Справа № 509/341/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2015 року смт. Овідіополь

Слідчий суддя Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисників підозрюваного адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь клопотання слідчого СВ Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором прокуратури Овідіопольського району Одеської області про продовження строку тримання під вартою підозрюваному

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Миколаївка Овідіопольського району Одеської області, громадянину України, українцю, з вищою освітою, одруженому, пенсіонеру, інваліду 2 групи, зареєстрованому: АДРЕСА_1 , проживаючому: АДРЕСА_2 , раніше не судимому,

у скоєні злочину, передбаченого ст.115 ч.1 КК України ,

а також клопотання захисників підозрюваного адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про зміну підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт,

ВСТАНОВИВ:
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ст.115 ч.1 КК України, за наступних обставин.

19.05.2014 року, приблизно о 07 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув до будинку АДРЕСА_3 за проханням ОСОБА_8 для того, щоб втихомирити ОСОБА_9 , який знаходився на території вищевказаного домоволодіння у стані алкогольного сп`яніння та вступав у конфлікт з ОСОБА_8 .

Знаходячись в будинку АДРЕСА_3 , між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_9 намагався вдарити ОСОБА_7 сапою по голові, але ОСОБА_8 разом із ОСОБА_7 вихватили сапу з рук ОСОБА_9 , яку ОСОБА_8 залишила в кутку кімнати, а ОСОБА_7 тим часом разом із ОСОБА_9 вийшли в приміщення веранди, де в процесі боротьби впали на підлогу, де ОСОБА_7 , маючи умисел на протиправне заподіяння смерті іншій людині, а саме ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, перекрив останньому рот та ніс руками, таким чином вчинив вбивство ОСОБА_9 .

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 150 від 04.07.2014 року, смерть ОСОБА_9 настала в результаті закриття рота та носа, що призвело до розвитку асфіксії. При дослідженні трупу виявлені наступні тілесні ушкодження: синець спинки носа і правого крила носа, синець верхньої губи, забита рана слизистої оболонки верхньої губи праворуч, синець правої щічної області, крововилив в підшкірній клітковині і м`язах шиї справа. Дані тілесні ушкодження були спричинені при накладенні травмуючої сили в місцях пошкоджень, чим могли бути пальці кистей рук.

Закриття рота та носа, а також синець спинки носа і правого крила носа, синець верхньої губи, забита рана слизистої оболонки верхньої губи праворуч, синець правої щічної області, крововилив в підшкірній клітковині і м`язах шиї справа, згідно п. 2.1.3. «у» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» (1995г.), мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Між отриманими ушкодженнями та смертю потерпілого є прямий причинний зв`язок.

Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених на трупі ОСОБА_9 , можна висловитись, що він не міг сам собі спричинити вказані тілесні ушкодження, як і не міг причинити при падінні із положення стоячи або близько до такого, на площину і ударі об неї.

За даним фактом слідчим було порушене кримінальне провадження, яке 19.05.2014 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001143.

19.05.2014 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України та цієї ж дати йому повідомлено про підозру за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

21.05.2014 року Овідіопольським районним судом Одеської області відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк досудового розслідування по кримінальному провадженню 11.07.2014 року продовжено прокурором Овідіопольського району Одеської області до трьох місяців, тобто до 19.08.2014 року.

16.07.2014 року Овідіопольським районним судом Одеської області ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено до трьох місяців, тобто до 17.08.2014 року.

12.08.2014 року складено обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 та направлено його до Овідіопольського районного суду Одеської області.

02.12.2014 року Овідіопольським районним судом Одеської області ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено до 02.02.2015 року.

26.01.2015 року обвинувальний акт Овідіопольським районним судом Одеської області повернутий прокурору та цього ж дня направлено до СВ Овідіопольського РВ ГУ МВС України в Одеській області.

27.01.2015 року постановою заступника прокурора Одеської області продовжено строк досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0001143 до чотирьох місяців, тобто до 01.03.2015 року.

Слідчий клопотання підтримав, просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваному, мотивуючи клопотання тим, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, скоїти нове правопорушення, а також впливати на потерпілих та свідків, що свідчить про неможливість запобігання цьому ризику шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, в задоволенні клопотання захисників просить відмовити.

Прокурор підтримав позицію слідчого, просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваному, в задоволенні клопотання захисників просить відмовити.

Захисники проти задоволення клопотання слідчого заперечують, просять у його задоволенні відмовити, вважаючи, що слідчим та прокурором не доведені наявність перелічених ризиків, вважають, що слідчим та прокурором не доведено наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ст.115 ч.1 КК України, свої клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт підтримали, просять їх задовольнити та врахувати стан здоров`я підозрюваного.

