ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/1193/15-к
Провадження № 1-кп/210/71/16

"20" квітня 2016 р.

Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кривому Розі справу за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за № 0000059 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Казань, республіка Татарстан Російської Федерації, українця, громадянина України, з освітою середньо-спеціальною, раніше не судимого, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, 2006 року народження, працюючого: ПАТ «АМКР» мартенівський цех, підручний сталевара, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

у скоєні кримінального правопорушення за ч.1 ст.121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

02.02.2015 року в денний час доби, неподалік ринку «Центральний», розташованого по вул. Косіора в Дзержинському районі м. Кривого Рогу, під час спільного вживання спиртних напоїв, між раніше знайомими ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ґрунті побутового пияцтва виникла сварка , під час якої ОСОБА_6 завдав ОСОБА_4 одного удару кулаком в ділянку обличчя. Після цього, зазначені особи припинили сваритися та розійшлися.

Поведінка ОСОБА_6 образила ОСОБА_4 , викликавши у нього особисту неприязнь до нього та умисел на спричинення ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень за вказаними мотивами.

Діючи з цією метою, в той же день, близько 20.00 години, ОСОБА_4 взяв за місцем свого мешкання в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , належний йому складний ніж, та, підшукавши таким чином знаряддя злочину, направився за місцем мешкання ОСОБА_6 до квартири за адресою: АДРЕСА_3 та покликав його на сходовий майданчик п`ятого поверху, цього ж будинку.

Після того як ОСОБА_6 , вийшов на даний сходовий майданчик, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з метою спричинення ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, з мотивів особистої неприязні до нього, утримуючи в правій руці підшуканий ним складений ніж, близько 20.05 годин 02.02.2015 року, умисно завдав потерпілому ОСОБА_6 , який стояв навпроти нього, один удар клинком даного ножа в ділянку живота, не переслідуючи за мету спричинити йому смерть.

Після цього ОСОБА_4 самостійно припинив свої злочинні дії та з місця злочину пішов, а потерпілий ОСОБА_6 близько 23.00 години 02.02.2015 року, в зв`язку з погіршенням самопочуття, викликав собі бригаду швидкої медичної допомоги, яка госпіталізувала його до КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР».

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_6 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді:

- проникаючої колото-різаної рани (2,0х1,5х1,0 см.) передньо - черевної стінки праворуч з пошкодженням тонкого кишковику, яка ускладнилась розвитком внутричеревної кровотечі;

- непроникаючого колото-різаного поранення правої поперекової ділянки тулуба (2,0х1,5х1,5 см.).

Згідно висновку судово-медичної експертизи №363 від 25.02.2015 року проникаюча колото-різана рана (2,0х1,5х1,0 см.) передньо - черевної стінки праворуч з пошкодженням тонкого кишковику, яка ускладнилась розвитком внутричеревної кровотечі, за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.121 КК України в повному обсязі та показав, що 02.02.2015 року в денний час доби, неподалік ринку «Центральний», розташованого по вул. Косіора в Дзержинському районі м.Кривого Рогу біля магазину годинників зустрів знайомого по роботі ОСОБА_7 , з яким домовились випити спиртні напої в кафе. Вживали горілку та розмовляли, під час розмови виник конфлікт і ОСОБА_6 вдарив його кулаком в обличчя, після чого вони розійшлись по домах. Коли він повернувся додому, то, приблизно о 16-00 год. ліг спати, прокинувся десь у 20-00 годині, взяв розкладний ніж, щоб нарізати гілок для кроля і вийшов у двір. Оскільки він був ображений на ОСОБА_8 , то вирішив піти до нього, щоб з`ясувати стосунки, т.я. останній живе неподалік у сусідньому будинку. Двері йому відчинила дружина ОСОБА_9 , яка покликала за його проханням свого чоловіка. ОСОБА_8 , вийшов з квартири на сходову площадку та одразу ж поліз у бійку. В процесі бійки він , не думаючи про наслідки, заліз в кишеню, дістав ніж та вдарив потерпілого у живіт, після чого, розвернувся і пішов додому, а ОСОБА_6 зайшов до своєї квартири та зачинив двері. На ранок вирішив піти до міліції, щоб про все розповісти, але у дворі був затриманий оперативними працівниками. У скоєному дуже розкаюється, жалкує про те, що сталось. Матеріальну шкоду потерпілому відшкодував. Просить не карати його суворо та не позбавляти волі.

Потерпілий ОСОБА_6 до суду не з`явився, подав письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 не має, покарання просить призначити на розсуд суду.

Наявність вини у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого правопорушення, крім його власних показань, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 02.02.2015 року, яким зафіксовано огляд сходового майданчику п`ятого поверху під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_4 ; довідкою з КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня № 2»ДОР»; висновком експерта № 363 від 25.02.2015 року; актом судово-психіатричного експерта № 50 від 26.02.2015 року.

У зв"язку із визнанням обвинуваченим своєї вини в повному обсязі та на підставі його клопотання, після роз"яснення учасникам судового розгляду правових наслідків, суд ухвалив про проведення розгляду справи відповідно до ч.3 ст.349 КПК України в рамках допиту обвинуваченого, дослідження письмових доказів та даних, які характеризують його особу .

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.121 КК України за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, виходячи з вимог закону про достатність покарання для його виправлення, запобігання скоєнню ним нових злочинів, суд враховує ступень тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, наявність пом"якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

На підставі ст.12 КК України обвинувачений ОСОБА_4 скоїв тяжкий злочин.

Обговорюючи питання про призначення покарання обвинуваченому , суд бере до уваги , що він визнав вину у скоєному злочині в повному обсязі, згідно даних, які характеризують його особу: на обліку у лікаря - нарколога не перебуває ( т. 2 а.с. 83 ), але перебуває на обліку у лікаря- психіатра (т.2 а.с.85), відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 50 від 26.02.2015 року на час скоєння інкримінованого діяння та на час проведення експертизи будь-яким психічним розладом не страждав, у тимчасовому хворобливому стані не знаходився , за своїм психічним станом міг розуміти та керувати своїми діями , застосування примусових заходів медичного характеру не потребує ( т.2 а.с.64-70), не судимий ( т.2 а.с.86), має сім`ю та неповнолітню дитину на утриманні доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( т.2 а.с.92), за місцем проживання та роботи характеризується позитивно ( т. 2 а.с. 87, 90).

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 ,що передбачені ст. 66 КК України під час судового розляду є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину .
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , які передбачені ст. 67 КК України відсутні.
Приймаючи до уваги ті обставини, що ОСОБА_4 визнав себе винним у скоєному злочині в повному обсязі, в цілому характеризується позитивно , частково відшкодував заподіяну потерпілому матеріальну шкоду, наявність пом"якшуючих покарання обставин, але враховуючи , що він скоїв тяжкий злочин, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі , але на мінімальний строк, передбачений санкцією ст.121 ч.1 КК України, за правилами ст.ст.75, 76 КК України.

Суд, керуючись ст.65 КК України вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобіганню скоєнню ним нових злочинів.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати по справі за залучення експерта відсутні.

Питання щодо речових доказів по справі підлягає вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368 , 370, 371, 374-376 КПК України суд-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та визначити йому покарання у вигляді 5 ( п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням строком на 3 роки. На підставі п. 2,3 ст.76 КК Украины зобов"язати засудженого не виїзджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально- виконавчої інспекції за місцем проживання, повідомляти кримінально- виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Не виконувати покарання у вигляді позбавлення волі, якщо на протязі іспитового строку він виконає покладені на нього обов"язки та не скоїть нового злочину.

Запобіжний захід , який був обраний у відношенні ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту закінчив свою дію, інший запобіжний захід відносно нього не обирався.

Речові докази по справі, а саме: кофту та футболку, які були вилучені у потерпілого ОСОБА_6 та передані на зберігання до камери схову речових доказів Криворізького МУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області за квитанцією б/н ( т2 а.с.72)- повернути потерпілому.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області на протязі 30 днів із моменту проголошення вироку, шляхом подачі апеляції через Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Суддя: ОСОБА_1