Справа № 496/176/16-к
Провадження № 1-кп/496/68/16
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року Біляївський районний суд

Одеської області

в складі: головуючої судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Біляївка кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Побєда Вєтковського району Гомельської області, Республіка Білорусія, громадянина України, українця, не працюючого, одруженого, маючого середню освіту, що мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 396 КК України, суд-

В С Т А Н О В И В:
17.10.2015 року ОСОБА_5 біля 00 години 30 хвилин, знаходячись за місцем свого тимчасового мешкання, у дворі домоволодіння будинку АДРЕСА_2 , не вступаючи у попередню злочину змову з ОСОБА_6 та не діючи спільно з останнім, був свідком, того що ОСОБА_6 одягнувши заздалегідь приготовлену маску з прорізями для очей, постукав у вхідні двері кімнати, де мешкала ОСОБА_7 і в момент коли остання вийшла з кімнати, вхопив її за волосся, схиливши її голову до землі, наніс удар порожньою пляшкою з під пива в площину голови, від якого остання впала на землю. Після чого ОСОБА_6 обшукав куртку ОСОБА_7 , в яку вона була одягнена, та заволодів грошима в сумі 4 350 гривень та мобільним телефоном «Nokia» вартістю 750 гривень, чим завдав матеріальні збитки потерпілій на загальну суму 5100 гривень.

Усвідомлюючи що ОСОБА_6 скоїв розбійний напад на ОСОБА_7 тим самим вчинивши тяжкий злочин, ОСОБА_5 з корисливих мотивів, маючи умисел на заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого злочину, погодився на пропозицію ОСОБА_6 , за майнову винагороду поїхати разом з ним з місця скоєння злочину та приховувати від правоохоронних органів відомості про скоєний злочин.

Безпосередньо після вчинення злочину 17.10.2015, приблизно о 1 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 за рахунок викрадених у ОСОБА_7 коштів винайняли таксі на якому поїхали до м. Одеса, де разом продовжили витрачати викрадені кошти в кафе на харчі та алкогольні напої. Після чого за рахунок викрадених коштів на винайнятому таксі приблизно о 17 годин 00 хвилин приїхали до м. Котовськ Одеської області, де разом продовжили витрачати викрадені кошти на харчі. Після чого 17.10.2015 року ОСОБА_5 на маршрутному таксі з м. Котовськ повернувся додому за місцем постійного мешкання за адресою с. Петродолина Овідіопольського району, розрахувавшись за квиток викраденими у ОСОБА_7 коштами, які надав йому ОСОБА_6 .

За скоєння вказаних дій обвинуваченим ОСОБА_5 передбачена кримінальна відповідальність за ст. 396 ч.1 КК України, а саме: заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого злочину.

Між прокурором Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 21.01.2016 року була укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.468 КПК України.

Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ч.1 ст.396 КК України, щодо узгодженого покарання, у вигляді обмеження волі строком на один рік, згідно зі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання ОСОБА_5 звільняється з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, відповідно до п.п.2, 3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та згоди сторін на його призначення.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.396 КК України, в обсязі підозри, пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, з наданих суду матеріалів кримінального провадження суд з`ясував, що скарги обвинувачений ОСОБА_5 під час кримінального провадження не подавав.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Злочин, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_5 відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

В судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України. Наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України обвинуваченому роз`яснені.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, умови угоди не порушують права, свободи, інтереси сторін або інших осіб, чи суспільства.

Враховуючи, щире каяття обвинуваченого, його активне сприяння у розкритті злочину та враховуючи те, що даний злочин не набув значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення та забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 396 КК України.

За таких обставин суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 21.01.2016 року між прокурором Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 і призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік, згідно зі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік.

Керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 371, 374, 468 - 475 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 21 січня 2016 року, укладену між прокурором Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 396 ч.1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання вигляді обмеження волі строком на один рік, згідно зі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до п.п.2, 3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та згоди сторін на його призначення..

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_1 .