Підозрюваний підтримав позицію захисників, просить в задоволенні клопотання слідчого відмовити, клопотання захисників просить задовольнити.

Заслухавши пояснення слідчого та прокурора, захисників та підозрюваного, дослідивши докази, заявлені стороною обвинувачення та стороною захисту, вважаю, що клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою задоволенню не підлягає, а клопотання захисників про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Частиною 1 ст.177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1)
переховуватися від органі досудового розслідування та/або суду;

2) знищити,сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний,обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Стаття 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1)
вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Як зазначено у ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вважаю, що дослідженні, під час розгляду клопотань, докази, не доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 саме кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.1 КК України.

Крім того, звертаю увагу на практику Європейського суду з прав людини з питань застосування запобіжного заходу тримання під вартою.

По справі Єлоєв проти України (справа № 1 7283/02, рішення від 06 листопада 2008 року), судом зазначено, що після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого (п.60)

По справі Белевитський проти Росії (справа № 72967/01, рішення від 01 березня 2007 року) судом зазначено, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (п. 111-112)

По справі Алєксандер Макаров проти Росії (справа № 15217/07, рішення від 12 березня 2009 року) судом зазначено, що національні органи влади зобов`язані проаналізувати особисті обставини заявника докладніше та навести на користь тримання його під вартою конкретні підстави, підкріплені встановленими в судовому засіданні доказами.

По справі Бойченко проти Молдови (справа № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року) судом зазначено, що одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказування підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про тримання заявника під вартою.

По справі Мамедова проти Росії (справа № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року) судом зазначено, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

З урахуванням особи підозрюваного, вважаю, що слідчим та прокурором жодним чином не доведена наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування, скоїти нове правопорушення, а також впливати на потерпілих та свідків.

Також враховую важкий стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_7 .

Так, в судове засідання 30.01.2015 року підозрюваний ОСОБА_7 доставлений не був та була представлена довідка, що ОСОБА_7 знаходиться на стаціонарному лікуванні у відділенні реанімації у Овідіопольській ЦРЛ з 29.01.2015 року. Діагноз: Ішемічна хвороба серця. Нестабільна стенокардія з 29.01.2015 р. Стабільна стенокардія ІІІ ф. класу. Гіпертонічна хвороба ІІ ст. СН ІІ А. Ожиріння ІІ ст. Не може бути доставлений в суд за станом здоров`я.

В судове засідання 02.02.2015 року підозрюваний ОСОБА_10 доставлений, але відповіно до довідки № 64 від 02.02.2015 року він знаходиться на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні Овідіопольської ЦРЛ з 29.01.2015 року по цей час. Діагноз: ІБС, нестабільна стенокардія з 29.01.2015 року. Стабільна стенокардія 3 Ф.К. ПИК (2000 р.). Гіпертонічна хвороба 2 ст. СН-2 А. NYHA III-IY. Ожиріння 3 ст. По стану на 9.00 02.02.2015 року хворому транспортування протипоказано, потребує подальшого стаціонарного лікування.

Підтвердженням того, що підозрюваний ОСОБА_7 є людиною, хворою на тяжкі захворювання в купі з тим, що він є інвалідом 2 групи, також є досліджені матеріали кримінального провадження № 509/3656/14-к (а.с.42-47, 99-103).

Відповідно до Постанови № 14 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.12.2014 року врахування стану здоров`я обвинуваченого при вирішенні питання про обрання, продовження або зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має важливе значення для забезпечення гарантування права особи на свободу і права на життя.

З огляду на викладене, вважаю, що правових підстав для задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 не має, а є усі правові підстави для задоволення клопотань захисників підозрюваного та зміни підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, що на мою думку в повній мірі забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_7 виконання процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 201, 202 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором прокуратури Овідіопольського району Одеської області про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 відмовити.

Клопотання захисників підозрюваного задовольнити.

Змінити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешту з моменту винесення ухвали і до 01.03.2015 року та покласти на нього наступні обов`язки:

- прибувати до органів досудового слідства та суду за першою вимогою;

- не залишати місце постійного проживання - яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 з 20.00 години до 07.00 години без дозволу суду, крім випадків негайної госпіталізації в медичні установи за станом здоров`я.

Негайно звільнити підозрюваного ОСОБА_7 з-під варти та зобов`язати невідкладно після закінчення стаціонарного лікування прибути до місця свого проживання.

Копію ухвали направити на виконання Овідіопольському РВ ГУМВС України в Одеській області.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 положення ст.181 ч.5 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до палати по кримінальним справам апеляційного суду Одеської області на протязі п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1