№1-кп/243/388/2016
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
29 червня 2016 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні у залі суду м. Слов`янська кримінальне провадження № 0000498 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Слов`янська, Донецької області, громадянки України, з середньо освітою, не працюючої, не одруженої, що проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судиму:

26.05.2015 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. 190 ч. 1 КК України, до 160 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.05.2015року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та засуджено до покарання у вигляді 160 годин громадських робіт. Отримавши копію вказаного вироку, який набув законної сили 26.06.2015 р., ОСОБА_4 працівниками кримінально-виконавчої інспекції Слов`янського МВ КВІ УДПтС України в Донецькій області було роз`яснено під розписку порядок та умови відбування покарання у вигляді громадських робіт, права та обов`язки засудженого до даного виду покарання та роз`яснено, що згідно зі ст. 37 КПК України вона повинна: сумлінно ставитись до праці, працювати на визначеному для неї об`єкті та відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтися за викликом до кримінально-виконавчої інспекції Слов`янського МВ КВІ УДПтС України в Донецькій області, повідомляти кримінальну-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції на реєстрацію 1, 2, 3, 4 вівторок кожного місяця, без дозволу не виїжджати за межі України. Також, ОСОБА_4 письмово під розписку була попереджена про притягнення до кримінальної відповідальності ч. 2 ст. 389 КК України в разі порушення нею порядку та умов відбування покарання. Засуджена ОСОБА_4 була направлена для відбування покарання до КП «ЖЕК № 4» м. Слов`янська та була зобов`язана приступити до відбування покарання з 11.09.2015 року, однак до відбування покарання у вигляді громадських робіт не приступила. ОСОБА_4 на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції Слов`янського МВ КВІ УДПтС України в Донецькій області не з`являється.

Починаючи з листопада 2015 року, ОСОБА_4 виїжджала на нові місце мешкання, в тому числі за адресою: АДРЕСА_2 , про що нею не було повідомлено до відділу кримінально-виконавчої інспекції Слов`янського МВ КВІ УДПтС України в Донецькій області.

Станом на 21.04.2016 року ОСОБА_4 відбутого строку покарання у вигляді громадських робіт не має. Не відбутий строк покарання складає 160 (сто шістдесят годин).

Таким чином, до теперішнього часу засуджена ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися в злісному ухиленні від відбування покарання без поважних на то причин, а також порушення порядку і умов відбування покарання у вигляді громадських робіт, продовжує ухилятися від виконання відповідного виду покарання.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, тобто ухилення від відбування громадських виправних робіт.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винною та дала такі показання. Вироком суду її було визнано винною за ч.1 ст.190 КК України та призначено покарання у виді 160 годин громадських робіт. В кримінально-виконавчїй інспекції Слов`янського МВ КВІ УДПтС в Донецькій області інспекції їй було розяснено порядок та умови відбуття покарання у виді громадських робіт, а також попереджено, що у випадку порушення порядку та умов відбування покарання її буде притягнуто до кримінальної відповідальності. На даний час розуміє, що вчинила неправильно, у вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати.

Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, за обставин, які викладені у обвинувальному акті, а інші учасники судового провадження не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин , які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.389 КК України за кваліфікуючими ознаками ухилення від відбування громадських робіт, будучи засудженою до цього виду покарання кваліфіковано правильно, а її вина у вчиненому кримінальному правопорушенні доведена .

У відповідності до вимогст.66 КК України при призначенні покарання обставинами, які його пом`якшують, суд визнає: щире каяття, визнання вини обвинуваченою.

Обставиною, яка обтяжує покарання у відповідності до вимогст.67 КК України, суд визнає рецедив злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд також враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, відомості про особу винної, яка по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, неодружена, не працює.

З урахуванням викладеного суд вважає, що для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових злочинів необхідним є призначення покарання у вигляді позбавлення волі, передбаченого санкцією ч.2 ст.389 КК України.

Згідно з ч.1, ч.4 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

За змістом ст.72 КК України при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи в даному випадку з такого співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт.

Невідбута частина покарання для засудженої ОСОБА_4 за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 травня 2015 року становить 160 годин громадських робіт, що в перерахунку на позбавлення волі суд обраховує за правилами передбаченими уст.72 КК України , де 160 годин громадських робіт відповідають 20 дням позбавлення волі.

На підставі викладеного, суд визначає ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків за правилами ст. ст.71, 72 КК України та повністю приєднує до покарання, призначеного за цим вироком, невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Таке покарання буде необхідним й достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів, а також буде справедливим щодо досягнення мети покарання виходячи з вимог ст.50 КК України.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 на досудовому розслідуванні у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін - особисте зобов`язання до вступу вироку в законну силу.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368 -370, 373- 374, 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 ч. 2 КК України і призначити їй покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 ч.1 КК України про призначення покарання за сукупністю вироків шляхом повного приєднання не відбутої частини покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 травня 2015 року, за яким ОСОБА_4 засуджена за ч.1 ст. 190 КК України до 160 годин громадських робіт, та остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у вигляді 1 (одного) року 20 (двадцяти) днів обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України засуджену ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, зобов`язавши засуджену не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію в даний орган.

Захід забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання - залишити без змін, до вступу вироку в законну силу.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд, протягом тридцяти днів з дня його проголошення всіма учасниками судового розгляду, а засудженим з моменту отримання ним копії вироку.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1