Номер справи137/1092/16-к
1-кп/137/67/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
за участі сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , в період незнятої та не погашеної судимості, 29.02.2016 року приблизно о 15-40 год., перебуваючи у торговому залі кондитерського відділу магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 " по вул.Соборна, 4 в смт.Літині Вінницької області, який орендує ФОП ОСОБА_6 , скориставшись тим, що продавець займалася розстановкою товарів, переконавшись у тому, що її дії не будуть помічені, діючи умисно, повторно, з метою крадіжки чужого майна, з корисливих мотивів, підійшла до торгового прилавку, де шляхом вільного доступу, з незачиненої каси вчинила крадіжку грошей в сумі 1200 гривень. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинила потерпілому - ФОП ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 1200 гривень.
Обвинувачена ОСОБА_4 , в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину визнала повністю, щиро розкаялася. Пояснила, що дійсно в лютому 2016 року, перебуваючи в магазині «Літинський» в смт.Літині скористалася тим, що біля торгового прилавку нікого немає, перехелилася через нього та шляхом вільного доступу взяла із каси 1200 грн.
Приймаючи до уваги те, що обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою вину у вчиненні злочину, її показання в судовому засіданні відповідали фактичним обставинам справи, положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченій та іншим учасникам судового розгляду роз`яснені, і вони не наполягали на допиті свідків у справі, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним допит свідків, обмежившись дослідженням документів у справі.
Визнавши показання обвинуваченої допустимим доказом у справі, а також дослідивши інші докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність її вини у вчиненому. Зокрема, із протоколу огляду місця події від 29.02.2016, встановлено, що оглядалося приміщення магазину з якого була здійснена крадіжка, а саме була оглянута шухляда прилавку, в якій зберігалась картонна коробка із грошовими коштами, зі зслів продавця в даній коробці зберігалося 1200 грн. Відповідно до протоколу огляду місця події від 01.03.2016 року видно, що із вищевказаного приміщення було вилучено диск із камери відеоспостереження та роздруківка фотографій, із зображенням обвинуваченої.
Під час пред`явлення фотографій для впізнання, продавець магазину ОСОБА_7 чітко вказала на фото №2 із зображенням ОСОБА_4 , як на особу яка можливо вчинила крадіжку грошей, це підтверджено протоколом перд`явлення особи для впізнання.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме крадіжка, вчинена повторно.
Позиція ЄСПЛ з даного приводу висловлена у справі "Кобець проти України" де зазначено - суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. вищенаведене рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 суд враховує щире каяття, так як підсудна висловлює жаль з приводу вчиненого, виявляє готовність нести покарання.
Обставиною, що відповідно до ст.67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченої суд визнає рецедив злочину.
Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Нормами статті 65 КК України передбачено, що суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії середньої тяжкості, наявність обставини, що пом`якшує покарання, а також того, що підсудна в судовому засіданні висловлювала жаль з приводу вчиненого, виявляла готовність нести покарання, у скоєному каялася, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, знаходиться на обліку у лікаря-нарколога, також беручи до уваги те, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судима, в строк незнятої та непогашеної судимості знову вчинила умисний злочин, обставину, що обтяжує покарання, суд вважає що виправлення обвинуваченої неможливе без відбування покарання. Тому необхідним та достатнім покаранням для ОСОБА_4 буде арешт.
Судові витрати по справі відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України, а саме СD-диск з відеозаписами з камер відеоспостереження залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-316, 369 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді арешту на строк 6 (шість) місяців.
Речовий доказ, а саме СD- диск із відеозаписами з камер спостереження залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження. Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Літинський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той же строк з моменту отримання копії вироку.
Копію вироку негайно вручити усім учасникам процесу.

Суддя: ОСОБА_1