Справа № 183/174/16
№ 1-кп/183/327/16
В И Р О К
іменем України
23 березня 2016 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000040 від 05.01.2016 року, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня другого курсу Дніпропетровського ПТУ № 2і за спеціальністю «Верстатник широкого профілю, оператор верстатів з ПК», раніше не судимого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
03 січня 2016 року близько 17.00 години ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні магазину «Корзинка», розташованого за адресою: вул.. З.Білої, 132, м. Новомосковськ Дніпропетровської області, побачив у касі грошові кошти. В цей момент у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 03 січня 2016 року близько 03.10 години ОСОБА_6 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав з каси магазину «Корзинка» грошові кошти в розмірі 1000 грн., після чого з викраденим з місця скоєння кримінального правопорушення втік , розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 1000 грн.

Допитаний в присутності законного представника в судовому засіданні ОСОБА_6 вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорював, пояснивши, що дійсно скоїв злочин за тих обставин, які зазначені в обвинувальному акті, мотивом скоєння кримінального правопорушення явилось бажання отримання грошей для витрачення на особисті потреби. В скоєному розкаявся.

В судовому засіданні були досліджені докази вини обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме:

- показання свідка ОСОБА_9 про те, що 03 січня 2016 року близько 03.10 години до приміщення магазину «Корзинка» зайшов ОСОБА_6 , став поводитись зухвало, розбив вітрину, поки вона дійшла до прилавку, ОСОБА_6 взяв із каси грошові кошти в сумі 1000 грн.;

- витяг з кримінального провадження № 0000040 від 05.01.2016 року, згідно якого 03.01.2016 року близько 17.00 години невстановлена особа, знаходячись в приміщенні магазину «Корзинка», розташованого по вул. З.Білої, 132 м. Новомосковська, шляхом вільного доступу таємно викрала грошові кошти, що належать ОСОБА_8

(а.п. 17);

- протокол огляду місця події від 04.01.2016 року, в результаті якого було оглянуто приміщення магазину «Корзинка», з якого було скоєно крадіжку грошових коштів, в ході якого зафіксовано місце скоєння кримінального правопорушення

(а.п. 19-20);

- протокол огляду від 11.01.2016 року ДВД-диску з відеозаписом камери відеоспостереження в магазині «Корзинка», на якому зафіксовано факт скоєння крадіжки

(а.п. 23);

- речовий доказ у вигляді DVD-R диску з відеозаписом з камери внутрішнього відеоспостереження

(а.п. 24-30).

Дослідивши наведені докази, суд вважає, що вони є належними та допустимими, оскільки вони кожний окремо, а також в сукупності прямо підтверджують існування обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також вони є достовірними, оскільки отримані в порядку, встановленому КПК України.

Аналізуючи вищевикладене, суд прийшов до висновків, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні, його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. ст. 50-52 КК України, суд враховує, що ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії середньої тяжкості, раніше не судимий, являється сиротою, згідно пояснень законного представника неповнолітнього обвинуваченого - його опікуна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 мешкає разом з ним, його дружиною та дітьми, взаємовідносини між ними доброзичливі, має всі необхідні умови для життя та розвитку.

Також, відповідно характеристики голови квартального комітету кварталу № 4, ОСОБА_6 характеризується посередньо, скарг відносно нього не надходило.

У відповідності з Главою 38 КПК України судом під час судового розгляду даного кримінального провадження з`ясовано рівень розвитку неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , його соціально-психологічні риси та згідно звіту про неповнолітнього обвинуваченого, затвердженого начальником служби у справах дітей 03.03.2016 року, встановлено, що обвинувачений проживає з опікуном та його сім`єю, з якими у ОСОБА_6 хороші взаємовідносини, останній та його піклувальник пройшли курс психологічного тренінгу з метою налагодження взаємовідносин, побутові умови сімї задовільні, має необхідні для життя умови: окрему мебльовану кімнату, забезпечений в достатній кількості продуктами харчування, одягом, постільною білизною. Навчається на другому курсі Дніпропетровського ПТУ № 2і за спеціальністю «Верстатник широкого профілю, оператор верстатів з ПК», за час навчання зарекомендував себе як учень із середнім рівнем навчальних досягнень. До служби у справах дітей не надходило жодного повідомлення про пропуски занять ОСОБА_6 . Вільний час проводить у колі друзів однолітків, з якими має добрі взаємини. У коло інтересів ОСОБА_6 входять заняття спортом.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_6 раніше не судимий, шкоду потерпілому відшкодував у повному обсязі, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, а тому йому повинно бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 104 КК України з іспитовим строком.

Статтею 105 КК України визначено, що неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У цьому разі, згідно п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд, в тому числі, батьків чи осіб, які їх заміняють.

В ході розгляду даного кримінального провадження судом встановлено наявність підстав застосування неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд його опікуну ОСОБА_5 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 497 КПК України, ст. 105 КК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 104 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, строком на 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця свого проживання, а також періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Речовий доказ у вигляді: DVD-R диску з відеозаписом з камери внутрішнього відеоспостереження, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах провадження.

Засудженого ОСОБА_7 звільнити від покарання, застосувавши примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд його піклувальника ОСОБА_10 строком на 1 рік.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1