АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

15 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційними скаргами адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які діють у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_8
підозрюваного ОСОБА_7
захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2016 року в кримінальному провадженні під №0001053, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.04.2016 року, задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , та продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 23 грудня 2016 року включно, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Києві, має вищу освіту, обіймав посаду заступника прокурора Рівненської області, зареєстрований: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; несудимий,

якому оголошена підозра у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 368; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 240; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 240; ч. 2 ст. 365; ч. 4 ст. 368 КК України.

Як визнав установленим в ухвалі слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого в особливо важливих справах Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою в межах строку досудового розслідування, існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування вчасно, в зв`язку із чим у даному кримінальному провадженні потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, проведення яких потребує значного часу, одночасно взяв до уваги необхідність дотримання положень ст. ст. 177, 178 КПК України й практики Європейського Суду з прав людини, які потребують урахування тяжкості покарання, що може загрожувати підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні діянь, в яких він підозрюється, характер і обставини вчинення злочинів, так яким чином вони встановлені та сформульовані за змістом у повідомлені про підозру, наявність необхідності забезпечення суспільного інтересу з метою об`єктивності досудового розслідування, при цьому ж, враховуючи всі позитивні характеристики та дані про особу підозрюваного, прийшов до висновку про наявність підстав вважати, що підозрюваний може намагатися переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а відтак з метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 в подальшому при здійсненні досудового розслідування належить утримувати під вартою.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , просить скасувати ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25.10.2016 року про продовження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строку тримання під вартою до 23 грудня 2016 року та обрати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

В обгрунтування своїх апеляційних вимог вказує, що орган досудового розслідування в даному кримінальному провадженні знаходиться поза межами юрисдикції Голосіївського районного суду м. Києва, а тому клопотання слідчого Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України розглянуто неналежним судом і підлягає відміні.

Зазначає, що судом було проігноровано вимоги ст. 194 КПК України, яка покладає на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обов`язок встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім цього вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 мотивував її лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості, що є порушенням вимог ст. 5 Конвенції.

В підсумку вказує, що судом першої інстанції не враховано стан здоров`я ОСОБА_7 та відомості про його особу, а саме те, що він має на утриманні малолітню дитину, має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , в поданій апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2016 року про продовження до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати ОСОБА_7 міру запобіжного заходу не пов`язану з триманням під вартою.

В мотивування поданої апеляційної скарги зазначає, що жодного конкретного обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 240 КК України в клопотанні немає.

Вказує, що конкретних доказів стороною обвинувачення не наведено, крім того, що за скоєння інкримінованих злочинів, передбачена міра покарання до 12 років та дані про те, що ОСОБА_7 має великий авторитет і може виїхати за межі держави Україна.

Вважає, що слідчий суддя прийняв рішення без всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, які мають значення для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, було грубо порушено право підозрюваного ОСОБА_7 на захист, а тому ухвала слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва підлягає скасуванню.

Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді, доводи підозрюваного ОСОБА_7 та його захисників щодо обставин викладених в апеляційних скаргах в інтересах підозрюваного, які вони підтримали в судовому засіданні апеляційного суду за наведених у них обставинах і просили про їх задоволення, доводи прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та необхідність залишити її без змін, апеляційні скарги без задоволення, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, перевіривши, обговоривши та обміркувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів справи, в провадженні другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001053 від 18.04.2016 р., за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 240 КК України КК України.

04.07.2016 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 240 КК України, про що складено протокол про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

05.07.2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 240 КК України.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 6 липня 2016 року відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме до 1 вересня 2016 року включно, з одночасним визначенням застави у розмірі 9 646 000 грн.

13.07.2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 4 ст. 368 КК України.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14 липня 2016 року відносно підозрюваного ОСОБА_7 змінено запобіжний захід на тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів, а саме до 01.09.2016 року.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 31 серпня 2016 року продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 на 60 днів, а саме до 29.10.2016 року.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Між тим, строк досудового розслідування в кримінальному провадженні №0001053 від 18.04.2016 року продовжено постановою заступника Генерального прокурора України Головного військового прокурора ОСОБА_10 від 23.08.2016 року до семи місяців.

21.10.2016 р. слідчий в особливо важливих справах Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи його тим, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а тому з метою виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні та попередження настання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, його під час досудового розслідування належить утримувати під вартою.

25.10.2016 р. ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва вказане клопотання сторони обвинувачення задоволено та продовжено строк тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 23 грудня 2016 року включно.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого, прокурора про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належно дотримані.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 4 статті 368; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 240; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 240; ч. 2 ст. 365; ч. 4 ст. 368 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики переховування підозрюваного від правосуддя, які вимірюються суворістю можливого покарання, можливість незаконного впливу на потерпілих у кримінальному провадженні чи перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні іншим чином не зменшились.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судової справи, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для подальшого обмеження свободи підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

При цьому, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування щодо підозри ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Також, слідчий суддя місцевого суду ретельно дослідив доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою. При цьому для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих та процесуальних дій, обґрунтованість та необхідність яких перевірена заступником Генерального прокурора України Головним військовим прокурором при винесенні процесуального рішення постанови про продовження строку досудового розслідування від 23.08.2016 р. та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання.

При цьому, слідчий суддя врахував тяжкість та суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , дані про його особу, наявність суспільного інтересу в результатах розслідування кримінального провадження, та ті обставини, що на даній стадії досудового розслідування неможливо провести всі заплановані слідчі дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин справи, на підставі чого слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Врахувавши встановлені підстави, а також конкретні обставини кримінальних правопорушень, слідчий суддя постановив правильне рішення, не визначивши ОСОБА_7 розмір застави в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, врахувавши як встановлені під час розгляду клопотання ризики так і те, що він підозрюється у вчиненні злочинів, із застосуванням насильства, а тому обґрунтовано на підставі цього Кодексу визнав неможливим визначити розмір застави у даному кримінальному провадженні.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він всебічно та у повному обсязі довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_7 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Доводи захисників про відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не грунтуються на матеріалах судового провадження.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обгрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисників, про які йдеться в поданих апеляційних скаргах, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданих апеляційних скарг без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 199, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2016 року в кримінальному провадженні під №0001053, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.04.2016 року, якою задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , та продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 23 грудня 2016 року включно, щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 368; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 240; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 240; ч. 2 ст. 365; ч. 4 ст. 368 КК України, залишити без змін.

Апеляційну скаргу адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які діють у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Відповідно до правил ч. 4 ст. 424 КПК України ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13 р я с у н