Вирок
Іменем України
26.04.2016 року Франківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання- ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові кримінальне провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000043 від 09.01.2015 року на підставі обвинувального акту, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньо-спеціально освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судженого:

-07.03.2013 року Франківським районним судом м.Львова за ч.1 ст.185 КК України до одного місяця арешту;

-21.11.2013 року Франківським районним судом м.Львова за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання строком на 2 роки 6 місяців;

-26.12.2014 року Червоноградським міським судом Львівської області за поданням КВІ скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбування покарання за вироком Франківського районного суду м.Львова від 21.11.2013 року в місця позбавлення волі, без реєстрації місця проживання, який на даний момент перебуває у Дрогобицькій виправній колонії №40, що за адресою: Львівська область м. Дрогобич вул. Трускавецька,77

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення- прокурор

Львівської місцевої прокуратури №3- ОСОБА_4

потерпілий- ОСОБА_5

захисник обвинуваченого- ОСОБА_6

обвинувачений- ОСОБА_3 , суд,-

в с т а н о в и в :
09.01.2015 року близько 23:30 год. ОСОБА_3 перебуваючи у квартирі АДРЕСА_1 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), переслідуючи корисливу зацікавленість, відкрито викрав мобільний телефон торгової марки «Нокія» моделі «1800», в корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_5 , в результаті чого спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 180 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав в повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено в обвинуваченні та пояснив, що дійсно 09.01.2015 року близько 23:30 год. перебуваючи у квартирі АДРЕСА_1 , відкрито викрав у потерпілого ОСОБА_5 мобільний телефон торгової марки «Нокія» моделі «1800». У вчиненому щиро розкаявся, критично оцінив свої дії, просив суворо не карати.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 підтримав покази дані на досудовому розслідуванні. Щодо призначення покарання обвинуваченому, поклався на розгляд суду.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується як його показами даними ним в судовому засіданні, так і тими доказами які були зібрані органами досудового розслідування і які він визнав в судовому засіданні відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Тому дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд, згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, межі, установлені санкції статті КК України.

Згідно ст.66 КК України, пом`якшуючою його відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття у вчиненому.

Згідно ст.67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.

Суд, обираючи вид покарання ОСОБА_3 , враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.4 ст.12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який не має місця реєстрації проживання, згідно характеристики Дрогобицького виправної колонії №40 характеризується негативно, на обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, наявність не погашеної судимості, відсутність заподіяної шкоди у виді цивільного позову, також враховує відношення обвинуваченого до скоєного, поведінку після вчинення злочину та вважає правильним призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах, наближених до мінімальних, що передбачені санкцією закону. Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Дана позиція також викладена у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Обвинувачений ОСОБА_3 , раніше суджений 21.11.2013 року Франківським районним судом м.Львова за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання строком на 2 роки 6 місяців. Суд вважає за необхідне за сукупністю вироків на підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного судом покарання приєднати частково невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Суд дійшов висновку, що підстав для застосування обвинуваченому ОСОБА_3 ст.ст.69, 75 КК України не вбачається, так як він вчинив новий злочин під час відбування іспитового строку, що вказує на його мінімальну правосвідомість.

В силу вимог ст. 124 КПК України витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням товарознавчої експертизи у розмірі 245,52 (двісті сорок п`ять) грн. 52 коп. стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання з речовими доказами вирішити у відповідності із вимогами ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання приєднати частково невідбуту частину покарання за вироком Франківського районного суду м.Львова від 21.11.2013 року і остаточно призначити до відбуття 4 роки 1 місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його затримання - 22.01.2015 року.

В силу вимог ст. 124 КПК України витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням товарознавчої експертизи у розмірі 245,52 (двісті сорок п`ять) грн. 52 коп. стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави.

Речові докази у справі, а саме: мобільний телефон торгової марки «Нокія» моделі «1800» в корпусі чорного кольору , IMEI: НОМЕР_1 , що знаходиться на зберіганні в потерпілого ОСОБА_5 - залишити в його розпорядженні /а.с.45/.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя Франківського

районного суду м. Львова: ОСОБА_1