Справа №487/7046/15-к 14.03.2016
провадження № 11-кп/784/144/16 Головуючий у 1-й інстанції:
Категорія: ст.392 КК України ОСОБА_1
Доповідач апеляційного суду:
ОСОБА_2

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2016 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 ; захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 ; захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 ; обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.12.2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Лиманське, Роздільнянського району, Одеської області, громадянина України, розлученого, на утриманні має неповнолітню дитину, раніше судимого:

- вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 25.09.2014 року засуджено за ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.2, 3 ст.27 КК України, на підставі ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відбував покарання в Ольшанській виправній колонії, закінчення строку відбування покарання 25.04.2021 року.

- визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.392 КК України.

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Севастополь АР Крим, громадянина України, розлученого, раніше судимого:

- вироком Гагаринського районного суду м. Севастополя АР Крим від 27.05.2013 року засуджено за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.190, ч.2 ст.189, ч.2 ст.289 КК України, на підставі ст.70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Відбував покарання в Ольшанській виправній колонії, закінчення строку відбування покарання 08.09.2017 року.

- визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.392 КК України.

Цим же вироком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Рені, Одеської області, громадянина України, неодруженого, раніше судимого:

- вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 30.12.2010 року засуджено за ч.4 ст.296, ч.1, 2 ст.122, ч.2 ст.186 КК України, на підставі ст.70 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Відбував покарання в Ольшанській виправній колонії, закінчення строку відбування покарання 23.08.2015 року.

- визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.392 КК України.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Вознесенськ, Миколаївської області, громадянина України, одруженого, раніше судимого:

- вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 05.09.2014 року засуджено за ч.2 ст.263, ч.1 ст.125 КК України, на підставі ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Відбував покарання в Ольшанській виправній колонії, закінчення строку відбування покарання 16.04.2019 року.

- визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.392, ч.3 ст.345 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурори: ОСОБА_13 , ОСОБА_14

обвинувачені: ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7

захисники: ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15

В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст вимог апеляційних скарг:
В своїх апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 просять вирок суду в частині визнання ОСОБА_7 винним у вчинені злочину, передбаченого ст.392 КК України - скасувати, а провадження закрити.

В своїх апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_8 просять вирок суду в частині визнання ОСОБА_9 винним у вчинені злочину, передбаченого ст.392 КК України - скасувати, а кримінальне провадження закрити.

В своїх апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_11 та його захисник ОСОБА_10 просять вирок суду в частині визнання ОСОБА_11 винним у вчинені злочинів, передбачених ч.3 ст.345, ст.392 КК України - скасувати, а кримінальне провадження закрити за відсутністю складу кримінальних правопорушень.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_12 просить вирок суду в частині визнання його винним у вчинені злочину, передбаченого ст.392 КК України - скасувати та постановити новий, яким виправдати його.

Короткий зміст судового рішення суду 1-ї інстанції:
Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ст.392 КК України та призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання за новим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 25.09.2014 року та остаточно призначено йому покарання у виді 10 років позбавлення волі.

Цим же вироком, ОСОБА_12 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ст.392 КК України та призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання за новим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Гагаринського районного суду м. Севастополя АР Крим від 27.05.2013 року та остаточно призначено йому покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі.

Цим же вироком, ОСОБА_9 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ст.392 КК України та призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання за новим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.06.2010 року та остаточно призначено йому покарання у виді 7 років 10 днів позбавлення волі.

Цим же вироком, ОСОБА_11 визнано винним у вчинені злочинів, передбачених ст.392, ч.3 ст.345 КК України та призначено покарання:

-за ст.392 КК України у виді 7 років позбавлення волі;

-за ч.3 ст.345 КК України у виді 10 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, більш суворим призначено покарання 10 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання за новим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 05.09.2014 року та остаточно призначено ОСОБА_11 покарання у виді 12 років позбавлення волі.

Узагальненні доводи апеляційних скарг:
В своїх апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 посилаються на те, що судом порушено вимоги законодавства, а саме право обвинуваченого ОСОБА_7 на захист, оскільки суд під час розгляду даного кримінального провадження не прийняв до уваги свідчення ОСОБА_7 , який неодноразово вказував на непричетність його до нападу на працівників адміністрації Ольшанської виправної колонії. Крім того суд не надав належної оцінки свідченням ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , які підтверджували непричетність ОСОБА_7 до нападу на працівників адміністрації. Зазначають, що під час розгляду кримінального провадження обвинуваченими заявлялись клопотання щодо допиту засуджених, які відбувають покарання у виправній колонії про обставини скоєного нападу, однак суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотань та в обґрунтування винуватості ОСОБА_7 прийняв до ували лише показання свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які надані лише зі слів ОСОБА_16 . Крім того вказують, що суд не надав належної оцінки відсутності висновків судово-медичної експертиз або освідування. Відсутність в матеріалах зазначених висновків лише підтверджує, що в період з 04.05.2015 року по 05.05.2015 року ніхто з працівників адміністрації колонії не звертався щодо наявності у них тілесних ушкоджень та під час розгляду провадження свідок ОСОБА_20 , який працює в медичній частині колонії, підтвердив той факт, що за медичною допомогою працівники адміністрації колонії не звертались. Враховуючи відсутність доказів причетності ОСОБА_7 до скоєного нападу вважають за необхідне вирок скасувати, та виправдати ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 зазначає, що вирок суду є незаконним, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Посилається на неповноту судового розгляду, оскільки ухвалюючи обвинувальний вирок відносно ОСОБА_9 , суд послався лише на показання службових осіб Ольшанської виправної колонії, але показання багатьох з них надані лише зі слів інших. Зазначає, що з показань ОСОБА_21 слідує, що ОСОБА_9 не вчиняв інкриміновані йому дії. Свідок ОСОБА_22 , також підтвердив показання ОСОБА_21 про не причетність ОСОБА_9 до вчиненого злочину та навіть зазначив, що саме ОСОБА_9 разом із начальником колонії ОСОБА_23 заспокоювали засуджених, та намагались владнати конфлікт. Крім того, вказує, що під час конфлікту з адміністрацією колонії ОСОБА_9 та ОСОБА_24 перебували на бесіді у ОСОБА_25 , яка тривала 45 хвилин, після якої їх до себе забрав начальник виправної колонії. Вказане свідчить, що ОСОБА_9 жодним чином не міг вчинити напад на адміністрацію колонії. Апелянт також посилається на показання свідка ОСОБА_20 пояснившого, що увечері біля санчастини проходили ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ОСОБА_24 , які агресивно розмовляли з адміністрацією колонії, проте жодних відомостей про присутність ОСОБА_9 , під час цієї розмови, не вказував. Враховуючи викладене, захисник ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , вказує на відсутність доказів скоєння ОСОБА_9 протиправних дій.

