11.07.2016 Справа № 756/8111/16-к
№ 756/8111/16-к
№ 1-кп/756/581/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 липня 2016 року

Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0004984 від 18.05.2016 року за обвинувальним актом стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою технічною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 23.09.2011 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, звільненого 27.06.2014 року на підставі ухвали Богунського районного суду Житомирської області від 19.06.2014 року відповідно до ст. 4 п. «б» Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року,

що обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 , будучи звільненим з місць позбавлення волі 27.06.2014 року на підставі ухвали Богунського районного суду Житомирської області від 19.06.2014 року відповідно до ст. 4 п. «б» Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і, маючи не погашену та не зняту у встановленому порядку судимість, повторно вчинив умисні протиправні дії за наступних обставин.

Так, 18.05.2016 року, коли ОСОБА_3 перебував за адресою: АДРЕСА_2 , у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме: велосипеду марки «Pridе Komfort», вартістю 7378 грн., який був пристебнутий металевим тросом до рами у спеціально відведеному місці для стоянки велосипедів, що належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, бажаючи збагатитись за чужий рахунок, ОСОБА_3 , перебуваючи за вказаною вище адресою, в той же час того ж дня, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, дістав із поліетиленового пакету заздалегідь підготовлені різці по металу, та, підійшовши до місця, де стояв велосипед, перетиснув різцями металевий трос, яким був пристебнутий велосипед, але в цей час ОСОБА_3 був виявлений працівниками офісу. Розуміючи, що його дії викрито, ОСОБА_3 , не встигши перетиснути до кінця трос, бажаючи уникнути кримінальної відповідальності, намагався втекти з місця злочину, вчинивши не усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від його волі. Однак, ОСОБА_3 з місця злочину втекти не зміг, оскільки був зупинений власником велосипеда та свідками події.

Внаслідок вчиненого кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_5 могло бути заподіяно майнової шкоди на загальну суму 7378 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, розкаявся та підтвердив всі вищевикладені обставини вчиненого щодо місця, часу, способу посягання на чужий велосипед, приготування з цією метою заздалегідь різців по металу, які завчасно взяв з собою з метою скоєння крадіжки чужого майна повторно. ОСОБА_3 показав, що крадіжку повторно вчинив з метою подарувати вказаний чужий велосипед своїй племінниці на день народження. Він пояснив, що коли 18.05.2016 року він перебував за адресою: АДРЕСА_2 , та почав перетискати металевий трос, яким кріпився велосипед до рами у спеціально відведеному місці для стоянки велосипедів, то почув, як хтось почав стукати зсередини у панорамні (вітринні) вікна офісу, розташованого поруч. Він думав, що його ніхто не бачить та що за його діями ніхто не спостерігає, однак, за дзеркальним покриттям вікон він не бачив того, що відбувалося всередині офісу, однак, працівники офісу безперешкодно спостерігали за ним. Коли він забіг в арку, намагаючись втекти, то виявилось, що саме там вихід з офісу, з якого вибігло восьмеро чоловіків, затримали його та здали в поліцію. Марку та вартість велосипеда, на крадіжку якого він вчинив замах, ОСОБА_3 не оспорює.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає; останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому за незакінчений злочин, у відповідності зі ст.ст. 65 - 68 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Крім цього, при обранні обвинуваченому ОСОБА_3 виду та міри покарання, судом ураховується його відношення до вчиненого, дані про особу, які його характеризують.

За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_3 характеризується формально позитивно, відповідно до медичних довідок він не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, не працюючий, не одружений, був раніше судимий за вчинення аналогічного злочину проти власності: 23.09.2011 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений 27.06.2014 року на підставі ухвали Богунського районного суду Житомирської області від 19.06.2014 року відповідно до ст. 4 п. «б» Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину та даних про особу винного, його перевиховання та виправлення можливі лише в умовах ізоляції від суспільства, однак, можуть бути досягнуті при призначенні покарання ближче до мінімальної межі, передбаченої санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, з врахуванням положень ст. 68 КК України. Відтак, підстав для застосування до ОСОБА_3 ст.ст. 69, 75 КК України суд не знаходить.

Окрім того, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Обвинувачений же у даному кримінальному провадженні тримається під вартою з 18.05.2016 року до цього часу.

Цивільний позов не заявлявся. Судові витрати відсутні.

Питання про долю речових доказів не вирішується судом, оскільки вони не були надані суду відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, судом не досліджувалися та не оглядалися, щодо них сторонами не заявлялося жодних клопотань.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з 11 липня 2016 року.

Перебування ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні у Київському слідчому ізоляторі УДПС України в м. Києві та Київській області у період з 18 травня 2016 року по 11 липня 2016 року - зарахувати йому у строк відбування покарання за правилами ч. 5 ст. 72 КПК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_3 без змін - у виді тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя