Єдиний унікальний № 500/4047/14-к
Провадження № 1-кп/500/24/16
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у продовженні строку тримання під вартою
та про зміну запобіжного заходу на домашній арешт
30 червня 2016 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі - ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5
захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, ОСОБА_9 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
Під час судового засідання від прокурора надійшло клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 строку тримання під вартою на 2 місяці, оскільки не зникли ризики, які існували під час обрання цього запобіжного заходу та обвинувачені можуть приховуватись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , звертаючи увагу на те, що під вартою вони знаходяться більше 2 років, усі ризики зникли і підстав для тримання під вартою не має, та ОСОБА_8 також просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
Захисник ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що на даний час відпали ті ризики, через існування яких на досудовому розслідуванні його підзахисному був обраний даний запобіжний захід, просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.
Захисник ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора та підтримала клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Так, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України, якою суд керується на підставі ч. 2 ст.331 КПК, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України, клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу повинно містити обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно ж до ч. 5 ст. 199 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Досліджені обставини дають підстави для висновку, що на даний час не зникли ризики, які були підставою для застосування запобіжних заходів відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 а саме: є підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, про що свідчить те, що вони обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину проти власності, пов`язаного із застосуванням насильства.

Але всупереч вимог ч. 3 ст. 199, п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою не містить обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У відповідності до ст.. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд також враховує практику Європейського суду з прав людини (далі Суд), викладений у рішенні Нечипорук і Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року ( заява № 42310/04), згідно якій зі спливом певного часу обґрунтована підозра у вчиненні злочину перестає сама по собі бути виправленням для позбавлення особи свободи, а утримання під вартою протягом тривалого часу не відповідає принципові захисту від свавілля, встановленому п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, а сама тяжкість обвинувачення не може бути виправданням тривалих періодів утримання під вартою. У випадку, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства та суду можна запобігти за допомогою застави чи іншого запобіжного заходу, обвинуваченого має бути звільнено з-під варти.

У зв`язку з викладеним, враховуючи норми національного та міжнародного права, приймаючи до уваги тривалий час перебування обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під вартою у цьому кримінальному провадженні без остаточного рішення (з 01.04.2014 р.), того, що вони раніше не судимі, затягування судового розгляду на невизначений час, а також те, що у кримінальному провадженні допитані всі потерпілі та всі свідки, те, що інші запобіжні заходи відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у цьому кримінальному провадженні не застосовувалися, у зв`язку з чим у суду відсутні відомості про порушення ними умов більш м`яких запобіжних заходів, суд дійшов висновку про недоцільність подальшого тримання обвинувачених під вартою, у зв`язку з чим у задоволенні клопотань прокурора слід відмовити.

З урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку, що відносно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 достатнім та необхідним для забезпечення виконанням ними покладених на них процесуальних обов`язків, а також для запобігання ризикам, встановленим під час судового розгляду, буде застосування запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст.176 КПК України, на даний час не може запобігти доведеним під час розгляду вищезазначеним ризикам. Суд вважає за необхідне встановити обмеження обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишати житло в період часу з 21:00 до 06:00 год., а також їх слід зобов`язати прибувати за кожною вимогою до суду.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 184, 194, 199, 331, 370 372 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та їх захисників задовольнити, а у задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_5 відмовити.

Змінити ОСОБА_8 , обвинувачуваному у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, ОСОБА_9 , обвинувачуваному у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187 КК України, запобіжні заходи з тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло: ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 ; ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 ; в період часу з 21:00 до 06:00 год. строком на два місяці, звільнивши їх з-під варти в залі суду.

Зобов`язати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прибувати за кожною вимогою до суду.

Строк дії наявної ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту закінчується 30 серпня 2016 року.

Копію наявної ухвали вручити обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також направити для виконання до Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: /підпис/ ОСОБА_1
Судді: 1. /підпис/
2. /підпис/
Копія вірна

Суддя: ОСОБА_1