АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Крим. провадження №622/738/16-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/2134/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія:: ч.2 ст.414 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Харкові кримінальне провадження щодо ОСОБА_11 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника ОСОБА_10 на вирок Золочівського районного суду Харківської області від 30 червня 2016 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Лісна Поляна, Марківського району, Луганської області, громадянин України, не одружений, з середньо-технічною освітою, не працюючий зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,-

засуджений за ч.2 ст.414 КК України до 3 років позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_11 обраний у вигляді тримання під вартою.

Стягнено з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду в розмірі 500 000 грн., на користь держави судові витрати в сумі 11 907,90грн.

Як встановив суд, ОСОБА_11 проходячи військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) на посаді молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії - начальника 1-ї секції мінометів 2-го вогневого відділення мінометної застави прикордонної комендатури швидкого реагування цієї ж військової частини у військовому званні «сержант», будучи обізнаним з технічними властивостями пістолета Макарова, отримавши необхідну спеціальну підготовку поводження із вказаним видом зброї, пройшовши належний інструктаж щодо її використання та застосування, 03 квітня 2016 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, перебуваючи в добовому наряді - помічником чергового військового містечка № НОМЕР_2 , знаходячись біля виходу з приміщення для відпочинку добового наряду, яке розташоване на території військового містечка № НОМЕР_2 прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_3 по АДРЕСА_3 , під час виконання своїх службових обов`язків зі зброєю, діючи з необережності, без потреби взяв у руки - 9 мм пістолет Макарова серії НОМЕР_3 з магазином спорядженим патронами калібру 9 мм, не передбачаючи суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був та міг їх передбачити, недбало відносячись до служби та виконання службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, порушуючи встановлені правила поводження зі зброєю, не маючи на меті умисного спричинення тілесних ушкоджень, при цьому усвідомлюючи властивості зброї як такої, що становить підвищену небезпеку для оточуючих зняв пістолет з запобіжника (опустив прапорець запобіжника вниз), відвів затвор у заднє крайнє положення та відпустив його при цьому дослав патрон в патронник, після чого натиснув на спусковий гачок пістолета, що призвело до одиночного пострілу, внаслідок якого ОСОБА_12 було спричинено сліпе вогнепальне кульове проникаюче поранення голови з пошкодженням кісток черепа і розтрощенням речовини головного мозку, що заподіяло смерть потерпілого.
В апеляційних скаргах:

- обвинувачений змінив свої доводи і просить вирок суду першої інстанції змінити, посилаючись на те, що судом першої інстанції не взяті до уваги всі доводи сторони захисту, а також не враховані всі пом`якшуючі обставини, що його мати померла, а сестра потребує його допомоги.

- захисник просить вирок суд першої інстанції змінити та звільнити обвинуваченого ОСОБА_11 на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням, посилаючись на те, що судом не враховано, що ОСОБА_11 раніше не судимий, по службі та в побуті характеризується позитивно, неодноразово нагороджувався за зразкове виконання своїх обов`язків при проведені антитерористичної операції, є учасником бойових дій, а також не враховано, що ОСОБА_11 мав на утриманні хвору онкологічним захворюванням матір, яка після його засудження померла, також має неповнолітню сестру, яка потребує постійного догляду, оскілки батько знаходиться на заробітках за кордоном, а також судом не враховано той факт, що ОСОБА_11 відшкодував потерпілій матеріальну шкоду в сумі 8325 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника ОСОБА_10 , які просили задовольнити їхні апеляційні скарги, думку прокурора, потерпілих та їх представника, про законність та обґрунтованість вироку суду, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що обвинувачений ОСОБА_11 повністю визнав обставини вчинення ним злочину, передбаченого ч.2 ст.414 КК України і за згодою його та всіх учасників судового засідання, суд першої інстанції у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України не досліджував докази щодо цих обставин, а тому вирок в частині фактичних обставин справи, правильності кваліфікації дій обвинуваченого не перевіряється.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , суд першої інстанції правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, та згідно ст.65 КК України враховано й дані, що характеризують позитивно особу ОСОБА_11 , який раніше не судимий, тимчасово не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, а також враховані і обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, на що в своїх апеляційних скаргах посилаються захисник та обвинувачений.

З урахуванням цих обставин суд першої інстанції призначив ОСОБА_11 покарання ближче до мінімальної межі санкції ч.2 ст.414 КК України, яке є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Колегія суддів, вважає, що покарання відповідає тяжкості скоєного та даним про особу обвинуваченого.

Доводи апелянтів про те, що ОСОБА_11 мав на утриманні хвору онкологічним захворюванням матір, яка померла, а також має неповнолітню сестру, яка потребує постійного догляду, оскільки батько знаходиться на заробітках за кордоном, приймав участь в антитерористичній операції, то ці обставини самі по собі не є тими обставинами, які можуть пом`якшити покарання із застосуванням ст.75 КК України, як про це просять обвинувачений та його захисник, виходячи з вищенаведеного.

Таким чином, на думку колегії суддів, суд першої інстанції при призначені покарання, дотримався вимог кримінального закону, врахував всі передбачені ним обставини у їх сукупності і підстав для пом`якшення покарання, як про це просить обвинувачений та його захисник в апеляційних скаргах, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника ОСОБА_10 , залишити без задоволення.
Вирок Золочівського районного суду Харківської області від 30 червня 2016 року щодо ОСОБА_11 , залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом трьох місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, а обвинуваченим ОСОБА_11 в той же самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий
Судді: