№ провадження 1-в/646/1297/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.11.2016 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відео конференції , подання Диканівської виправної колонієї № 12 у відношенні засудженого ОСОБА_4 , 1987 року народження, про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким,

в с т а н о в и в :

Диканівська виправна колонія № 12 звернулась до суду із поданням, в якому просить замінити засудженому ОСОБА_5 не відбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі на більш м`яке у вигляді виправних робіт з відрахуванням 20% заробітної плати на користь держави. На обґрунтування подання зазначено, що ОСОБА_5 засуджено вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.03.2014 року за ст.. 128, 71, 72 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі. На підставі Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року та ухвали апеляційного суду Харківської області від 03.12.2015 року не відбуту частину покарання ОСОБА_5 скорочено наполовину, з урахуванням відбутого покарання остаточний строк 2 роки 7 місяців. Станом на 12.10.2016 року не відбута частина покарання складає 1 рік 2 місяці 22 дні. Кущ відбуває покарання у ІТК-12 з 20.07.2015 року, вимоги режиму тримання не порушує, працює, має два заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, характеризується позитивно, підтримує соціально-корисні зв`язки з матір`ю, у скоєних злочинах розкаюється.
В судовому засіданні представник ІТК-12 підтримав клопотання та пояснив, що згідно з гарантійним листом КП «Тролейбусне депо № 2», ОСОБА_5 після звільнення буде надано робоче місце на даному підприємстві, тому було погоджено саме таке подання до суду.
Засуджений ОСОБА_5 під час судового засідання просив задовольнити подання.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, посилаючись на те, що ОСОБА_5 фактично відбуває покарання з 04.06.2015 року, засуджений за тяжкий злочин, добровільно цивільний позов потерпілим ним не відшкодовувався, вважає, що покарання у вигляді виправних робіт є надто м`яким та не відповідає тяжкості скоєних злочинів.

Суд, вислухавши учасників провадження, дослідивши матеріали справи за поданням, матеріали особової справи, прийшов до висновку про відмову в задоволенні подання, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджено вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.03.2014 року за ст.. 128, 71, 72 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі. При винесенні даного вироку суду до покарання призначеного за ст. 128 КК України у вигляді 1 року обмеження волі, у відповідності до ст.. 71 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком суду Комінтернівського району м. Харкові від 19.08.2010 року у вигляді 5 років позбавлення волі, після чого до відбуття судом визначено остаточне покарання 5 років 2 місяці позбавленні волі.
04.06.2015 року засудженого ОСОБА_5 було затримано та направлено для відбуття покарання.
На підставі Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року та ухвали апеляційного суду Харківської області від 03.12.2015 року не відбуту частину покарання ОСОБА_5 скорочено наполовину, з урахуванням відбутого покарання остаточний строк 2 роки 7 місяців.
Відповідно до ст.. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Заміна невідбутої частини покарання менш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений працює, характеризується позитивно, має два заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці. Проте, після винесення вироків не предприняв будь-яких дій для відшкодування спричиненої шкоди потерпілим, хоча працює, йому нараховується заробітна плата, що на думку суду не свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення.
Крім того, покарання у вигляді виправних робіт, на яке у поданні ставиться питання про заміну невідбутої частини покарання, за свої ний умисний тяжкий злочин, на думку суду не відповідає тяжкості даного злочину. Закон передбачає інші більш м`які покарання, ніж призначені вироком суду, але більш суворі ніж виправні роботи.
З огляду на наведене, суд відмовляє в задоволенні подання у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст..82 КК України, 537, 539 КПК України, районний суд,-
У Х В А Л И В :
В задоволенні подання Диканівської виправної колонії № 12 у відношенні засудженого ОСОБА_4 , 1987 року народження, про заміну не відбутої частини покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.03.2014 року більш м`яким на виправні роботи з утриманням 20% від заробітку на користь держави відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1