АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
про відмову у відкритті апеляційного провадження
08 вересня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 серпня 2016 року, ?

ВСТАНОВИВ
Згідно системи авторозподілу, відповідно до ч.3 ст.35 КПК України, дане провадження передано судді доповідачу 05 вересня 2016 року.

Від ОСОБА_2 надійшла апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 серпня 2016 року, постановленої за результатами розгляду його скарги на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Так, ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 23 серпня 2016 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_2 на постанову слідчого в ОВС другого СВ СУ прокуратури Київської області ОСОБА_3 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000033.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції продовжити йому строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 серпня 2016 року, так як повний текс ухвали він отримав 30.08.2016, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 серпня 2016 року і постановити нову, якою зобов`язати слідчого в в ОВС другого СВ СУ прокуратури Київської області ОСОБА_3 визнати його потерпілим та вручити йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні № 0000033 від 13 травня 2016 року.

Перевіривши доводи даної апеляційної скарги та оскаржуваної ухвали слідчого судді в строки і порядку, передбаченими ст.398 КПК України, суддя доповідач приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження за поданою апеляцією, виходячи з наступного.

Як слідує з оскаржуваного судового рішення від 23 серпня 2016 року предметом апеляційного оскарження стала скарга ОСОБА_2 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, подана заявником в порядку ст.303 КПК України. Вказана скарга слідчим суддею розглянута по суті у відповідності до вимог ст.306 КПК України з прийняттям рішення, передбаченого п.4 ч.2 ст.307 КПК України.

Відповідно до вимог п.8 ч.3 ст.129 Конституції України одним серед основних засад судочинства, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантовано право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом (КПК України).

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Ч.1 ст.309 КПК України містить вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.

Також, відповідно до ч.2 ст.309 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

У відповідності до ч.3 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Згідно ч.3 ст.309 КПК України, скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. Дана правова норма за своєю конструкцією є імперативною.

Таким чином, конституційна норма знаходить свою реалізацію в нормах кримінального процесуального закону України, які чітко визначають порядок і дають перелік тих ухвал слідчого судді, які підлягають апеляційному оскарженню, тобто положення п.8 ч.3 ст.129 Конституції України щодо забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, тлумачаться в сукупності з нормами процесуального закону, в яких даний конституційний припис знаходить свою реалізацію.

За таких обставин, ухвала слідчого судді за результатами розгляду по суті скарги на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, відповідно до вищезазначених норм закону в апеляційному порядку оскарженню не підлягає, що також вірно роз`яснив слідчий суддя в резолютивній частині оскаржуваної ухвали.

З огляду на викладене, відповідно до ч.4 ст.399 КПК України, суддя доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Отже, апеляційні вимоги ОСОБА_2 не можуть бути розглянуті в апеляційному порядку по суті, як того просить апелянт.

На підставі викладеного та керуючись ст.399 КПК України, суддя,
ПОСТАНОВИВ
Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 серпня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_2 на постанову слідчого в ОВС другого СВ СУ прокуратури Київської області ОСОБА_3 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000033.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження надіслати особі, яка її подала, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, та може бути оскаржена шляхом подачі на неї касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її прийняття.

Суддя ОСОБА_1