Справа №490/30/16-к 22.02.2016 22.02.2016
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 лютого 2016 року, якою щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Єланець Єланецького району Миколаївської області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ч.3 ст.408 КК України,
за участю секретаря ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_4
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу слідчого судді у зв`язку з недоведеністю тих обставин, які перешкоджають застосуванню до нього більш м`якого запобіжного заходу.
Короткий зміст ухвали.
Узагальнені доводи апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_4 вважає ухвалу незаконною і необґрунтованою та просить її скасувати. Вказує, що при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу слідчий суддя не врахував, що він має постійне місце проживання, стійкі сімейні зв`язки з родиною, від органів досудового розслідування не переховувався, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні хвору матір та неповнолітніх дітей. Також зазначає, що вказані ризики, пов`язані з можливістю переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, не підтверджуються. Посилається і на те, що визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України та у обставинах, викладених у повідомленні про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення.
Обставини встановлені судом першої інстанції.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він, будучи призваним 03.03.2015 року за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 , при проходженні військової служби у в/ч НОМЕР_1 на посаді номера обслуги 2-го розрахунку 1-го гаубичного артилерійського взводу 4-ої гаубичної артилерійської батареї 2-го гаубичного артилерійського дивізіону у військову званні матрос, 06.10.2015 року о 07:00 години, діючи умисно, з метою ухилитись від військової служби, в умовах особливого періоду, самовільно залишив територію в/ч НОМЕР_1 та продовжував незаконно перебувати за її межами, проводячи час на власний розсуд, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.408 КК України (в редакції закону від 12.02.2015 року) дезертирство.
11.11.2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , 24.11.2015 року та 23.12.2015 року до територіального підрозділу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 слідчим органу досудового розслідування, в порядку ст. 40 КПК України, направлено доручення про проведення слідчих дій з метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 та вручення повістки про виклик до військової прокуратури, які позитивного результату не досягли.
У зв`язку з цим, 30.12.2015 року відносно матроса ОСОБА_4 складено повідомлення про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України.
30.12.2015 року слідчим оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_4 , проведення якого доручено оперативному підрозділу органів Національної поліції.
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вказавши на те, що він може переховуватись від органів слідства та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати розслідуванню кримінального провадженню іншим чином. Також вказав, що запобіжний захід у виді домашнього арешту не може бути обраний у зв`язку з специфікою проходження військової служби.
Обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя послався на те, що існує ризик, передбачений п.1.ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції підозрюваний ОСОБА_4 подав заяву про відмову від своєї апеляційної скарги.
Інші учасники провадження не заперечували проти закриття провадження у зв`язку з відмовою підозрюваного від апеляції.
Заслухавши клопотання підозрюваного та думку інших учасників провадження, апеляційний суд приходить до наступного.
Відповідно до вимог ч.1 ст.403 КПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитись від неї до закінчення апеляційного розгляду.
Згідно вимог ч.2 ст.403 КПК України, якщо ухвала суду першої інстанції не була оскаржена іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.
Оскільки підозрюваний ОСОБА_4 відмовився від своєї апеляційної скарги, інші учасники провадження не подавали апеляційні скарги та не заперечують проти закриття провадження у зв`язку з відмовою апелянта від своїх вимог, то апеляційний суд вважає за необхідне прийняти заяву підозрюваного від апеляційної скарги, а апеляційне провадження закрити на підставі ч.2 ст.403 КПК України.
Керуючись ст. 403, 404, 405, 422 КПК України, апеляційний суд,-
Прийняти відмову підозрюваного ОСОБА_4 від своєї апеляційної скарги.
Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3