Ухвала
іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 15 листопада 2016 року заяву захисника ОСОБА_4 , подану в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 22 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 05 липня 2016 року,
в с т а н о в и л а:

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі ВССУ) від 10 жовтня 2016 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам пунктів 4, 5 ч. 2 та частин 3, 5 ст. 427 КПК та надано десятиденний строк з дня отримання копії вказаної ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.
У межах наданого строку захисник звернувся до касаційного суду із заявою про усунення недоліків відповідно до зазначеної ухвали.
Однак, як убачається з аналізу норм процесуального закону, викладених у главі 32 КПК, якими визначено порядок провадження в суді касаційної інстанції, після залишення касаційної скарги без руху на усунення її недоліків особа має подати нову касаційну скаргу з урахуванням зазначених в ухвалі положень або доповнення до касаційної скарги, за якими касаційний суд здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку.
Таким чином, заява, подана захисником ОСОБА_4 , взагалі не може розглядатись як процесуальний документ, поданий на усунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Крім того, слід зазначити про неузгодженість позиції захисника з урахуванням змісту заяви та раніше поданої касаційної скарги.
Так, захисник ОСОБА_4 у заяві про усунення недоліків ставить вимогу про задоволення касаційної скарги у повному обсязі. Разом з тим, у резолютивній частині раніше поданої скарги він просив лише змінити вирок суду першої інстанції, застосувавши до засудженого положення ст. 75 КК, і не зазначав, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції щодо ухвали апеляційного суду, якою вказаний вирок був залишений без зміни.
На зазначений недолік касаційний суд звернув увагу в ухвалі від 10 жовтня 2016 року про залишення касаційної скарги захисника без руху.
Як убачається зі змісту заяви про усунення недоліків, у мотивувальній її частині захисник ОСОБА_4 вказує на необхідність скасування ухвали апеляційного суду.
Однак вимоги захисника про одночасні зміну вироку суду першої інстанції шляхом застосування до засудженого положень ст. 75 КК та скасування ухвали апеляційного суду є суперечливими та не узгоджуються зі ст. 436 КПК, якою визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Згідно ч. 3 ст. 429 КПК, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
З огляду на те, що захисником не були виконані вимоги попередньої ухвали з урахуванням положень процесуального закону, його заява та касаційна скарга з усіма доданими до них матеріалами підлягають поверненню.
Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК, у межах строку на касаційне оскарження, а у разі пропуску зазначеного строку з подачею відповідного клопотання про його поновлення.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
Повернути захиснику ОСОБА_4 його заяву та касаційну скаргу на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 22 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 05 липня 2016 року щодо ОСОБА_5 з усіма доданими до них матеріалами.
Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3