Справа № 742/2003/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/1085/2016
Категорія - ч.2 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора та адвоката ОСОБА_6 в інтересах потерпілого ОСОБА_7 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 серпня 2016 року, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та мешканка АДРЕСА_1 , українка, громадянка України, освіта середня, не одруженої, не працюючої, раніше судимої Прилуцьким міськрайонним судом 17 травня 2016 року за ст. 185 ч. 1 КК України до 200 год. громадських робіт,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

З участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

представника потерпілого - ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 серпня 2016 року ОСОБА_8 визнано винною за ч.2 ст.185 КК України і призначено покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст.ст.75,76 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбуття призначеного покарання з випробуванням з наданням іспитового строку терміну - два роки, зобов`язавши періодично з`являтися в органи кримінально-виконавчої інспекції на реєстрацію та повідомляти зазначені органи про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_8 , до вступу вироку в законну силу не обирався.

Як встановив суд, 30 квітня 2016 року близько 23 год. ОСОБА_8 перебуваючи в квартирі свого знайомого ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_2 скориставшись відсутністю уваги з боку господаря квартири, який відпочивав, таємно викрала належні господарю речі, а саме: мобільний телефон, мікрохвильову піч та мультиварку, загальною вартістю, згідно висновку експерта, 7074 грн. 40 коп. і з місця злочину зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Не погоджуючись з даним вироком прокурор Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_10 звернувся з апеляційною скаргою, в якій не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, кваліфікації дій, доведеність вини ОСОБА_8 , просить вирок суду скасувати в частині призначення покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити новий, яким ОСОБА_8 визнати винуватою за ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді 3 місяців арешту. На підставі ч.4 ст.70,ст.72 КК України приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Прилуцького міськрайонного суду від 17.05.2016 року та остаточно призначити обвинуваченій ОСОБА_8 покарання у вигляді 3 місяців 6 днів арешту.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд призначаючи покарання припустився помилки не врахувавши, що новий злочин обвинувачена вчинила до відбуття покарання за попереднім вироком. При вирішенні питання про міру покарання судом залишено поза увагою попередній вирок відносно ОСОБА_8 не вказавши, яким чином його виконувати. Крім того, суд першої інстанції в мотивувальній частині не вказав яке конкретно майно та на яку суму було викрадено обвинуваченою.

Адвокат ОСОБА_6 в інтересах потерпілого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01.08.2016 року та призначити обвинуваченій покарання без застосування статті 75 КК України.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що суд не взяв до уваги, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченою повторно, під час розслідування іншого кримінального провадження відносно неї. Обвинувачена навіть не намагалася відшкодувати потерпілому спричинену нею матеріальну шкоду. Докази, що обвинувачена розкаялася у скоєному відсутні. На його думку суд безпідставно застосував статтю 75 КК України відносно обвинуваченої.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, адвоката ОСОБА_6 , який також підтримав подану ним апеляційну скаргу, думку обвинуваченої ОСОБА_8 , яка заперечувала проти апеляційної скарги прокурора та адвоката ОСОБА_6 , перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та адвоката ОСОБА_6 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються у разі визнання особи винуватою: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

В порушення вказаних вимог кримінально-процесуального законодавства у вироку суд не вказано форму вини та мотив вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, а також не зазначено яки конкретно речі викрадені обвинуваченою та на яку суму, що порушує право обвинуваченої на захист, тим, більше, що судовий розгляд відбувався у скороченому порядку.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Як вбачається із звукозапису судове засідання проводилось у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, і докази по справі не досліджувались, незважаючи на те, що обвинувачена заперечувала крадіжку телефону. В суді апеляційної інстанції вона також пояснила, що крадіжку мобільного телефону не вчиняла.

Також, судом першої інстанції були допущені порушення законодавства про кримінальну відповідальність.

Так, ОСОБА_8 була засуджена вироком Прилуцького міськрайонного суду від 17.05.2016 року за ч.1 ст.185 КК України до 200 годин громадських робіт і новий злочин обвинувачена вчинила 30.04.2016 року, тобто до відбуття покарання за попереднім вироком. Відповідно до довідки Прилуцького МВ КВІ станом на 26.08.2016 року ОСОБА_8 відбула 152 години громадських робіт.

В порушення вимог ст..70 КК України при вирішенні питання про міру покарання суд залишив поза увагою попередній вирок відносно ОСОБА_8 . Не з`ясовано судом першої інстанції чи відбула покарання обвинувачена, призначене за попереднім вироком, що має суттєве значення для призначення покарання.

Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За таких обставин, виходячи зі змісту положень статті 412 КПК України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, при розгляді кримінального провадження, істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність, що безумовно тягне за собою скасування рішення з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, оскільки допущені порушення не можуть бути усунуті в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 415, 420 Кримінально-процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги прокурора Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_10 та адвоката ОСОБА_6 в інтересах потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 серпня 2016 року щодо ОСОБА_8 - скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4