АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/460/16 Справа № 204/392/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2016 року про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання відносно ОСОБА_7 ,-
В с т а н о в и л а:

Ухвалою судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2016 року повернуто клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про перегляд строків відбуття покарання згідно ЗУ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

В обґрунтування ухвали суддя зазначив, що відповідно до положень ст.. 539 КПК України дане питання має вирішуватись місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконувався вирок.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою зарахувати йому строк попереднього ув`язнення, який становить 2 роки 3 місяці 3 дні.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши надані матеріали за скаргою та матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Підставою для звернення з клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання відносно ОСОБА_7 до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська та звернення після цього до апеляційного суду з апеляційною скаргою слугував Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII та змінена ним ст. 72 КК України, доповнена частина п`ята якої передбачає зарахування судом строку попереднього ув`язнення, у разі засудження особи до позбавлення волі, у строк покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Разом з цим, вказаний закон, вносячи зміни в Кримінальний кодекс України, тобто в матеріальний закон, не передбачив процесуальний порядок розгляду подібних клопотань.

Таким чином, законодавцем залишились не врегульованими кримінальні процесуальні відносини, які породжує Закон України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII.

В даному випадку, суд апеляційної інстанції вимушений керуватись ч. 6 ст. 9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст. 7 цього Кодексу, до яких, зокрема, належать верховенство права, законність, доступ до правосуддя.

Суд констатує, що виниклі правовідносини пов`язані з виконанням судового рішення та стосуються порядку вирішення судом питань, пов`язаних з виконанням вироку.

Однак, чинним кримінальним процесуальним законом порядок вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку, який набрав законної сили, регламентується розділом 8 КПК України.

Аналіз ст. 539 КПК України та визначених нею правил підсудності свідчить про те, що клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання повинне розглядатись місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Зокрема, це пов`язано і з тим, що при розгляді клопотання суд має встановити час попереднього ув`язнення засудженого, а повні дані щодо такого ув`язнення містяться тільки в особовій справі, яка зберігається в установі виконання покарання.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції належним чином виконав вимоги чинного законодавства, мотивуючи своє рішення саме на підставі зазначених норм права. Районним судом було враховано під час постановлення оскаржуваної ухвали факт того, що на той час ОСОБА_7 тимчасово перебував у СІЗО м. Дніпропетровька, оскільки даний слідчий ізолятор не визначено місцем відбування покарання засудженим ОСОБА_7 , а він знаходився в його умовах в очікуванні етапування до місця виконання покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2015 року, яким його засуджено за ч.2 ст.121, ч.1 ст.263, ч.2 ст. 27, ч.2 ст. 125, ч.5 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.

Таким чином, враховуючи зміст положень ч. 6 ст. 9 КПК України та системного аналізу ст. 539 КПК України, питання застосування Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26 листопада 2015 року має вирішуватись відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України саме цим місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого на даний час виконується вирок суду щодо ОСОБА_7

На думку колегії суддів, вищезазначені обставини є законною підставою для повернення клопотання засудженому ОСОБА_7 , у зв`язку із чим ухвала суду підлягає залишенню без змін, а апеляція засудженого залишенню без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2016 року без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
_____________ _______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4