Обвинувачений ОСОБА_9 в апеляційній скарзі посилається на ті ж самі обставини, що і його захисник ОСОБА_8 , а також зазначає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги його стан здоров`я, а саме наявність невиліковних захворювань, що підтверджуються медичними документами.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 ,зазначає, що винність ОСОБА_11 у вчинені інкримінованого йому правопорушення, а ні досудовим розслідуванням, а ні судом не є доведеною, посилаючись на те, що в матеріалах провадження відсутні докази, які б підтвердили його вину. Також вказує на те, що слідчим було порушено право ОСОБА_11 на захист, оскільки йому не було роз`яснено його право на участь захисника при пред`явленні для впізнання. Крім того, під час проведення вказаної слідчої дії, понятими були залученні працівники адміністрації колонії, а статистами засуджені, які між собою знайомі, що свідчить про недопустимість цього доказу. Апелянт також посилається на безпідставне неприйняття судом до уваги показань свідків ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , які пояснили, що вони разом з ОСОБА_11 виходили з локального сектору і у останнього ніяких сторонніх предметів не було та ударів він нікому не наносив. Крім того, на предметі, яким було завдано удару потерпілому ОСОБА_28 не виявлено слідів папілярних узорів пальців ОСОБА_11 , ні будь-яких інших біологічних слідів. Враховуючи викладене захисник ОСОБА_10 , вважає, що винність ОСОБА_11 в інкримінованих йому злочинах не є доведеною.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_11 на підтвердження своєї не винуватості посилається на аналогічні докази, які зазначив його захисник ОСОБА_10 .

В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_12 зазначає, що вирок суду ухвалений з порушенням вимог законодавства, оскільки ґрунтується лише на показаннях працівників колонії, які на його думку є непослідовними. Посилаючись на показання свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_25 , вказує на відсутність жодних погроз та протиправних дій з його боку. Вважає, що вирок суду не відповідає фактичним обставинам, оскільки в ньому зазначено, що засуджені з відділів №2 та №3 пошкодили замки та почали виходити на центральну алею, однак з пояснень адміністрації колонії вбачається, що на алею виходили засуджені лише з відділу №9. За таких обставин вважає, що вирок суду є незаконним та необґрунтованим, оскільки він не вчиняв жодних протиправних дій.

Обставини справи, встановлені судом 1-ї інстанції:
Судом першої інстанції встановлено, що 04.05.2015 року близько 22:23г., невідома особа, через загорожу 4-ї дільницю внутрішньої території Ольшанської виправної колонії №53 (далі ВК №53), перекинула пакунок, з наркотичними засобами, а саме опієм ацетильованим, вагою 2,514 гр,, в перерахунку на суху речовину. Після виявлення даного факту, працівниками чергової зміни ВК №53, з метою недопущення розповсюдження забороненої речовини серед засуджених, було здійснено вихід на вказану дільницю та відшукано пакунок з наркотичним засобом, та доставкою його до чергової частини. В цей час засуджені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , усвідомлюючи свої протиправні дії, діючи разом, самовільно залишивши локальні сектори своїх відділень, прибули до приміщення чергової частини, де в грубій та агресивній формі почали вимагати від працівників установи повернути їм пакунок із забороненою наркотичною речовиною, при цьому погрожували їм, що у разі відмови вони з мотивів помсти організують масові заворушення та бунт серед засуджених, направлений на дезорганізацію роботи установи, при цьому погрожували працівникам установи застосуванням насильства. Після чого, працівниками установи була проведена з засудженими профілактична бесіда про недопущення порушень порядку та повернення їх до своїх відділень.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на дезорганізацію роботи установи, засуджений ОСОБА_7 , знаходячись біля відділення №9 ВК №53 та, побачивши начальника відділу соціально-психологічної роботи ОСОБА_17 та молодшого інспектора наряду і безпеки ОСОБА_16 , які несли чергування, здійснив напад на них, при цьому чіплявся за одяг та штовхав працівників адміністрації, але був заспокоєний засудженим ОСОБА_24 , разом з яким направлявся до відділу №9.

