Справа № 461/4834/16-к
Провадження №1-кп/461/394/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.08.2016 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002680 від 20.06.2016 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Муроване, Пустомитівського району, Львівської області, українця, не працюючого, з середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, зокрема: вироком Сихівського районного суду м.Львова від 19.06.2009 року за ч.2 ст.186, ч.1 ст.309 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; вироком Галицького районного суду м.Львова від 23.02.2016 року за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, відбув покарання повністю
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України

в с т а н о в и в:

20.06.2016 року, приблизно о 22 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи на вул. Під Дубом, 7б, поблизу Торгівельного центру «Форум», маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, намагався таємно заволодіти велосипедом марки «Ардіс Atlantic», вартістю 8450,00 грн., який належить ОСОБА_5 , однак з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був затриманий потерпілим.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та пояснив, що всі обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні відповідають дійсності. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст.349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів у справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміноване, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.3 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України є правильною, оскільки останній вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 р.) при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

У відповідності до ст.12 КК України злочин, скоєний обвинуваченим ОСОБА_4 є злочином середньої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого суд враховує, що ОСОБА_4 на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Враховуючи вищенаведене, характер скоєного злочину та особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне обрати щодо обвинуваченого покарання у виді арешту в межах санкції ч.3 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено та особу обвинуваченого. Зокрема, враховано те, що останній має середню освіту, раніше судимий вироком Галицького районного суду м.Львова від 23.02.2016 року, покарання відбув, не працює, неодружений, що свідчить про відсутність соціальних зв`язків. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції інкримінованого йому ч.3 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України у виді арешту, оскільки його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази у справі, а саме: чорну сумку, металеві щепці-кусачки червоно-чорного кольору, металевий трос із замком знищити; велосипед марки «Ардіс Atlantic» - повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох місяців арешту.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 20.06.2016 року.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 20.06.2016 року по 04.08.2016 року, на підставі ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні арешту.
Звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі суду негайно у зв`язку з повним відбуттям призначеного покарання.
Речові докази у справі, а саме: чорну сумку, металеві щепці-кусачки червоно-чорного кольору, металевий трос із замком знищити; велосипед марки «Ардіс Atlantic» - повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1