В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2016 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
секретаря: ОСОБА_2 ,
з участю сторін та учасників кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Жмеринці кримінальне провадження №1-кп/130/35/2016 (справа 130/3189/15-к), внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.11.2015 р. за №0000963 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особи без громадянства, уродженця станція Олексіївка Тихорецького району Краснодарського краю Російської Федерації, з початковою загальною освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого 08.10.2008 р. Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, 24.03.2015 р. Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ст. 395 КК України до покарання у виді 3 місяців арешту,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

16.11.2015 р. приблизно о 01-00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні дачного будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_7 , скориставшись тим, що останній заснув, переслідуючи мету на таємне заволодіння чужим майном, діючи умисно, таємно з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу вчинив крадіжку бувшого у використанні майна, а саме мікрохвильової печі «Delfa D25DGS», вартість якої згідно довідки ПТ «Ломбард УМВК і компанія» становить 850 грн., мобільного телефону марки «Nokia 206», вартість якого згідно довідки ПТ «Ломбард УМВК і компанія» становить 450 грн., електролобзика марки «Ferros tools M1Q-55(6)», вартість якого згідно довідки ПТ «Ломбард УМВК і компанія» становить 350 грн., чим завдав ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 1650грн.. Після чого ОСОБА_4 з викраденим з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Цивільний позов не заявлено.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України визнав повністю, за обставин, викладених у вироку, щиро розкаявся. Вказав, що до нього звернувся ОСОБА_8 із проханням допомогти перенести речі на дачі, за що обіцяв дати гроші. Обвинувачений погодився,оскільки у нього четверо дітей, однак ОСОБА_8 замість грошей запропонував обвинуваченому вжити алкоголь. ОСОБА_4 погодився, сп`янів, а коли ОСОБА_8 заснув, то викрав те, що йому попалось під руку, а саме мікрохвильову піч, мобільний телефон, електролобзик, викликав племінника,таксі та завіз речі додому до співмешканки ОСОБА_9 . Ввечері приїхали працівники міліції, яким він повернув викрадене, показав та розказав про обставини вчинення злочину, у вчиненні якого щиро розкаявся. Не оспорив час та місце вчинення злочину, спосіб, мотиви, характеристики, обсяг та вартість викраденого, що встановлена в ході досудового розслідування. Вказав, що просив вибачення у потерпілого, вказав, що відшкодує понесені потерпілим витрати на правову допомогу. Просив його суворо не карати, не позбавляти волі.
Потерпілим у даному кримінальному провадженні визнаний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який, належним чином будучи повідомленим про час та місце розгляду кримінального провадження, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, його інтереси представляє адвокат ОСОБА_6 .
Представник потерпілого ОСОБА_6 вказала, що потерпілий пробачив обвинуваченого, йому дійсно повернуто все викрадене, він претензій не має, при обранні виду та міри покарання погодилась прокурором, не наполягаючи на найсуворішій мірі покарання щодо ОСОБА_4 . Просила стягнути із обвинуваченого на користь потерпілого понесені ним витрати на правовоу допомогу в сумі 2000 грн., згідно наданої квитанції.
Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та ухвалив обмежитись дослідженням характеризуючих даних на обвинуваченого. При цьому суд виходить з того, що злочин вчинений обвинуваченим не є складним, є одноепізодним, обвинувачений не має будь-яких фізичних чи психічних вад, розуміє суть пред`явленого обвинувачення, розуміє зміст фактичних обставин справи, які не оспорює, усвідомлює неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що заявив у судовому засіданні, а відтак у даному випадку у суду відсутні сумніви щодо добровільності і істинності позиції обвинуваченого з цього питання. Обвинувачений визнає свою вину повністю, цивільний позов по справі не заявлявся. Інтереси обвинуваченого захищає адвокат.
Прокурор, захисник обвинуваченого та представник потерпілого не оспорили фактичні обставини справи.
Щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 , судом встановлено наступне.
Обвинувачений ОСОБА_4 на час вчинення злочину був повнолітнім (а.с. 119, 120, 121), вчинив злочин, маючи судимість за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, у сфері обігу наркотиків, за які був засуджений вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 08.10.2008 р. за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 309 КК України до 4-х років позбавлення волі, та проти правосуддя, за який був засуджений вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24.03.2015 р. до покарання у виді арешту строком на 3 місяці, судимість за вироком від 02.07.2016 року погашена (а.с. 118, 128-130), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не значиться (а.с. 122-123), не одружений, не працюючий, за місцем тимчасового проживання по АДРЕСА_3 станом на 20.11.2015 року характеризувався негативно (а.с. 124), не є інвалідом першої-другої груп.
Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив злочин, що слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено, оскільки повторність є кваліфікуючою ознакою вчиненого злочину та не може двічі бути врахована при призначенні покарання. Вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння не інкримінується обвинуваченому ОСОБА_4 стороною обвинувачення, а тому з метою недопущення погіршення становища обвинуваченого не береться судом до уваги.
При призначенні покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який, згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, а саме, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив новий злочин проти власності, маючи непогашену судимість за злочин проти власності, те, що шкода, завдана злочином потерпілому ОСОБА_8 відшкодована, те, що обвинувачений не має стабільного заробітку, офіційно не працює, не має постійного місця проживання, яке неодноразово змінювалось в ході розгляду кримінального провадження,обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, поведінку обвинуваченого під час та після вчинення злочину, а саме те, що ОСОБА_4 неодноразово не з`являвся у судові засідання, до нього неодноразово застосовувався привід, було оголошено в розшук.
Також при призначенні покарання суд враховує думку потерпілого ОСОБА_8 , про те, що цивільний позов не заявив, шкода йому відшкодована, при призначенні покарання поклався на розсуд суду, не наполягав на найсуворішому покаранні ОСОБА_4 .
Враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, з урахуванням наведеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе виключно із ізоляцією його від суспільства, та вважає за можливе призначити йому покарання, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів у виді арешту, в межах санкції інкримінуємої статті, оскільки обвинувачений неодноразово перебував в місцях позбавлення волі, однак належних висновків для себе не зробив, а менш суворий вид покарання буде недостатнім для досягнення мети покарання за вчинений злочин. Визначене покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов не заявлявся. З обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_8 підлягають стягненню понесені ним процесуальні витрати на суму 2000 грн. (а.с. 18) на підставі ст. 124 КПК України. Наявності інших процесуальних витрат у кримінальному провадженні не встановлено.
Речові докази згідно ст..100 КПК України підлягають залишенню у розпорядженні володільців (а.с. 125-127)
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. (а.с. 6)
Відповідно до ст. 65 КК України, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в :

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти місяців арешту.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 2000 (дві тисячі) гривень процесуальних витрат.
Речові докази: мікрохвильову піч «Delfa D25DGS», мобільний телефон марки «Nokia 206», електролобзик марки «Ferros tools M1Q-55(6)», що передані на зберігання ОСОБА_8 залишити в його розпорядженні, мобільний телефон марки «LG», кепку та шапку, що передані обвинуваченому ОСОБА_4 залишити в його розпорядженні.
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копію вироку не пізніше наступного дня після його проголошення надіслати потерпілому, що не був присутнім про його постановленні.

Суддя