Приблизно в 00:50 годині 05.05.2015 року, засуджені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , діючи разом, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на дезорганізацію роботи установи, серед засуджених відділу №9 влаштували масові заворушення та безпорядки, підбурюючи останніх на бунт та здійснення нападу на адміністрацію установи, внаслідок яких засуджені зламали замки локальних секторів відділень, самовільно їх залишили та близько 100 засуджених опинились на території жилої зони установи, при цьому мали із собою знаряддя для заподіяння тілесних ушкоджень (табурети, ніжки від табуретів та ін.), чим було створено реальну загрозу негайного застосування насильства відносно працівників адміністрації установи. Після цього, натовп засуджених відділень №9 та №3 почав рухатись в сторону чергової частини. З метою недопущення масових заворушень та протидії протиправним діям з боку засуджених, начальник відділу охорони майор внутрішньої служби ОСОБА_28 , який знаходився на добовому чергуванні, в супроводі представників адміністрації колонії ОСОБА_29 та ОСОБА_30 , вирушили на зустріч засудженим. Дійшовши до приміщення клубу на території жилої зони ВК №53, з натовпу засуджених на зустріч ОСОБА_28 вийшов один із засуджених ОСОБА_11 , який в руках тримав основу металевого табурету. Після цього, засуджений ОСОБА_11 , реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний намір, з метою дезорганізації роботи установи та умисного заподіяння працівникові адміністрації колонії тяжкого тілесного ушкодження у звязку із виконанням ним своїх службових обов`язків, порівнявшись із начальником відділу охорони ОСОБА_28 , умисно наніс йому удар ніжкою металевого табурету в область лівого ока. Внаслідок удару ОСОБА_28 отримав тілесні ушкодження, які по ступеню тяжкості, згідно висновку СМЕ № 789 від 23.06.2015 року, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя.

Обставини справи встановленні апеляційним судом:
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали вимоги своїх апеляційних скарг, пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 , які просили задовольнити вимоги їх апеляційних скарг, пояснення захисника ОСОБА_10 , який підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, та скарги обвинуваченого ОСОБА_11 , пояснення обвинуваченого ОСОБА_12 та його захисника ОСОБА_15 , які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги обвинуваченого, думку прокурорів, які заперечували проти задоволення апеляційних скарг обвинувачених та їх захисників, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, суд вважає, що апеляційні скарги обвинувачених та їх захисників не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження винність обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 підтверджується зібраними доказами, дослідженими судом першої інстанції, з наданням їм належної правової оцінки.

Зокрема, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_31 пояснив, що він, працюючи молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки виправної колонії, в ніч на 5.05.2015р. знаходився на добовому чергуванні. Приблизно о 22г.20 хв. 4.05.2015р. до чергової частини надійшов дзвінок з однієї дільниці про намагання когось з засуджених через вікно пробратись на стежку наряду. Він разом з ОСОБА_32 , ОСОБА_33 та ОСОБА_34 прибули на вказану дільницю, де затримали засудженого ОСОБА_35 . Оглянувши територію, вони знайшли згорток з невідомою речовиною, яку разом з затриманим засудженим доставили до чергової частини. Біля неї в цей час вже знаходився засуджений ОСОБА_9 , який став пропонувати гроші за перекинутий пакунок. Після відмови, ОСОБА_9 став погрожувати їм масовими заворушеннями, казав, що буде бунт, якщо йому не віддадуть перекид. Після цього, за наказом чергового, він при підтримці ОСОБА_36 залишив чергову частину та відбув до КП для доставки вилученого згортка. В зв`язку з цим, він безпосередньо заворушень засуджених не бачив.

Свідок ОСОБА_16 підтвердив, що пізно ввечері 4.05.2015 р. на охоронювану дільницю №4 намагався проникнути засуджений, якого працівники чергової частини ОСОБА_37 , ОСОБА_32 та інші затримали, а також знайшли там та вилучили перекинутий невідомою особою згорток з наркотичним засобом. Коли прибули до чергової частини, то там знаходився засуджений ОСОБА_38 , який став домовлятися з ними про повернення йому знайденого пакунку, але йому відмовили. Про те, що сталося доповіли ОСОБА_39 , який наказав вивести ОСОБА_40 разом з пакунком з чергової частини, що він і виконав. Коли повернувся, то ОСОБА_38 продовжував погрожувати в разі неповернення пакунку та по мобільному телефону зв`язувався з іншими засудженими. Він залишив чергову частину, а пізніше побачив, як ОСОБА_38 , , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , та інші засуджені йдуть у бік чергової частини, де вимагали повернути пакунок, та погрожували здійняти бунт. Черговий наказав йому випустити опергрупу з відділення і він пішов виконувати наказ. Коли повертався назад, то назустріч йому по стежці йшли ОСОБА_43 , ОСОБА_41 і ОСОБА_44 , а ОСОБА_38 з ОСОБА_45 йшли по алеї. ОСОБА_43 кинувся на нього та вдарив рукою в обличчя, а потім відбіг та став ображати. ОСОБА_41 також став його ображати нецензурною лайкою, а ОСОБА_43 знову вдарив його кулаком по обличчю. На його захист кинувся співробітник ОСОБА_46 , а засуджені ОСОБА_47 і ОСОБА_38 заспокоювали ОСОБА_48 . Після цього на роботу приїхав начальник колонії ОСОБА_49 , який почав викликати до себе на співбесіду засуджених. Заворушення в колонії почалися через вилучення перекинутого пакунку, а потім засуджені бунтували через те, що «блатних» хочуть посадити в дізо.

