Справа № 761/2729/16-к
Провадження № 1-в/761/226/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2016 року

Шевченківський районний суд міста Києва у складі :

судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю :

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника КВІ ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві

клопотання ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді виправних робіт,

ВСТАНОВИВ :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання у виді виправних робіт.

Клопотання вмотивоване тим,що 18 лютого 2010 року вироком Шевченківського районного суду м. Києва його було засуджено за ч.3 ст. 286 КК України до 8 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

21 жовтня 2010 року він був звільнений за постановою Кагарлицького районного суду Київської області, не відбуту частину строку 5 років 3 місяці 18 днів замінено на 2 роки виправних робіт за місцем роботи з відрахуванням 15% заробітку щомісячно в дохід держави. Кримінально-виконавча інспекція Шевченківського району м. Києва і спостережна комісія зауважень до нього не мають, його клопотання про звільнення умовно-достроково від відбування покарання у виді виправних робіт підтримують.

Оскільки він своєю сумлінною поведінкою, чесним ставленням до праці довів своє виправлення, просить звільнити його умовно-достроково від відбування покарання у виді виправних робіт.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 ,захисник ОСОБА_5 підтримали клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді виправних робіт з підстав, наведених у ньому, просять його задовольнити.

Представник Шевченківського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції м. Києва ОСОБА_6 не заперечує проти задоволення клопотання.

Прокурор просить відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді виправних робіт, оскільки відсутні підстави для такого звільнення, передбачені ст.81 КК України.

Заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_4 , думку захисника, представника КВІ, прокурора, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи №5/15 щодо засудженого ОСОБА_4 , витребуваної з Шевченківського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції м. Києва, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно з ч.1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Тобто, застосування цього закону є правом суду, а не беззастережним обов`язком.

Згідно ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення .

Частина 3 ст. 81 КК України передбачає,що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин.

Як вбачається з матеріалів особової справи,вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2010 року ОСОБА_4 був засуджений за ч.3 ст. 286 КК України до 8 років позбавлення волі,з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки за те, що керуючи автомобілем, порушив Правила дорожнього руху, внаслідок чого в результаті ДТП настала смерть ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , потерпілий ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження, як небезпечні для життя в момент заподіяння, ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості. Крім того, зазначеним вироком суду стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_11 у відшкодування матеріальної шкоди 119786 грн., моральної шкоди 200000 грн., а всього у загальній сумі 319786 грн.; на користь ОСОБА_9 - у відшкодування матеріальної шкоди 62500 грн., моральної шкоди 100000 грн., а всього у загальній сумі 162500 грн.; на користь ОСОБА_12 - у відшкодування матеріальної шкоди 5000 грн., моральної шкоди в сумі 50000 грн., а всього у загальній сумі 55000 грн.

13 жовтня 2010 року постановою Кагарлицького районного суду Київської області не відбуту ОСОБА_4 частину строку покарання 5 років 3 місяці 18 днів згідно до ст.. 82 КПК України, замінено на 2 роки виправних робіт з відрахуванням на користь держави 15% заробітку щомісячно.

З гарантійного листа директора ПП «КВ «Сервіс» (м. Київ, вул. Кирило-Мефодіївска,14/2) на ім`я Кагарлицького районного суду Київської області від 28 вересня 2010 року ОСОБА_4 гарантувалося працевлаштування на посаду менеджера після його звільнення з місць позбавлення волі.

Однак після звільнення з місць позбавлення волі 21 жовтня 2010 року на підставі постанови Кагарлицького районного суду Київської області від 13 жовтня 2010 року, ОСОБА_4 не працевлаштувався до ПП «КВ «Сервіс» та не приступив до відбування покарання у виді виправних робіт.

Згідно наказу №11/12 від 17 березня 2012 року ТОВ «Київбудпроектмеханізація» (м. Київ, вул. Горького, буд.7-В) ОСОБА_4 з 17 березня 2012 року прийнято на роботу в якості маляра-штукатура .

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_4 відбував покарання у вигляді виправних робіт в ТОВ «Київбудпроектмеханізація» з 17 березня 2012 року по 12 червня 2012 року, та зазначеним ТОВ проводилися відрахування із заробітної плати ОСОБА_4 на користь держави за березень,квітень,травень та червень 2012 року.

В матеріалах особової справи відсутній наказ про звільнення ОСОБА_4 з роботи в ТОВ «Київбудпроектмеханізація» та відомості щодо підстав його звільнення.

Згідно наказу Приватного підприємства «Беатрікс» №27 від 1 жовтня 2014 року ОСОБА_4 з 1 жовтня 2014 року прийнятий на роботу в якості комірника.

Відрахування із заробітної плати ОСОБА_4 на користь держави ПП «Беатрікс» розпочаті з квітня 2015 року (за жовтень 2014 року, листопад 2014 року, грудень 2014 року, січень 2015 року, лютий 2015 року, березень 2015 року) та в подальшому перераховуються на користь держави ПП щомісячно по січень 2016 року включно.

Станом на 24 лютого 2016 року засуджений має загальний відбутий строк покарання у виді виправних робіт строком у 24 календарних місяця,що більше половини призначеного покарання у виді виправних робіт.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується задовільно.

За місцем роботи в ПП «Беатрікс» ОСОБА_4 характеризується як дисциплінований, відповідальний працівник, який не вживає спиртних напоїв, сторониться конфліктних ситуацій, однак характеристика з місця роботи засудженого не відображає процесу виправлення засудженого.

В матеріалах особової справи відсутні відомості щодо відрахування з заробітної плати ОСОБА_4 коштів на погашення відшкодування на користь потерпілих згідно вироку суду .В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 не повідомив суд про відшкодування ним потерпілим спричинених збитків за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2010 року.

Виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого злочину, його наслідків, даних про особу ОСОБА_4 та ставлення засудженого до виконання вироку в частині відшкодування завданої шкоди у зв`язку зі смертю, спричиненням тяжких, середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілим, яка знаходиться у причинному зв`язку з його діянням, ставленням засудженого до відбування покарання у виді виправних робіт після винесення постанови Кагарлицького районного суду Київської області від 13 жовтня 2010 року, враховуючи викладені вище обставини, які не свідчать про те, що засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення,суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді виправних робіт задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539, 369-372 КПК України, ст. 81 КК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді виправних робіт відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду міста Києва через Шевченківський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1