Справа № 733/386/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/590/2016
Категорія - ч.2 ст. 186 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 липня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, які зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000098, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 28 березня 2016 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Парафіївка Ічнянського району Чернігівської області, громадянина України, з не повною середньою освітою, не працюючого, розлученого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 12 червня 2001 року колегією суддів Чернігівського обласного суду за ст. 93 п. «ж», ст. 117 ч. 4, ст. 140 ч. 3, ст. 42 КК України ( в редакції 1960 року ) до покарання у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна;

-18 вересня 2001 року ухвалою Верховного Суду України вирок приведено у відповідність з новим кримінальним Кодексом України, ст. 140 ч. 3 КК України (1960 року) перекваліфіковано на ст. 185 ч. 3 КК України (2001 року), виключено додаткову міру покарання у виді конфіскації майна та призначено покарання у виді 15 років позбавлення волі;

-16 грудня 2013 на підставі ст. 81 КК України звільнений умовно-достроково від відбування покарання на строк 1 рік 11 місяців 14 днів;

що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

З участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області 28 березня 2016 року ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України з призначенням покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

Питання речових доказів вирішене у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 не погодився з вироком суду в частині призначеного покарання та звернувся з апеляційною скаргою, в якій, не оспорюючи фактичних обставин та доведеності своєї вини, просить змінити вирок, в зв`язку з суворістю призначеного покарання, та призначити йому більш м`яке покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України, яке не буде пов`язане з позбавленням волі.

Доводи своєї апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд не врахував таких пом`якшуючих його вину обставин, які міг врахувати, а саме повне визнання ним свої вини, відсутність претензій з боку потерпілої, його примирення з потерпілої та її думку щодо призначення йому не надто суворої міри покарання. Вважає, що призначене йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі за своїм видом є явно несправедливим через суворість і не відповідає вимогам ст. 65 КК України. Запевняє суд, що в подальшому більше жодних кримінальних правопорушень вчиняти не буде. Просить врахувати всі дані про його особу, які суд зазначив у вироку, а також ті, що не зазначені судом, що дасть всі підстави для призначення йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від покарання з випробуванням.

Як встановив суд, ОСОБА_6 будучи раніше судимим за злочини проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив аналогічний злочин.

Так, 19 лютого 2016 року, о 20-30 год., ОСОБА_6 , перебуваючи в центрі смт. Парафіївка Ічнянського району Чернігівської області, на перехресті вулиць Шевченка та Миру, з метою відкритого заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у вигляді матеріальної шкоди, попрямував за продавцем місцевого магазину «Олімп» ОСОБА_9 . Діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, йдучи по вул. Миру в смт. Парафіївка, поблизу магазину ПП «Лепський», ОСОБА_6 наздогнав ОСОБА_9 та за допомогою сили рук, відкрито, заволодів жіночою сумкою чорного кольору, з грошовими коштами в сумі 700 гривень, яку остання до моменту нападу тримала в руках, після чого утримуючи при собі викрадене майно з місця скоєння злочину зник, чим завдав матеріальної шкоди потерпілій на загальну суму 980,00 грн.

23 лютого 2016 року під час проведення огляду будинку за місцем проживання ОСОБА_6 , з добровільної згоди останнього, у присутності двох понятих, працівниками поліції було виявлено та вилучено жіночу сумку чорного кольору, належну потерпілій ОСОБА_9 .

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив призначити йому міру покарання не пов`язану із позбавленням волі, при цьому заперечив свою вину у скоєному, пояснивши що вказаний злочин вчинив його син, він взяв його вину на себе, про що він повідомив слідчого у кримінальному проваджені, в судових дебатах заявив про своє щире каяття та просив про пом`якшення покарання, думку захисника обвинуваченого, який вважаючи показання обвинуваченого дані ним в апеляційному суді способом захисту з метою пом`якшення покарання, просив врахувати позицію останнього в ході досудового розслідування та в суді першої інстанції щодо повного визнання вини, його сприяння в проведенні слідчих дій, щире каяття та думку потерпілої, при цьому просив зважити на тяжкий стан здоров`я батька обвинуваченого що має онкологічне захворювання, думку потерпілої ОСОБА_9 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та стверджувала що саме він вчинив по відношенню до неї кримінальне правопорушення, міркування прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги обвинуваченого, вважав вирок суду щодо встановлення обставин кримінального правопорушення, доведеності вини, кваліфікації дій та призначення міри покарання щодо обвинуваченого обґрунтованим та законним, проте зважаючи на відсутність звукозапису судового засідання, просив скасувати постановлене рішення в зв`язку з істотними порушеннями норм кримінального процесуального закону, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання підлягає частковому задоволенню.

Частиною четвертою статті 107 КПК України передбачено, що фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим.

При цьому, частиною третьою вказаної вище статті визначено, що у матеріалах кримінального провадження зберігаються оригінальні примірники технічних носіїв інформації зафіксованої процесуальної дії, резервні копії яких зберігаються окремо.

Не зважаючи на вимоги кримінального процесуального законодавства суд першої інстанції вищевказаних вимог Закону не дотримався.

Відповідно до положень статті 409 Кримінального процесуального кодексу України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

За змістом статті 412 КПК України, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно пункту сьомого частини другої статті 412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, мається два диски з аудіозаписом судових засідань, однак, під час їх відтворення, було встановлено, що жоден з дисків не відтворюється і прослухати звукозапис не представляється можливим. Крім того, у матеріалах зберігається не тільки робоча копія, а й резервна його копія, що відповідно до вимог Закону повинна зберігатись окремо.

Відсутність у матеріалах кримінального провадження належного технічного звукозапису свідчить про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону і, в свою чергу, тягне за собою безумовне скасування судового рішення.

Враховуючи, що судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 532 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 28 березня 2016 року, яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, - скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13