині 00 хвилин приїхавши за адресою: АДРЕСА_3 , де неподалік вказаного будинку на узбіччі дороги останні зустріли ОСОБА_14 з тілесними ушкодженнями. Після чого, ОСОБА_14 повідомила ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_5 про місце перебування ОСОБА_13 в будинку АДРЕСА_4 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконне позбавлення волі ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_5 маючи при собі дерев`яні палиці зайшли до вказаного будинку, де спільно заподіяли ОСОБА_13 удари палицями та кулаками в різні частини тіла з метою подолання опору останнього.
Після чого, скориставшись безпорадним станом ОСОБА_13 внаслідок заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_12 разом з ОСОБА_5 за допомогою простирадла винесли ОСОБА_13 з будинку та всупереч його волі помістили останнього до багажного відділення автомобіля Ніссан Максима, д.н.з. НОМЕР_1 .
З вказаної адреси ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_5 які перебували у злочинній змові, а також ОСОБА_10 на автомобілі Ніссан Максима, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_11 , поїхали на берег річки Дніпро на територію дачного кооперативу Осокорки, таким чином у вказаний спосіб незаконно позбавивши волі ОСОБА_13 , після чого вчинили відносно останнього інші протиправні дії.
13.06.2016 року в смт. Козин, Обухівського району, Київської області, садове товариство «Дніпрова хвиля» в акваторії річки Дніпро було виявлено труп ОСОБА_13 з тілесними ушкодженнями.
25.08.2016 року підозрюваного повідомлено про підозру у вчинені злочину передбаченого ч.3 ст. 146 КК України та подано до слідчого судді дане клопотання про обрання запобіжного заходу, аналізуючи яке на дотримання положень КПК України слідчий суддя враховує таке.
В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.
Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.
Так, як убачається з матеріалів клопотання необхідність його застосування слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 об`єктивно підозрюється, у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, а його вина підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема, відомостями, що містяться у протоколі додаткового допиту свідка ОСОБА_10 , протоколі допиту свідка ОСОБА_15 , протоколі допиту підозрюваного ОСОБА_5 , протоколі допиту підозрюваного ОСОБА_11 , протоколі огляду місця події від 18.06.2016, у зв`язку з чимостанній будучи обізнаним з мірою покарання за вчиненні діяння, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, продовжити злочинну діяльність та ухилятись від слідства.
Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Тож, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
За таких умов, слідчий суддя дослідивши, матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язкувважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.
У судовому засіданні, стороною захисту, у супереч положень ч. 5 ст. 132 КПК України, не було надано суду допустимих доказів, які б свідчили про відсутність ризиків встановлених стороною обвинувачення, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи позицію ЄСПЛ в частині того, що наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії))вважає, у даному конкретному випадку, доведеною наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків, у цьому провадженні, з числа регламентованих ст. 177 КПК України, як-то переховування, впливу на свідків та потерпілого, вчинення інших злочинів, достовірність підозри, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами.
Однак, слідчий суддя не сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення в частині характеристики особи підозрюваного як суспільно-небезпечної особи, та враховує дані що характеризують його собобу: міцність соціальних зв"язків, наявність на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей та непрацюючої дружини єдиним годувальником яких підозрюваний є, постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , та те що підозрюваний працює Фізичною особою підприємцем, та здатність останнього, з його слів, перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом забезпечити життєдіяльність свою та своєї родини.
За таких умов, суд приходить до переконливого висновку, що клопотання не містить чіткого обґрунтування неможливості запобігання ризику/ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим вважає, що на даному етапі, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи (взяття під варту), про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
За таких обставин, слідчий суддя, враховуючи, той факт, що стороною обвинувачення було доведено наявність ризиків, визначеного ст. 177 КПК України, та безумовної недоведеності факту того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеному під час розгляду клопотання ризику, вважає за необхідне у задоволенні клопотання про обрання заходу забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою відмовити, та обрати підозрюваному запобіжний захід, з урахуванням позиції підозрюваного про можливість утримувати свою родину перебуваючи цілодобово за адресою свого місця проживання, у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України терміном на 2 місяці, оскільки саме даний запобіжний захід дасть змогу уникнути встановленим судом ризикам та забезпечити виконання ним покладених процесуальних обов`язків.
Враховуючи вище викладене, керуючись вимогами ст.ст. 1-2, 7-29, 131, 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 309, 310, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 21 жовтня 2016 року.
Заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло, за адресою: АДРЕСА_1 .
Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідкладно прибути до місця свого проживання: АДРЕСА_1 .
Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до суду, та, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обв`язки:
? прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора із встановленою періодичністю;
? не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
? повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, залежно від стадії кримінального провадження;
? здати при наявності на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати через прокурора для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного та зобов`язати останніх негайно поставити його на облік і повідомити про це суд.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого Дніпровського управління поліції Національної поліції в місті Києві ОСОБА_6 та прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 .
Роз`яснити виконавцям, що навмисне невиконання службовою особою ухвали суду або здійснення перешкод їх виконання тягне кримінальну відповідальність за ст. 382 КК України.
Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.
Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали 30 серпня 2016 року о 09 годині 20 хвилин.

Слідчий суддя: ОСОБА_1