Дата документу 05.10.2016
Справа № 501/2229/16-к

У Х В А Л А
05 жовтня 2016 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чорноморська Одеської області, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 3692 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Іллічівського міського суду Одеської області знаходиться вказане кримінальне провадження за яким ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 3692 КК України, яке надійшло з військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду.
Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 заперечували проти призначення справи до розгляду, вказуючи на невідповідність обвинувального акту вимогам кримінально-процесуального законодавства, а саме: відсутнє формулювання обвинувачення, не визначено особу (осіб) відносно яких обвинувачений, нібито вчинив обіцянку здійснити вплив за надання неправомірної вигоди для себе на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, визначивши необмежене коло осіб службових осіб Іллічівського МВК Одеської області. Крім того, вказують на порушення допущені при складанні реєстру матеріалів досудового розслідування: наводиться про додатковий допит потерпілого ОСОБА_6 , невідомої особи, яка не є потерпілим; в розділі процесуальних рішень вказано о приєднанні предметів в якості речового доказу, що само по собі не є процесуальним рішенням.
Суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню за наступних підстав.
Судом встановлено, що в даному кримінальному провадженні складено обвинувальний акт, який затверджений прокурором 15 вересня 2016 року.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Суд вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, з огляду на наступне.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Пунктом 2 частини 3 статті 374 КПК передбачено, що формулювання обвинувачення, визнається судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, тобто, саме за цим переліком складається формулювання обвинувачення, від якого обвинувачений і повинен захищатися.
Суд звертає увагу на те, що в обвинувальному акті не визначено осіб Іллічівського МВК Одеської області, які уповноважені на виконання функцій держави та прийняття рішення щодо визнання осіб непридатними для військової служби за станом здоров`я та видачу відповідних військових облікових документів.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердив, що такі конкретні особи не встановлені.
Суд вважає, що повернення обвинувального акту саме з цих мотивів не дозволить виправити такий недолік, але під час судового розгляду може бути предметом дослідження з боку сторін кримінального провадження.
Разом з тим, як вбачається з порівняння правової кваліфікації та формулювання обвинувачення, що викладені в обвинувальному акті, вони суперечать один одному.
Так, в правовій кваліфікації дій обвинуваченого вказується: обіцянка здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, за надання неправомірної вигоди для себе, а також одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.
У формулюванні обвинувачення обвинувачений обвинувачується у вчиненні злочинів: обіцянка здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, за надання неправомірної вигоди для себе та третьої особи, а також одержання неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.
Крім того, у формулюванні обвинувачення не вказано місце де саме в м. Чорноморську Одеської області ОСОБА_5 вчинив обіцянку здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави. Не наводиться і посилання на неможливість встановити це органом досудового розслідування.
Право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пєлісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).
На думку суду, відсутність в обвинувальному акті належного викладення формулювання обвинувачення, суперечність правової кваліфікації та формулювання обвинувачення, явно порушує право ОСОБА_5 на захист та є перешкодою для призначення судового розгляду.
Суд також звертає увагу на необхідність усунення недоліків реєстру матеріалів досудового розслідування де в пункті 6 розділу І вказується допит особи, який не відноситься до цього кримінального провадження, в пунктах 4,5 розділу ІІ викладено дії, які не є процесуальними рішеннями. Про наявність цих технічних помилок підтвердив прокурор ОСОБА_3 .
Відповідно до положень ст.7 KПК України зміст і форма кримінального провадження, повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться законність, забезпечення права на захист та доступ до правосуддя.
За таких обставин суд вважає, що обвинувальний акт, як такий, що не відповідає вимогам КПК України, підлягає поверненню до військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України.
Керуючись ст. ст. 7, 9, 291, 314, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт, затверджений прокурором 15 вересня 2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 3692 КК України, як такий, що не відповідає вимогам КПК України, повернути до військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України, групою прокурорів якої, здійснюються повноваження процесуальних прокурорів у цьому кримінальному провадженні.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Судді