Свідок ОСОБА_17 пояснив, що він, як начальник відділення соціально-психологічної служби в ніч на 5 травня 2015р. знаходився на роботі і після вилучення перекинутого згортка з наркотичними засобами бачив на центральній алеї колонії засуджених ОСОБА_50 , ОСОБА_48 і ОСОБА_51 , які знаходились в стані алкогольного сп`яніння і кричали, що не віддадуть перекид і піднімуть всю зону. Потім ОСОБА_43 підбіг до інспектора чергової частини ОСОБА_36 і накинувся на нього з кулаками і він став його захищати. Засуджені ОСОБА_38 та ОСОБА_47 стали заспокоювати ОСОБА_48 . До них підійшли працівники колонії ОСОБА_52 , ОСОБА_53 та ОСОБА_54 , після чого всі розійшлися і він пішов до чергової частини.

Свідок ОСОБА_21 пояснив, що він в ту ніч працював черговим помічником начальника колонії і коли було знайдено перекинутий згорток, він інспектору ОСОБА_55 наказав його віднести до КПП в кімнату для догляду передач. В цей час до чергової частини прийшли засудженні ОСОБА_38 , ОСОБА_47 та інші, які стали погрожувати, якщо не віддадуть їм пакунок, піднімуть колонію на бунт. Через деякий час прибули працівники колонії ОСОБА_56 , ОСОБА_57 та ОСОБА_58 , які стали розмовляти з засудженими та заспокоювати їх. Після цього всі засудженні пішли до відділень і дійшовши до стадіону повернули ліворуч. Там вони зустрілись з черговою зміною і ОСОБА_43 накинувся на ОСОБА_36 , став йому погрожувати, а ОСОБА_38 і ОСОБА_47 його заспокоювали. Інспектори ОСОБА_46 і ОСОБА_59 відтянули ОСОБА_48 , а ОСОБА_38 і ОСОБА_47 пішли на бесіду до ОСОБА_60 . Потім прибув начальник колонії ОСОБА_49 , який теж став викликати до себе на співбесіду вказаних засуджених. Після співбесіди ОСОБА_38 з ОСОБА_61 сказали, що йдуть до дізо і пішли до відділень збиратись. Через деякий час в відділеннях засудженні стали ламати решітки локальних секторів, збивати навісні замки. Велика група засуджених вийшла на центральну алею, в багатьох із них в руках були палиці, бильця від кроватей і вони висловлювали погрози фізичної розправи. Назустріч їм вийшли ОСОБА_56 , ОСОБА_57 і ОСОБА_58 . Він по телефону повідомив ОСОБА_62 про те, що відбувається, після чого побачив, як ОСОБА_58 веде ОСОБА_63 , закривавшого своє обличчя руками. Після цього до засуджених вийшов начальник колонії ОСОБА_49 разом з засудженими ОСОБА_64 і ОСОБА_45 і почали заспокоювати натовп. Засудженні заспокоїлись, після чого на місці цих подій підібрав частину табурету, яку приніс до чергової частини і в подальшому видав її слідчо-оперативній групі.

Свідок ОСОБА_18 , який є заступником начальника відділу виправної колонії підтвердив, що пізно ввечері 4.05.2015р. був перекид пакунку, який був відшуканий і вилучений інспекторами чергової частини, після чого засуджені почали вимагати повернути їм цей пакунок. На центральній алеї колонії він бачив групу засуджених серед яких були ОСОБА_38 , ОСОБА_41 та ОСОБА_43 . Зустрівшись з черговою зміною, ОСОБА_43 напав на інспектора ОСОБА_36 і ударив того кулаком в обличчя. Інспектор ОСОБА_46 схватив ОСОБА_48 і вони разом впали на землю. В цей час ОСОБА_38 заспокоював ОСОБА_48 . Потім прибули ще працівники колонії і конфлікт припинився, після чого він пішов до відділень 2 і 3. Там він побачив, як ОСОБА_41 переліз 9-го відділення на алею і пішов до 2 і 3 відділень, де металевим предметом став збивати навісні замки та закликати засуджених виходити з відділень та йти до чергової частини бити працівників колонії. Засудженні почали також ламати замки на локальних секторах і виходити з відділень. Назустріч їм йшли працівники колонії ОСОБА_57 , ОСОБА_58 та ОСОБА_56 і він побачив як якийсь засуджений наніс ніжкою стільця удар по голові ОСОБА_65 . Він підбіг і повів ОСОБА_63 на вахту, після чого ОСОБА_58 повіз його до лікарні.

Свідок ОСОБА_66 пояснив, що він як молодший інспектор відділу нагляду і безпеки виправної колонії здійснював обхід жилої зони і бачив біля чергової частини ОСОБА_50 , ОСОБА_51 та ОСОБА_48 , які в грубій формі розмовляли з працівниками колонії ОСОБА_67 , ОСОБА_68 і ОСОБА_58 ., кричали на них і вимагали повернути їм перекид. Потім він бачив як йшли чергові ОСОБА_69 , ОСОБА_32 і ОСОБА_46 , до яких підбіг ОСОБА_43 та напав на ОСОБА_36 і там сталася сутичка. Після цього він бачив як ОСОБА_41 прибіг з вахти до локальних секторів 2 і 3 і почав збивати навісні замки, закликаючи засуджених підніматись, бо закривають ОСОБА_70 . Засуджені почали виходити з локальних секторів, тому вони з ОСОБА_71 побігли до чергової частини. Назустріч їм йшов ОСОБА_57 та ще хтось з працівників колонії Через деякий час він побачив як ОСОБА_57 повертався, тримаючись рукою за око. Він чув, що ОСОБА_65 розбив голову засуджений ОСОБА_72 .

Свідок ОСОБА_19 повідомив, що він як молодший інспектор колонії разом з іншими інспекторами після перекиду до колонії пакунку його знайшли та затримали засудженого ОСОБА_35 , якого доставили до чергової частини. Біля чергової частини знаходились засудженні ОСОБА_38 та ОСОБА_43 , які вимагали повернути їм знайдений пакунок. Єршов йому погрожував, що після роботи він не дійде до дому, а ОСОБА_43 схопився за одяг ОСОБА_35 , не даючи його відправити в дізо. Через деякий час його разом з ОСОБА_69 відправили до 2 і 3 відділень випустити чергувавшого там інспектора Гросу. Повертаючись назад біля стадіону вони зустріли засуджених і ОСОБА_43 напав на ОСОБА_36 , кричав та лаявся, а потім штовхнув ОСОБА_46 . Після цього до них прибігли ще працівники колонії і конфлікт закінчився. Потім їм сказали, що засуджені збивають навісні замки локальних секторів, тому наказали залишити територію зони.

Свідок ОСОБА_25 пояснив, що перебуваючи в своєму кабінеті, що знаходиться поза межами колонії, він отримав повідомлення про перекид якогось пакунку на територію колонії. Він пішов до колонії і зустрів ОСОБА_40 , який ніс вилучений пакунок. Потім він зустрів ОСОБА_73 , з яким пішов до житлової зони. Звідти лунали крики та нецензурна лайка. Вони побачили, що сварка відбувається між працівниками колонії ОСОБА_69 , ОСОБА_46 , ОСОБА_74 і засудженими ОСОБА_75 , ОСОБА_45 , ОСОБА_76 та ОСОБА_61 , які були збудженими та знаходились в стані алкогольного сп`яніння. Засуджених ОСОБА_50 та ОСОБА_77 він забрав до себе на бесіду, яку проводив приблизно на протязі 45 хв. Після цього вони вийшли з кабінету і зустріли начальника колонії ОСОБА_62 , який цих же засуджених також забрав до себе на розмову. Через деякий час йому повідомили про те, що засуджені кричать, стукають та зламують замки. Він пішов до зони, де побачив натовп засуджених, що рухався до чергової частини. Попереду всіх йшов засуджений з табуретом в руках. Назустріч засудженим йшли працівники колонії і той засуджений з табуретом в руках наніс ним удар по голові працівнику колонії ОСОБА_65 , який впав і якого потім вивів ОСОБА_58 .

Свідок ОСОБА_78 повідомив, що в той день, він як заступник начальника колонії був відповідальним по цьому закладу і отримав від чергового повідомлення про перекид забороненого предмету, який група засуджених вимагає повернути, погрожуючи розправою. Він разом з іншим заступником ОСОБА_79 пішли до чергової частини, де побачили групу засуджених ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_48 та інш., які знаходились в стані алкогольного сп`яніння. Ці троє вказаних засуджених вели себе неадекватно, виражалися нецензурною лайкою, погрожували черговій зміні, вимагали віддати їм перекинутий пакунок, погрожуючи підняти засуджених на бунт. Вони стали заспокоювати засуджених та проводити з ними співбесіди про недопустимість протиправної поведінки. Пізніше в локальних секторах засудженні почали ламати решітки та виходити на вулицю. Зібрався великий натовп приблизно 100 засуджених, який перегородив шлях двом молодшим співробітникам і направився до чергової частини. Він разом з ОСОБА_68 та ОСОБА_58 пішли назустріч натовпу засуджених, які мали при собі палиці, металеві прути і погрожували фізичною розправою. Попереду цього натовпу йшов засуджений ОСОБА_72 , який тримав в руках металевий табурет. Пройшовши ОСОБА_57 , засуджений ОСОБА_72 зайшов тому за спину та наніс удар табуретом по голові, від чого ОСОБА_57 впав. Він відштовхнув ОСОБА_80 та допоміг ОСОБА_65 піднятись, після чого інші співробітники вивели його за межі колонії. ОСОБА_72 став кидатись на нього і він змушений був захищатись. До натовпу засуджених вийшов начальник колонії ОСОБА_49 з декількома засудженими та стали заспокоювати натовп. Після цього всі засуджені стали розходитись по своїм відділенням. Пізніше йому стало відомо, що засудженні ОСОБА_43 та ОСОБА_41 закликали засуджених з різних відділень підніматися на бунт.

Свідок ОСОБА_29 дав аналогічні показання підтвердивши, що засудженні ОСОБА_38 , ОСОБА_41 та ОСОБА_43 вимагали від працівників колонії повернути їм вилучений пакунок, який був перекинутий на територію колонії. Вони знаходились в стані алкогольного сп`яніння і погрожували підняти засуджених на бунт. Засуджених почали заспокоювати, потім приїхав начальник колонії, який став викликати до себе цих засуджених на співбесіду.

