Ухвала іменем україни 11 липня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Новосанжарського районного суду Полтавської області від 23 листопада 2015 року й ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 23 травня 2016 року,
в с т а н о в и л а:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на зазначені судові рішення.
Статтею 427 КПК встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга.

Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав необхідно керуватися статтями 412-414 КПК.

У касаційній скарзі засуджений зазначає про незаконність оскаржуваних судових рішень, однак не посилається на жодну з підстав для зміни чи скасування цих судових рішень, передбачених ст. 438 КПК та не наводить обґрунтування своїх вимог із урахуванням відповідних положень статей 412414 цього Кодексу. Натомість він зазначає про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перегляду суду касаційної інстанції.
Статтею 426 КПК визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги. Однак касаційна скарга засудженого не містить вимог до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі згаданими положеннями закону.

Також у порушення ч. 5 ст. 427 КПК засуджений не долучив до касаційної скарги копій оскаржуваних ним судових рішень, які мають бути засвідчені належним чином, як це передбачено пунктами 13.6, 13.7 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173.

Крім того, засуджений не зазначив, чи бажає брати участь у касаційному розгляді кримінального провадження, як це передбачено ч. 3 ст. 427 КПК.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її необхідно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків (засуджений має підтвердити, що не пропустив такого строку при повторному зверненні до суду).

Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Залишити без руху касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 та встановити п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.

У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3