справа № 201/3113/16-к
провадження № 1-кс/201/891/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2016 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську в режимі відео конференції скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Дніпропетровської області,

В С Т А Н О В И В :

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 02 березня 2016 року надійшла вищевказана скарга, в обґрунтування якої скаржник зазначив, що ним було 16 лютого 2016 року прокурору Дніпропетровської області подано заяву № К-71 про вчинення злочину суддею Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 , але його заява до ЄРДР внесена не була, що скаржник вважає неправомірним. Відмова в прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. Навіть, як вважає заявник, йому не надана відповідь по суті його звернення, не винесена будь-яка постанова про це.

В судовому засіданні заявник наполягав на своїй скарзі і просив її задовольнити в повному обсязі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутністю прокурора з огляду на вищезазначене і положення ст. 306 КПК України.

З`ясувавши позицію і думку сторін, дослідивши і оцінивши скаргу, надані матеріали, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що скаржник 16 лютого 2016 року звернувся до прокуратури Дніпропетровської області з заявою К-71 про вчинення, на його думку, злочину, про що свідчить надана заявником копія відповідної заяви.

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Положення ч. 1 ст. 214 КПК України зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки таку заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.

Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч. 1 ст. 2 КК України, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно - небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах, або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР і щодо них повинно проводитися досудове розслідування.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно - небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З фактичних обставин справи витікає, що скаржник звернувся до прокурора Дніпропетровської області з заявою про вчинення, на його думку, злочину суддею Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 шляхом винесення неправосудної, на його думку, ухвали про продовження строку його тримання під вартою у конкретній кримінальній справі.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що заява скаржника у даній справі не містить об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину, про наявність усіх необхідних ознак злочину, а зводиться до незгоди скаржника з рішеннями суду у конкретній кримінальній справі і його суб`єктивної оцінки вказаних рішень. Відповідь на своє звернення заявник раніше отримав.

Крім того, слід зазначити, що можливі наявні порушення суддею норм матеріального чи процесуального права при розгляд справ за участю заявника не є самі по собі злочином та можуть бути підставою для перегляду судових рішень судам вищих інстанцій.

Ця позиція закріплена у ст. 126 Конституції України, яка гарантує незалежність і недоторканість суддів та забороняє вплив на суддів у будь-який спосіб.

Доходячи до такого висновку суд також керується положеннями Закону України «Про судоустрій і статус суддів», якими визначено засади незалежності та самостійності суддів.

Відповідно до ст. 47 вищезазначеного закону, здійснюючи правосуддя суддя є незалежними від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Процесуальні дії судді та постановлені судом рішення перевіряються у процесуальному порядку, позапроцесуальний контроль за розглядом справи та судовими рішеннями не допускається.

Також, пунктом 2 постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», визначено, що оскільки незалежність суддів є основною передумовою їх об`єктивності та неупередженості, суддя при здійснені правосуддя підкорюється лише закону і нікому не підзвітний. Суддям забезпечується свобода неупередженого вирішення судових справ відповідно до їх внутрішнього переконання, що ґрунтується на вимогах закону.

Всебічне дослідження обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що скарга не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Не може суд прийняти до уваги наполягання заявника на скарзі, оскільки вона спростовується вищенаведеним і ніякими іншими об`єктивними належними документами чи доказами не підтверджується.

З урахуванням вищевикладеного, а також приймаючи до уваги відсутність підстав для внесення прокурором цих даних до ЄРДР в даному випадку, суд вважає вимоги скаржника не обґрунтованими, у зв`язку з чим у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 60, 214, 303-307 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Дніпропетровської області відмовити у повному обсязі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя ОСОБА_1