Через деякий час з боку 9 відділення засуджені виламали решітки і озброївшись різними предметами пішли в бік чергової частини. Натовп складався приблизно зі 100 засуджених осіб, попереду яких, з табуретом в руках, йшов засуджений ОСОБА_72 . Він, разом з ОСОБА_68 та ОСОБА_67 пішли назустріч натовпу засуджених. ОСОБА_72 пройшовши ОСОБА_63 несподівано наніс йому удар табуретом по голові. ОСОБА_56 став відштовхувати ОСОБА_80 , а він в цей час допоміг ОСОБА_65 піднятись та відвів його до КПП, а потім відвіз до лікарні.

Свідок ОСОБА_23 пояснив, що від свого заступника ОСОБА_81 отримав інформацію про вчинення засудженими колонії протиправних дій проти працівників установи, а також про погрози фізичною розправою та масовими заворушеннями. Він зразу же виїхав до колонії і по дорозі йому повідомили про напад на інспекторів ОСОБА_36 і ОСОБА_46 , після чого він віддав наказ всьому особовому складу залишити житлову зону. Прибувши до колонії, він біля чергової частини побачив засуджених ОСОБА_50 , ОСОБА_48 та ОСОБА_77 і запросив їх до себе на співбесіду. Після цього вони відправлялись до своїх відділень. Потім він їх знову запрошував на розмову. Через деякий час йому повідомили про те, що ОСОБА_65 хтось з засуджених розбив голову і він пішов на території колонії, де став заспокоювати натовп засуджених і просити їх розійтись по своїм відділенням.

Потерпілий ОСОБА_28 пояснив, що він працюючи начальником відділу охорони колонії в ніч на 5.05.2015р., знаходився на чергуванні. Отримавши від чергового повідомлення про перекид до колонії забороненого пакунку, який засудженні вимагають їм його повернути. Він зателефонував ОСОБА_82 і разом з ним пішов до чергової частини, де побачив ОСОБА_51 та ще декількох засуджених. Він особисто став розмовляти з ОСОБА_76 , який сказав, що все почалося через вилучений пакунок і закриття ОСОБА_77 та ОСОБА_50 в дізо, засуджені будуть підніматися на їх захист. Після цього він пішов до свого кабінету і через деякий час йому повідомили, що засуджені ламають решітки і намагаються вийти з локальних секторів. Після цього він пішов в житлову зону і і побачив біля 9 відділення великий натовп засуджених, які йшли за Мішеніним та ОСОБА_83 . Він кинувся їм напереріз і порівнявшись з першим засудженим отримав удар в голову, після якого під оком залишився шматок якогось предмету. Він витягнув цей шматок і побігла кров, після чого його вивели з зони і відвезли до лікарні. Хто саме йому спричинив тілесні ушкодження, він не знає.

Показання потерпілого ОСОБА_28 стосовно місця заподіяння йому тілесних ушкоджень узгоджуються з даними протоколу огляду місця події, згідно даним якого на території ВК № 53, на земельній ділянці, розташованій на відстані 10 метрів напроти клубу виявлені плями крові в кількості 20 штук (т.1 а.с. 196).

Ці ж показання потерпілого стосовно механізму та локалізації отриманих ним тілесних ушкоджень, підтверджуються висновками судово-медичної експертизи, відповідно до яких ОСОБА_28 спричиненні множинні рвані рани верхньої та нижньої повіки лівого ока, множинні рвані рани слизової зводу лівого ока, відриву нижньої прямої мязи лівого ока, проникаючого поранення лівої орбіти, забиття лівого ока тяжкого ступеню, гефеми, гемофтальма лівого ока, травматичного мідріазу зі зниженням зору лівого ока до 0.02, перелому лівих відділів верхньої щелепи, лівої стінки решітчастої кістки, шиловидного відростку лівої скроневої області, лівостороннього гемо синуса, перелому передньої і медіальної стінки лівої гайморової пазухи, нижньої медіальної стінки лівої орбіти. Не виключено, що дані тілесні ушкодження могли утворитися від удару металевою табуреткою. За ступенем тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя ( т.1 а.с.234-236).

Даними протоколу огляду встановлено знаходження в черговій частині металевої рами табурета, на одній із ніжок якого, виявлено пляму крові (т.1 а.с. 199).

Вказане повністю узгоджується з показаннями свідка ОСОБА_21 , повідомившого, що він забрав з місця пригоди табурет, який з метою зберігання відніс до чергової часини.

Показання всіх свідків, які є працівниками адміністрації виправної колонії щодо незаконного перекидування згортку на територію колонії, підтверджується даними протоколу огляду, яким встановлено, що згорток обгорнутий прозорою клейкою стрічкою. В його середині знаходиться шматок каміння та другий згорток зеленуватого відтінку з невідомою речовиною (т.1 а.с. 197).

Відповідно до висновків судово-хімічної експертизи при відкритті пакету в ньому виявлено полімерний флакон з речовиною коричневого кольору масою 13, 615 г., яка є ацетильованим опієм, вага якого в перерахунку на суху речовину складає 2,514 г. Також в пакету було виявлено фрагмент одноразового медичного шприца, в якому містилась подрібнена речовина рослинного походження, масою 8,436 г., яка є канабісом, вага якого в перерахунку на суху речовину складає 7, 392 г.

Факт спричинення потерпілому ОСОБА_28 тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_11 підтверджується також даними протоколів пред`явлення особи на впізнання свідкам ОСОБА_84 і ОСОБА_29 , які впізнали ОСОБА_11 і пояснили, що саме він в їх присутності наніс потерпілому удар табуретом по голові (т.1 а.с. 235-238; 239-242).

Доводи обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника про проведення вказаних слідчих дій в порушення вимог КПК України, оскільки статистами залучались інші засудженні, а понятими використовувались працівники адміністрації колонії, що на їх думку вказує на порушення вимог ст. ст. 223, 228 КПК України, в результаті чого такі докази повинні визнаватись недопустимими, апеляційний суд вважає безпідставними.

Пред`явлення ОСОБА_11 для впізнання проводилось з участю ще трьох інших засуджених і ці особи не мали різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі, що свідчить про дотримання процесуальних вимог закону під час проведення вказаних слідчих дій.

Поняті, що залучались для участі в пред`явленні осіб на впізнання, відповідно до показань слідчого ОСОБА_85 , який допитувався в судовому засіданні, не є працівниками адміністрації колонії, вони є не атестованими, цивільними особами, що працюють в медичній установі і будь-якої їх зацікавленості суд не встановив.

Таким чином, вказані докази здобуті з дотриманням вимог кримінально-процесуального законодавства, тому є допустимими, тим більше що під час допиту вказаних свідків в судовому засіданні, суд безпосередньо від них отримав ті ж самі свідчення про спричинення удару потерпілому табуретом по голові обвинуваченим ОСОБА_11 .

Вказані свідки були безпосередніми учасниками подій, знаходились поряд з потерпілим і обвинуваченим, тому підстав сумніватись в правдивості їх свідчень у суду не має.

Доводи обвинувачених щодо недоведеності їх вини в інкримінованих їм злочинах, оскільки їх вина підтверджується лише показаннями свідків, які є працівниками адміністрації виправної колонії, тобто, на їх погляд зацікавленими особами, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки вони спростовуються наступними доказами.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 пояснив, що він відбуває покарання у Ольшанській виправній колонії № 53 і в ніч на 5.05.2015р. знаходився в медчастині. Пізно ввечері 4 травня 2015 р. він бачив як ОСОБА_41 , ОСОБА_43 і ОСОБА_47 йшли в сторону чергової частини, де почали розмовляти з адміністрацією агресивно. Голосно, лаялися нецензурною лайкою. Після цього вони повернулись до своїх відділень і через деякий час він побачив натовп засуджених, що проходив повз медчастини, вони стукали, виражалися нецензурною лайкою і були дуже агресивні.

Свідок ОСОБА_86 пояснив, що він відбуває покарання у Ольшанській виправній колонії і пізно ввечері 4.05.2015 р. , коли вже відпочивав, почув крики і побачив натовп засуджених, що прямував на вахту. Він приєднався до натовпу і чув як засуджені казали , що йдуть «бити мусорів». Він з 1 загону дійшов до 7 загону, після чого весь натовп повернув назад.

Свідок ОСОБА_22 пояснив, що є засудженим виправної колонії і коли відпочивав почув на вулиці шум і крики інших засуджених які рухались в напрямку чергової частини. Він одягнувся і вийшов на вулицю, де бачив як начальник колонії ОСОБА_49 та засуджений ОСОБА_38 заспокоювали натовп і просили всіх розійтися. Після цього всі розійшлися.

Таким чином, не тільки працівники адміністрації виправної колонії, а й свідки з числа осіб, що відбувають покарання підтвердили факт масових заворушень та безпорядків, що відбулися у виправній колонії в ніч на 5.05.2015 р.

Аналіз досліджених доказів, які викладені в їх послідовності в хронологічному порядку подій, що відбувались у Ольшанській виправній колонії, свідчить про об`єктивність показань свідків, які є конкретними, послідовними, та такими, що доповнюють одне одного, тобто вони повністю узгоджуються між собою та іншими доказами, дослідженими судом і які повністю спростовують показання обвинувачених, тому суд вірно поклав їх в основу вироку.

Хоча обвинувачені ОСОБА_38 , ОСОБА_43 і ОСОБА_41 заперечують свою участь у вчиненні будь-яких протиправних дій на території виправної колонії, а Єршов навіть вказує на те, що, навпаки, намагався заспокоювати засуджених, але такі їх доводи є безпідставними.

З досліджених судом доказів вбачається, що ОСОБА_38 , ОСОБА_41 і ОСОБА_43 , знаходячись біля чергової частини вимагали у представників адміністрації колонії повернути їм перекинутий на територію колонії пакунок з наркотичними засобами, тобто розпочали протидіяти, перешкоджати законній діяльності адміністрації колонії. При цьому вони погрожували їм вчиненням насильницьких дій та збуренням іншим засуджених, закликом їх до не покори та до бунту, що вже само по собі вказує на наявність в їх діях складу злочину, пов`язаного з дезорганізацією роботи установи виконання покарань. Подальший розвиток подій лише свідчить про втілення вказаними засудженими в реальність своїх погроз та злочинних намірів, оскільки засудженні, будучи ними підбуреними, стали залишати свої сектори, в чому безпосередньо сприяв ОСОБА_41 , який збивав з решіток навісні замки, після чого безпосередньо ОСОБА_43 здійснив напад на ОСОБА_46 і ОСОБА_36 , завдавши останньому удару, а засуджений ОСОБА_11 здійснив напад на ОСОБА_28 , завдавши йому удару табуретом по голові, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Той факт, що в подальшому обвинувачений ОСОБА_38 став заспокоювати засуджених і просив перестати вчиняти протиправні дії, ніяким чином не спростовує його винуватість і не впливає на наявність в його діях інкримінованого йому злочину. Це є лише обставиною, яка свідчить про усвідомлення ним протиправності своїх дій в результаті проведених з ним профілактичних бесід керівництва виправної колонії.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_48 про недоведеність його вини у вчиненні нападу на працівника колонії ОСОБА_16 , оскільки він не проходив медичне обстеження і відсутні експертні дані про отримання ним тілесних ушкоджень, спростовуються вищенаведеними показаннями свідків і такі його дії охоплюються складом злочину, передбаченим ст. 392 КК України. Наявність у ОСОБА_16 тілесних ушкоджень, як і у випадку з потерпілим ОСОБА_87 , потребувала б додаткової кваліфікації за ст. 345 КК України.

Тому відсутність у ОСОБА_16 тілесних ушкоджень, тобто не фіксування факту їх отримання, обумовило не притягнення ОСОБА_48 до відповідальності за вчиненні дії.

Що стосується посилань обвинувачених про порушення їх права на захист, то вони є безпідставними, оскільки в матеріалах кримінального провадження не міститься жодних даних про те, що слідчий чи суд при наявності їх клопотань про участь захисників, проігнорували їх вимоги. При надходженні таких заяв від обвинувачених, захисники долучались до провадження шляхом їх призначення.

Суд першої інстанції також зробив вірний висновок, що при пред`явленні ОСОБА_11 на впізнання від 10.06.2015р. не було порушено його права на захист, оскільки на той час він не займав статус підозрюваного. Такий статус він отримав 7.07.2015 р. після повідомлення йому про підозру. ОСОБА_11 також не затримувався в порядку ст. 208 КПК України, тому посилання захисника на ст. 209 КПК України , яка встановлює момент затримання, є недоречною. Місце знаходження ОСОБА_11 у виправній колонії не пов`язане з його затриманням, а пов`язане з відбуванням покарання заснованим на дотриманні вимог КВК України, в зв`язку з відбуванням покарання у виді позбавлення волі

Таким, чином, проаналізувавши всю сукупність доказів, суд правильно дійшов висновку про винуватість обвинувачених у вчинених ними кримінальних правопорушеннях, вірно кваліфікувавши дії ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 за ст. 392 КК України і ОСОБА_11 за ст. ст. 392, 345 ч.3 КК України.

Міру покарання всім обвинуваченим суд призначив у відповідності до вимог ст. ст. 65, 66, 67 КК України, з урахуванням тяжкості скоєних ними правопорушень та даних щодо їх осіб. Всі засудженні раніше судимі, вчинили злочин, який відноситься до категорії тяжких, а ОСОБА_11 і злочин, який відноситься до особливо тяжких, характеризуються негативно, вчинили злочини під час відбування покарання, тому суд правильно призначив їм покарання за сукупністю вироків. Призначене їм судом покарання є достатнім та необхідним для виправлення обвинувачених та запобіганню вчинення ними нових злочинів.

На підставі викладеного, підстав для задоволення апеляційних скарг обвинувачених та їх захисників, апеляційний суд, не вбачає.

На підставі ст. 72 ч. 5 КК України в редакції від 26.11.2015р. підлягає зарахуванню в строк позбавлення волі попереднє ув`язнення обвинувачених із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі в рамках даного провадження:

-обвинуваченому ОСОБА_9 у період з 28.07.2015 р. по 11.03.2016 р. (включно) попереднє ув`язнення становить - 7 місяців 12 днів, а зарахуванню в строк позбавлення волі підлягає 1 рік 2 міс. 24 дня.

-обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та, ОСОБА_11 у період з 14.12.2015р. по 11.03.2016 р. (включно), попереднє ув`язнення становить 2 міс. 26 днів,а зарахуванню в строк позбавлення волі підлягає 5 міс. 22 дні, кожному.

На підставі ст. 404 ч.2 КПК України судове рішення в частині стягнення з обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 і ОСОБА_11 в солідарному порядку процесуальних витрат на суму 5306, 88 грн. слід змінити, оскільки такі витрати підлягають стягненню в дольовому порядку.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та їх захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 залишити без задоволення.

На підставі ст. 404 ч.2 КПК України вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 грудня 2015 року стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 і ОСОБА_11 в частині стягнення з обвинувачених в солідарному порядку процесуальних витрат на суму 5306, 88 грн. змінити.

Стягнути на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз:

-з обвинуваченого ОСОБА_11 2306 грн. 88 коп.

-з обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 по 1 тис. грн. з кожного.

На підставі ст. 72 ч. 5 КК України в редакції від 26.11.2015р. зарахувати в строк позбавлення волі попереднє ув`язнення обвинувачених із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі в рамках даного провадження:

-обвинуваченому ОСОБА_9 у період з 28.07.2015 р. по 11.03.2016 р. (включно) попереднє ув`язнення строком - 7 місяців 12 днів, а зарахуванню в строк позбавлення волі - 1 рік 2 міс. 24 дня.

-обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та, ОСОБА_11 у період з 14.12.2015р. по 11.03.2016 р. (включно), попереднє ув`язнення строком 2 міс. 26 днів,а зарахуванню в строк позбавлення волі - 5 міс. 22 дні, кожному.

В іншій частині цей же вирок суду залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а обвинуваченими, що утримуються під вартою, з дня отримання копії ухвали суду.

Головуючий

Судді