У Х В А Л А
07 листопада 2016 року м. Бориспіль
Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5

розглянувши клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

в с т а н о в и в :
Під час судового розгляду захисник заявив клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України. В обґрунтування свого клопотання захисник послався на те, що обвинувачений добровільно звернувся до лікувального закладу і розпочав лікування від наркоманії. Обвинувачений в судовому засіданні клопотання підтримав, проте прокурор заперечив щодо його задоволення.

Розглянувши клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, суд дійшов до наступних висновків.
В судовому засіданні ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, не оспорює жодних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які викладені у обвинувальному акті та показав, що дійсно в м. Бориспіль по вул. Глибоцькій неподалік від ЗОШ №3 він зустрів свого наглядно знайомого на ім`я « ОСОБА_6 » та на пропозицію останнього щодо придбання амфетаміну (300 грн. за один грам психотропної речовини) він погодився. З метою незаконного придбання та зберігання психотропної речовини для власного споживання без мети збуту, він передав вищевказаному знайомому грошові кошти в сумі 300 гривень, а той, в свою чергу, передав два паперові згортки, в середині яких знаходилась психотропна речовина, обіг якої обмежено амфетамін, загальна маса в речовинах становить 0,2118г. Вказані паперові згортки з амфетаміном він поклав до правої кишені своєї куртки та направився за місцем проживання. Також, ОСОБА_4 підтвердив, що 12.08.2016 приблизно о 18 годині 20 хвилин за адресою м. Бориспіль, вул. Шевченка, 102 Б він був зупинений працівниками поліції, які під час огляду виявили в нього та вилучили два паперові згортки з амфетаміном.

Також, обвинувачений пояснив, що 30.08.2016 року він добровільно звернувся до Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія», пройшов лікування від наркоманіїз 30.08.2016 року по 14.09.2016 року. На підтвердження вказаних обставин стороною захисту долучено довідку №751025 від 16.09.2016 року, контракт №3620 від 30.08.2016 року , лист Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» від 26.10.2016 року та копію ліцензії МОЗ України видану Київській міській наркологічній клінічній лікарні «Соціотерапія». А тому обвинувачений просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.
Прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання посилаючись на відсутність такої обов`язкової умови як звернення добровільно до лікувального закладу. На думку прокурора, ОСОБА_4 діяв вимушено, тому що ставив за мету ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин. На підтвердження вказаної позиції прокурор долучив повідомлення про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 309 КК України від 29.08.2016 року, яку обвинувачений отримав 29.08.2016 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до положень кримінального закону суд, вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, повинен з`ясувати: 1) чи вчинила особа злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України; 2) чи звернулася вона до лікувального закладу добровільно, а не вимушено, тобто чи ставила вона за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин; 3) чи розпочала лікування. Відсутність хоча б однієї із цих умов, а також незгода винної особи на закриття кримінальної справи з відповідної підстави унеможливлює звільнення особи від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 309 КК України (Інформаційний лист ВССУ «Щодо правильного застосування норм Кримінально-процесуального кодексу України при звільненні особи від кримінальної відповідальності відповідно до ч. 4 ст. 309 Кримінального кодексу України»).

Також, у вищевказаному інформаційному листі ВССУ вказує, що відповідно до положень ст. 22 КПК України спростування наданих винним матеріалів (наприклад, довідки з лікувального закладу, лікарняного листка тощо), доведення того, що особа звернулася до лікувального закладу вимушено, щоб ухилитись у такій спосіб від кримінальної відповідальності, покладається насамперед на обвинувача (якщо клопотання подано винним під час судового розгляду) чи особу, у провадженні якої перебуває кримінальна справа (якщо клопотання подано під час досудового розслідування цієї справи).

Суд погоджується з доводами прокурора відносно того, що зібраними у справі доказами підтверджується, що ОСОБА_4 звернулася до лікувального закладу не добровільно, а вимушено, саме для того, щоб ухилитись у такій спосіб від кримінальної відповідальності. За таких обставин, відсутні правові підстави для задоволення клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 .

Керуючись, 286, 288 Кримінального процесуального кодексу України,-

п о с т а н о в и в :
Відмовити в задоволенні клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та продовжити судове провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1