Єдиний унікальний номер 233/6304/13-к
Номер провадження 11-кп/775/236/2016

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 квітня 2016 року місто Бахмут

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора та потерпілої ОСОБА_8 на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17 лютого 2014 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, освіта середня, розлученого, який має на утриманні дітей 2003 та 2007 року народження, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України і призначено покарання у виді 6 (шість) місяців арешту. Цим же вироком ОСОБА_6 виправдано за не доведеністю вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Вирішено долю речових доказів. Стягнуто судові витрати на залучення експерта в сумі 244 гривень 72 копійок.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду першої інстанції ОСОБА_6 , в один з днів жовтня 2013 року, перебуваючи на перехресті вул. Сечкіна - вул. Радищева м. Костянтинівка Донецької області, обірвав листя рослини коноплі. Після цього, окремо розклав листя коноплі по шести паперовим згорткам, які всі разом поклав у поліетиленовий пакет та зберігав їх у куртці. В ході проведеного огляду одягу ОСОБА_6 , в лівому рукаві куртки було виявлено і вилучено поліетиленовий пакет з шістьма паперовими згортками з речовиною рослинного походження дрібної та грубо подробленої фракції зеленого кольору, всього канабіс масою 38,81 г, що в перерахунку на суху речовину складає 35,61 г, які ОСОБА_6 умисно, незаконно придбав, виготовив та зберігав для особистого вживання без мети збуту.

Крім того, органом досудового слідства ОСОБА_6 обвинувачується в тому що, 2 травня 2013 року приблизно о 16 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп*яніння, знаходився за адресою: АДРЕСА_3 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних у гостинній кімнаті будинку діючи умисно взяв у руки кухонний стілець, яким наніс не менше чотирьох ударів по голові потерпілого ОСОБА_9 від яких наступила його смерть.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про невинуватість ОСОБА_6 та виправдав його у зв*язку з недоведеністю скоєння інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Досліджені в судовому засіданні докази, на думку суду є недостатньо переконливими для обґрунтування його винуватості в пред`явленому обвинуваченні та ухвалення обвинувального вироку.

В аналогічних за змістом апеляціях прокурор і потерпіла, просять вирок скасувати та постановити новий, визнавши ОСОБА_6 винним у вбивстві потерпілого та призначити остаточне покарання у виді семи років позбавлення волі. Вказують, що суд першої інстанції не дав належну оцінку показанням свідків, які були допитані в судовому засіданні, та вказали, що саме обвинувачений причетний до смерті ОСОБА_9 . Також вони зазначили, що суд не обґрунтовано визнав не допустимим протокол огляду місця події, який проводився без участі понятих, що не відповідає дійсності.

Звертають увагу колегії суддів на те, що вина ОСОБА_6 підтверджується слідчим експериментом з ним, в ході якого він сам вказав та розповів як наніс, на ґрунті неприязних відносин, удари табуреткою ОСОБА_9 . Апелянти зазначають, що показання ОСОБА_6 про не визнання вини слід розцінювати, як намагання уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Заслухавши доповідача, прокурора, який наполягав на задоволенні апеляційних скарг сторони обвинувачення, обвинуваченого та захисника, які заперечували проти їх задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження колегія суддів приходить до наступного.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів та фактичні обставини справи, в цій частині, ніким не оскаржуються, тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України апеляційним судом не перевіряються.

Обговорюючи доводи апеляцій прокурора та потерпілої стосовно виправдання ОСОБА_6 за інкриміноване йому вмисне вбивство, колегія суддів зазначає, що системний аналіз доказів, добутих та наданих суду органом досудового розслідування на підтвердження його вини у скоєнні злочину, передбаченого ст. 115 КК України свідчить про те, що вони складаються з показань обвинуваченого на досудовому слідстві даних під час слідчого експерименту за його участі, потерпілої, свідків та висновків низки проведених по справі судових експертиз.

Потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що ОСОБА_9 є її сином та про його смерть вона дізналася від молодшого сина ОСОБА_10 . Всі без винятку, допитані в суді першої інстанції свідки, також, як і потерпіла не були присутніми при вбивстві та дали пояснення, які доводять лише те що, обвинувачений ОСОБА_6 в стані алкогольного сп*ягніння, в день вбивства переміщався між місцем свого проживання, місцем мешкання ОСОБА_9 і кіоском на перехресті вул. Енгельса і вул. Паркова в м. Костянтинівка, які розташовані неподалік один від одного. Тому суд правильно прийшов до висновку, що потерпіла та свідки не вказують об`єктивних даних, які б свідчили про скоєння кримінального правопорушення саме ОСОБА_6 .

В судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вбивстві ОСОБА_9 не визнав. Відповідно до слідчого експерименту за його участю, він показав на місці та розповів про обставини вчинення ним вбивства, а саме, нанесення ним ОСОБА_9 удару табуретом, тримаючи його за ніжку правою рукою в лівий бік обличчя, від чого той впав на коліна, а він далі наносив удари зверху вниз в область затилку потерпілого.

Зазначені ОСОБА_6 обставини на досудовому слідстві спростовуються висновком судово-медичної експертизи, згідно якого у померлого були виявлені тілесні ушкодження, розташовані на правій скроневій області, зовнішньому краї правої надбрівної дуги з переходом на праву щоку, лобної області справа, правої тім`яної області; синець лобної області справа.

З урахуванням характеру і локалізації тілесних ушкоджень виключена можливість їх утворення за обставин вказаних ОСОБА_6 в протоколі слідчого експерименту від 04.05.2013, що узгоджується з його показаннями в суді, де він обґрунтував підстави, з яких в ході досудового слідства визнав себе винним у вбивстві.

Експерт ОСОБА_11 в суді підтвердив надані ним експертні висновки, оскільки тілесні ушкодження утворилися практично на одній і тій самій ділянці голови потерпілого - правій скроневої та правій тім`яної області. Обвинуваченим вказувалося про нанесення ударів в ліву область голови ОСОБА_9 , слідів від яких на його тілі не було виявлено. Якщо удари наносилися хаотично, такими самими мають бути і ушкодження, що не відповідає матеріалам справи.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що не на одязі, не на тілі обвинуваченого стороною обвинувачення не було виявлено жодних ознак та слідів його причетності до інкримінованого ОСОБА_6 злочину, що і підтвердили проведені по справі під час досудового розслідування та викладені у вироку судові експертизи.

Також, суд першої інстанції правильно зазначив у вироку та прийшов до висновку, що протокол огляду місця події від 2 травня 2013 року здобутий з порушенням вимог КПК України, оскільки під час проведення даної слідчої дії поняті не були присутні протягом усього часу її проведення, про що вони повідомили під час допиту в судовому засіданні в суді першої інстанції.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження дав належну оцінку всім доказам, наданим органом досудового слідства, в їх сукупності, зробив повний аналіз показань обвинуваченого, свідків, та прийшов до обґрунтованого висновку про недоведеність вини ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, виправдавши його та пославшись на ст. 62 Конституції, рішення Конституційного Суду України та Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод.

Прокурором та потерпілим в апеляційних скаргах не наведено ніяких обставин, які б, згідно з ч. 3 ст. 404 КПК України, давали підстави ставити під сумнів висновки суду щодо перевірених доказів, наданих прокурором до суду, та свідчили, що докази досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушенням. Не надано ніяких нових доказів, які не були надані раніше, які не досліджувалися судом першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

За таких обставин, апеляційні скарги прокурора та потерпілого не підлягають задоволенню, оскільки, всі докази, надані суду, були предметом розгляду. Будь-яких інших доказів стосовно причетності обвинуваченого ОСОБА_6 до вбивства ОСОБА_9 стороною обвинувачення не надано і в судовому засіданні не встановлено.

Призначене обвинуваченому судом першої інстанції покарання за ч. 1 ст. 309 КК України відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для його виправлення та запобіганню вчинення нових злочинів.

Переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг, підстав для скасування або зміни вироку, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги прокурора та потерпілої ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17 лютого 2014 року відносно ОСОБА_6 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді