№ 204/2679/16-к
№ 1-в/204/898/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2016 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву засудженого ОСОБА_4 , 1989 р.н., про умовно-дострокове звільнення,
ВСТАНОВИВ
Засуджений звернувся до суду з заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. В обґрунтування заяви зазначив, що відбув половину строку призначеного покарання, став на шлях виправлення.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.06.2015 року, за ст.ст. 185 ч.2, 15 ч.3, 185 ч.2, 190 ч.2, 70, 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10.02.2016 року, зараховано у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення. Початок строку 28.01.2015 року, кінець строку 16.11.2017 року. Станом на 29.04.2016 року засуджений відбув 1 рік та 3 місяці від призначеного судом покарання.
Заслухавши пояснення засудженого, який просив заяву задовольнити, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення заяви, вивчивши надані матеріали, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 81 КК України, особам, які відбувають покарання, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною працею та зразковою поведінкою довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим зокрема, не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний злочин середньої тяжкості.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно матеріалів особової справи, ОСОБА_4 не відбув половину строку призначеного покарання за вчинення умисних злочинів середньої тяжкості. Згідно характеристики, ОСОБА_4 не довів свого виправлення, застосування до нього ст. 81 КК України недоцільно.
Виходячи з того, що застосування умовно-дострокового звільнення до засудженої особи є правом, а не обов`язком суду, враховуючи, що засуджений не відбув встановлену частину покарання, а також відсутність даних, які підтверджують виправлення засудженого, суд вважає, що заява засудженого про умовно-дострокове звільнення задоволенню не підлягає
Керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 371, 372, 376, 392, 537, 539 КПК України суд, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 , 1989 року народження, про умовно-дострокове звільнення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .