Справа № 521/5075/14-к Провадежння по справі 1-кп/521/21/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2016 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР 12 січня 2016 року за № 0002388, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в с. Очеретино Ясиноватського району Донецької області, освіти не має, не працює, не одружений, без певного місця проживання, судимий:

1)28.07.2010 року Київським районним судом м. Одеси за ст.ст. 186 ч. 2, 69 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений 25.01.2011 року за відбуттям строку покарання;

2)12.11.2012 року Малиновським районним судом м. Одеси за ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнений 07.12.2012 року за відбуттям строку покарання,

-у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

У С Т А Н О В И В:
20 березня 2014 року ОСОБА_4 під час пошуку металу в районі 6-ї станції Великого Фонтану у м. Одесі знайшов паперову коробку з 12 патронами, що є боїовими припасами до нарізної вогнепальної зброї гвинтівок та карабінів Маузер калібру 7,92 мм., які поклав до кишені свого одягу і зберігав при собі, а 21 березня 2014 року переніс їх на пустир за адресою АДРЕСА_1 , маючи намір кинути у вогонь, розпаливши багаття.

Таким чином, ОСОБА_4 винен у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України у носінні і зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

31 березня 2014 року між прокурором прокуратури Малиновського району м. Одеси ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України.

Обвинувачений у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, ініціативно співпрацював з досудовим слідством, а саме активно сприяв розкриттю даного злочину та швидкому досудовому розслідуванню.

Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме - покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки із застосуванням ст. 75 КК України та звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки, та отримана згода обвинуваченого на його призначення.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Підтвердив, що у березні 2014 року на звалищі побутових відходів знайшов 12 патронів від вогнепальної зброї, що є бойовими припасами. Спочатку він зберігав патрони при собі в кармані одягу, а наступного дня приніс на пустир в районі вул. 2 Приміської у м. Одесі та хотів кинути у костер, але був затриманий працівниками міліції. У скоєному розкаюється.

Захисник не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Таким чином, суд вважає, що обставини вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, знайшли своє підтвердження під час судового засідання.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст.ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, даних про його особу, щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

У строк відбутого покарання ОСОБА_4 необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення з 09 серпня 2016 року по 10 серпня 2016 року, зараховуючи попереднє ув`язнення відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_4 на користь держави необхідно стягнути документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення криміналістичної експертизи в сумі 393,12 грн.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази у справі 6 патронів, що зберігаються у Малиновському ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, необхідно знищити.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 31 березня 2014 року між прокурором прокуратури Малиновського району м. Одеси ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком тривалістю у два роки та з покладенням відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_4 міру запобіжного засобу у виді особистого зобов`язання, звільнивши його з-під варти негайно, з покладенням на нього обов`язку повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбутого ОСОБА_4 покарання час його попереднього ув`язнення з 09 серпня 2016 року по 10 серпня 2016 року включно, із розрахунку - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 393 (триста дев`яносто три) грн. 12 коп.

Речові докази 6 патронів, що зберігаються у Малиновському ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляцій, які можуть бути подані з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Суддя ОСОБА_1