УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:
12 жовтня 2016 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло вказане клопотання, подане в порядку визначеному ст. 174 КПК України, згідно якого заявник просить скасувати арешт, накладений ухвалою від 16 серпня 2016 року, слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за №0000558 від 02.06.2016 року.

Клопотання обґрунтоване тим, що16 серпня 2016 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва виніс ухвалу, якою задовольнив клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ГУ НИ в м. Києві ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000558 від 02.06.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ст. 218-1 КК України. При поданні клопотання слідчий обґрунтував свої вимоги лише тим, що у провадженні старшого слідчого з ОВС СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження за №0000558 від 02.06.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ст. 218-1 КК України. Як зазначено в клопотанні, кредитним комітетом Банку 19.05.2016 року ( без доведення до відома куратора НБУ у ПАТ «Банк Михайлівський») було прийнято рішення про надання кредиту восьми юридичним особам на загальну суму 301,4 мли. гри., шляхом перерахування коштів того ж дня у сумі 900,0 млн. гри. на їх рахунки, відкриті в банку. У забезпечення за наданим кредитами Банком 20.05.2016 року були отримані в іпотеку земельні ділянки в Київській області на загальну суму 175,1 мли. грн., що є значно меншою, ніж сума наданих кредитів, та недостатньою для покриття кредитного ризику. Кредитні договори та договори іпотеки з боку Банку було підписано в.о голови правління Банку - ОСОБА_6 . При цьому, в банку були відсутні кошти у необхідному обсязі для надання кредитів у грошовій формі за зазначеними вище договорами. Тобто, Банком відображено операції з надання кредитів шляхом штучного збільшення валюти балансу. Отримані кредитні кошти були спрямовані позичальниками через 20 підприємств та фінансових компаній з призначенням платежів «надання фінансової допомоги» та «купівля-продаж цінних паперів» на погашення заборгованості 15-ти існуючих позичальників за 19-ма кредитними договорами на суму 1,060 млрд. грн. Власником ПАТ « Банк Михайлівський» із 100% участю в статутному капіталі є ТОВ «Екосіпан», власниками якого були ОСОБА_7 - 92,5% та 3 фізичні особи. Під час проведення обшуку за місцем реєстрації власника банку ОСОБА_8 в квартирі АДРЕСА_1 були вилучені грошові кошти в сумі 30 000 доларів США та 10 злитків із жовтого металу, які на думку слідчого є речовими доказами у справі та є такими, що набуті шляхом вчинення злочину у цьому кримінальному провадженні. Під час проведення обшуку слідчими було вилучено грошові кошти, які належать ОСОБА_3 у розмірі 30 000 доларів США, про які прямо не було зазначено в ухвалі. Тобто, слідчий просив надати дозвіл на проведення обшуку житла з метою виявлення та вилучення ноутбуків, документів, грошових коштів. Але, слідчий судя Шевченківського районного суду м. Киева задовольнив частково клопотання і наддав лише дозвіл на проведення обшуку жита з метою відшукання і вилучення тільки ноутбуків та системних блоків, на яких були створені та зберігаються (зберігались) документи. Вказані грошові кошти перебували у ОСОБА_3 на законних підставах, оскільки вона отримала їх у позику за договором від 29.01.2016 р., укладеним з ОСОБА_9 та вказаний договір був наданий слідчому судді для вивчення. У вказаній ухвалі жодним чином не зазначено про надання дозволу на відшукання та вилучення грошових коштів та золотих злитків ОСОБА_3 , яка зареєстрована в даній квартирі. Щодо «незаконно здобутих грошових коштів», то в ухвалі не конкретизовано, яким саме суб`єктом грошові кошти одержані незаконно і яким чином слідчий під час проведення обшуку мав ідентифікувати здобуті грошові кошти законним чи незаконним шляхом. Слідчий суддя не повинен був розглядати клопотання, так як воно було подано без додержання вимог ст. 171 К1ІК України, оскільки у клопотанні чітко не зазначено підстави та мету відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Але, слідчий суддя, вивчивши клопотання прийшов до висновку про його задоволення, та в своє обґрунтування вказав, що є достатні підстави для такого арешту. Однак, дана ухвала винесена без достатніх на це підстав, є передчасною та з суттєвими порушеннями норм КПК України. У своїй ухвалі слідчий суддя не зазначив, яким саме чином не застосування арешту майна, володільцем якого є ОСОБА_3 , може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема здійсненню слідчих дій. При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170 - 173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен був з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна

В судове засідання заявник не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_10 заперечував проти даного клопотання та просив суд відмовити у його задоволенні.

Проаналізувавши доводи клопотання, вивчивши додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 серпня 2016 року було накладено арешт на тимчасово вилучені під час обшуку 12 серпня 2016 року за місцем реєстрації ОСОБА_7 в квартирі АДРЕСА_1 грошові кошти в сумі 30000 доларів США та 10 злитків із жовтого металу із назвою «Credit Suisse» 100 грн. «Fine Gold» 999,9.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20 вересня 2016 року було залишено без змін ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16 серпня 2016 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 та накладено арешт на тимчасово вилучені під час обшуку 12 серпня 2016 року за місцем реєстрації ОСОБА_7 в квартирі АДРЕСА_1 грошові кошти в сумі 30000 доларів США та 10 злитків із жовтого металу із назвою «Credit Suisse» 100 грн. «Fine Gold» 999,9.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (ч. 1 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Заявник в судове засідання не з`явився, вимоги клопотання не підтримав, враховуючи те, що до клопотання не додано належних доказів для підтвердження зазначених обставин, слідчий суддя вважає, що у клопотанні належним чином не обґрунтовано необхідність у скасуванні арешту майна та відсутні достатні підстави для вчинення таких дій.

Крім того, приймаючи до уваги те, що в матеріалах судової справи № 761/28815/16-к містяться матеріали кримінального провадження, з яких вбачається наявність достатніх підстав вважати, правомірність накладеного арешту, суд вважає що на даний час потреба у накладенні такого арешту не відпала.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши клопотання в межах питань, які були винесені на його розгляд та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, прийшов до висновку, що клопотання є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя