Єдиний унікальний номер справи 185/6724/16-к
Провадження № 1-кс/185/967/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2016 року слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , в присутності підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про застосування до підозрюваного в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Перм, РФ, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В :

Клопотанням слідчого, яке надійшло до суду 11 серпня 2016 року, погодженим з прокурором, порушується питання про застосування до підозрюваного в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Відповідно до матеріалів, якими слідчий обґрунтовує клопотання, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні ряду умисних злочинів.
Попередня правова кваліфікація органів досудового розслідування дій ОСОБА_6 визначається за ч. 1 ст. 263 КК України незаконне придбання, зберігання боєприпасів без передбаченого законом дозволу, за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення, за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчиненому повторно, та за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому повторно.

На думку слідчого, що погоджено з прокурором, відносно підозрюваного ОСОБА_6 має бути застосований запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, оскільки він вчинив злочини, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких та середньої тяжкості, не працює, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від відбування суворого покарання в разі доведеності його вини, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме викрадене майно, місцезнаходження якого до теперішнього часу не встановлено, незаконно впливати на потерпілих та свідків з метою зміни показів на свою користь, вчинити інше кримінальне правопорушення, так як на даний час останньому повідомлено про підозру у вчинені шести самостійних умисних злочинів за короткий проміжок часу, а також на момент вчинення вказаних злочинів ОСОБА_6 мав не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість за вчинення тяжких корисливих злочинів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що дає підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_6 заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного заперечував проти застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання слідчого, зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора.

Прокурором доведено, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 провадиться досудове розслідування, оскільки дані факти за № 0001567 від 14 червня 2016 року зареєстрований в Єдиному реєстрі досудових розслідувань.

Встановлено, що ОСОБА_6 було фактично затримано об 12.50 год. 09 серпня 2016 року працівниками поліції та доставлено о 15.10 год. 09 серпня 2016 року до СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, тому згідно ст. 209 КПК України момент затримання вважається об 12.50 год. 09 серпня 2016 року.

10 серпня 2016 року о 12.00 год. ОСОБА_6 отримав від слідчого повідомлення про підозру за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України.

Згідно п.п.1-5 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

На виконання вказаних вимог Закону, відповідно до матеріалів клопотання відносно ОСОБА_6 , підозрюваний є особою, яка раніше судима, маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість за вчинення тяжких корисливих злочинів, підозрюється у вчиненні середньої тяжкості та тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 7 років, не працює, не має сильних соціальних зв`язків.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу. Таким чином, на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Перевіривши наявність доказів, що обґрунтовують підозру відносно ОСОБА_6 , додані до клопотання слідчого висновки експертів, протоколи допитів потерпілих та свідків, протоколи впізнання, є вагомими і достатньо повно обґрунтовують підозру відносно ОСОБА_6 щодо вчинення останнім кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України є відповідно до ст. 12 КК України злочинами середньої тяжкості та тяжкими, та передбачають покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно вплинути на інших учасників кримінального провадження та вчинити ще й інше кримінальне правопорушення, в зв`язку з чим до нього має бути застосований саме винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, але у межах строку досудового розслідування.

Отже, з огляду на викладені обставини, з огляду на наявність обґрунтованої підозри скоєння підозрюваним вищевказаних кримінальних правопорушень, враховуючи особу підозрюваного, та зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», враховуючи наявний ризик щодо ухилення від слідства, та продовження вчинення аналогічних злочинів, слідчий суддя приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, з врахуванням обставин кримінального правопорушення та особи підозрюваного, не зможе запобігти вищевказаним ризикам, та не забезпечать виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і не попередять спроби вчинити вищевказані дії.
Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, тяжкість правопорушення, за вчинення якого він підозрюється, вважаю за необхідне визначити йому заставу у розмірі від 20 до 80 розмірів мінімальної заробітної плати, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, вважаю за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177,182,183,184,186,193,194,196,197, 309,372,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене із прокурором Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту затримання, тобто до 08 жовтня 2016 року.
Розмір застави визначити у межах від 20 до 80 мінімальних заробітних плат в сумі 30000 грн. 00 коп., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Покласти на ОСОБА_7 у разі внесення застави, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України,а саме:

- прибувати до слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Ухвала оголошена, її зміст порядок та строк оскарження роз`яснені, копія мені вручена.

12 серпня 2016 року о______ год. ______хв.

______________________ ОСОБА_6