У Х В А Л А
Іменем України
12 вересня 2016 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 за погодженням з прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 в порядку ст. 200 КПК України, про зміну запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Києва, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючій за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289; ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358; ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України, на тримання під вартою,
в с т а н о в и в :
09.09.2016 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 за погодженням з прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою.

Своє клопотання слідчий мотивує тим, що після застосування 26 травня 2016 року Шевченківським районним судом м. Києва підозрюваній ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту цілодобово, з носінням електронного засобу контролю за місцем її реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 , було з`ясовано, що будинок за вказаною адресою зруйновано в 2009 році. При цьому, згідно з матеріалами Знам`янського РВ ГУНП у Кіровонградській області, за зазначеною в ухвалі суду адресою будинок зруйновано та підозрювана ОСОБА_5 там не проживає. Тобто, підозрювана надала недостовірні відомості органу досудового розслідування та суду стосовно свого місця проживання за згаданою адресою та фактично остання без місця реєстрації та постійного місця проживання, що стало підставою для звернення органу досудового розслідування з клопотанням про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 з домашнього арешту на тримання під вартою. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 червня 2016 року змінено спосіб виконання запобіжного заходу у виді домашнього арешту в частині перебування під цілодобовим домашнім арештом та встановлено підозрюваній ОСОБА_5 заборону залишати цілодобово житло за адресою фактичного проживання: АДРЕСА_2 , до 24 липня 2016 року. У подальшому, на неодноразові виклики слідчого по мобільному телефону на 01, 02, 03 липня 2016 року підозрювана ОСОБА_5 не з`явилась, повідомивши, що вона перебуває на стаціонарному лікуванні у Кіровоградській обласній психіатричній лікарні. Надані потерпілим ОСОБА_7 відомості свідчать про те, що ОСОБА_5 не перебуває цілодобово за визначеною ухвалою суду адресою, не знаходиться постійно на лікуванні у Кіровоградській обласній психіатричній лікарні, уникала явки до слідчого без поважних на те причин. Окрім того, потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заявили про тиск зі сторони підозрюваної ОСОБА_5 , який виразився у тому, що остання направила скаргу до податкових органів стосовно виконання податкових зобов`язань ОСОБА_8 за 2014 рік. У зв`язку з наведеними обставинами, орган досудового розслідування вважає за необхідне змінити ОСОБА_5 запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою, оскільки наявні ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, остання, перебуваючи на волі може змінити своє місце проживання, реєстрації, виїхати за межі території України, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити або спотворити автомобіль «Daimler Chrysler», д.н.з. НОМЕР_1 , вплинути на потерпілих, свідків та іншим чином впливати на хід досудового розслідування даного кримінального провадження, при цьому, підозрювана продовжує виконувати умови вищевказаного кримінального правопорушення і відведеної їй ролі, незаконно утримуючи, не повідомляючи про місцезнаходження та не видаючи згаданий автомобіль.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, з мотивів наведених у ньому.

Підозрювана та її захисник заперечували проти задоволення клопотання слідчого, вважаючи, що воно є безпідставним, оскільки ОСОБА_5 не порушує умови запобіжного заходу у виді домашнього арешту, виконує покладені на неї процесуальні обов`язки, з`являється на виклики слідчого, про поважність причин не явки у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні в Кіровоградській обласній психіатричній лікарні заздалегідь повідомляла, окрім того, не здійснює тиск на потерпілих. Натомість вважали, що потерпілими здійснюється на підозрювану тиск шляхом спостереження за нею та відвідування її місця проживання.
Слідчий суддя, вислухавши доводи прокурора, думку підозрюваної та захисника, вивчивши матеріали клопотання в порядку ст. 200 КПК України, не вбачає підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.

У відповідно до ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 200 КПК України, у клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: 1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Так, вивчивши зміст ухвали слідчого судді від 29 липня 2016 року про відмову у застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосування до останньої запобіжного заходу у виді домашнього арешту, приходжу до висновку, що при застосуванні до підозрюваної такого запобіжного заходу слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри, тяжкість кримінальних правопорушень у вчиненні яких ОСОБА_5 підозрюється, наявність ризиків: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також врахував особу підозрюваної, яка раніше не судима, має міцні соціальні зв`язки, її процесуальну поведінку на досудовому розслідуванні, яка свідчить про те, що остання з`являється за викликами слідчого, а в ті дні, коли не з`являлася до слідчого, знаходилася на стаціонарному лікуванні.

Таким чином, при застосуванні підозрюваній ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту слідчим суддею надано оцінку наявності ризиків, на які містяться посилання в клопотанні слідчого.

У той же час, звертаючись з клопотанням в порядку ст. 200 КПК України, слідчий не обґрунтував обставин, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, або які існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, на той час не знав і не міг знати.

Той факт, що ОСОБА_5 звернулася зі скаргою до податкових органів стосовно виконання податкових зобов`язань потерпілим ОСОБА_8 , на що міститься посилання в клопотанні, не може бути розцінений як здійснення тиску на останнього з боку підозрюваної.

З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим у клопотанні, а прокурором в ході судового розгляду, не доведено наявність обставин, визначених у ст. 200 КПК України, які можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_5 , а тому в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 26, 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 200, 309 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
Клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у м.Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 за погодженням з прокурором відділу прокуратури м.Києва ОСОБА_3 в порядку ст. 200 КПК України, про зміну запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м.Києва, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючій за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.289; ч.3 ст.28, ч.3 ст.358; ч.3 ст.28, ч.4 ст.358 КК України, на тримання під вартою, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя