АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 193/930/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/554/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 липня 2016 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із хворобою засудженому

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Апеляційного суду Рівненської області

за п.п. 4,12.13 ч.2 ст. 115 КК України до 14 років позбавлення волі.

Учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_9

представник СВК №45 ОСОБА_10

захисник - ОСОБА_6

засуджений - ОСОБА_7 .

До Софіївского районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_11 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 про звільнення його від відбування покарання у зв`язку із хворобою.

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2016 року ОСОБА_7 відмовлено в задоволенні клопотання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із хворобою з підстав того, що висновком спеціальної лікарської комісії стан здоров`я засудженого ОСОБА_12 визнаний задовільним і підстав для застосування ст. 84 КК України немає.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_12 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, та задовольнити клопотання захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_12 , звільнивши останнього від подальшого відбування покарання у зв`язку із наявними у нього хворобами, оскільки суд першої інстанції не врахував наявність у нього ряду захворювань, серед яких висока ампутація верхніх та нижніх кінцівок, наявність яких дає підстави для звільнення засудженого ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання на підставі п.14 Переліку захворювань, про що було зазначене в клопотанні. На думку апелянта висновки спеціальної лікарської комісії від 15.07.2015 року не можна приймати до уваги, оскільки вони містять в собі протирічливі факти та заперечують наявне захворювання ОСОБА_7 , а саме ампутації кінцівок. Крім того, цей висновок викладений у формі яка є додатком до Порядку медико-санітарного забезпечення осіб, які утримуються в слідчих ізоляторах та установах виконання покарань Державного департаменту України з питань виконання покарань, який втратив чинність на підставі Наказу Міністерства юстиції №1348/5/572 від 15.08.2014 року. Як зазначає в апеляційній скарзі захисник висновки суду першої інстанції щодо характеристики засудженого ОСОБА_7 не відповідають дійсності оскільки, як зазначено в ухвалі суду ОСОБА_7 має одне заохочення та одне стягнення, не приділяє дбайливого ставлення до майна установи, особисто неорганізований, але судом не було враховано, що останнє стягнення на ОСОБА_7 було накладено 06.05.2015 року, отже станом на час розгляду клопотання ОСОБА_7 вважається таким, що не має стягнень. Окрім того, анатомічні дефекти тіла засудженого, а саме відсутність кінцівок внаслідок ампутацій і є причиною особистої неорганізованості та недбалого ставлення до майна, оскільки ОСОБА_7 пересувається лише за допомогою сторонніх осіб.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку захисника ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_7 які просили задовольнити апеляційну скаргу, а ухвалу суду першої інстанції скасувати; прокурора та представника СВК №45 які просили ухвалу суду залишити без змін, а в задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 відмовити, перевіривши матеріали апеляційного провадження та доводи, наведені у апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст..404 КПК України (ред. 2012р.) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Ст. 84 КК України передбачено, що особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або подальшого його відбування. При вирішені цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи. Факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбування покарання.

Так судом першої інстанції встановлено, що відповідно до висновків спеціальної лікарської комісії від 15.07.2015 року та 18.11.2015 року про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засудженого від подальшого відбування покарання від 15 липня 2015 року (а.п. 15) та 18 листопада 2015 року (а.п. 29) засуджений хворіє з 2002 року і в цей же рік було встановлено діагноз Хвороба Бюргера. У 2005 році ампутовано ліву нижню кінцівку, 2006 року ампутовано праву нижню кінцівку та праву верхню кінцівку. У 2010 році було ампутовано ліву верхню кінцівку. Рішенням міжрайонної МСЕК м. Рівне ОСОБА_7 визнаний інвалідом І групи довічно, з діагнозом: хвороба Бюргера, ампутаційні кукси обох нижніх кінцівок на рівні середньої третини стегон. Ампутаційна кукса лівої верхньої кінцівки на рівні середньої третини плеча, ампутаційна кукса правого передпліччя на рівні середньої третини. сечокам`яна хвороба (конкремент правої нирки), хронічний пієлонефрит, стадія нестійкої ремісії. постінфарктний кардіосклероз, але відповідно до висновків спеціальної лікарської комісії (а.п. 15, 29) згідно стану здоров`я засуджений ОСОБА_7 не підпадає під "Перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання", і з урахуванням стану здоров`я засудженого ОСОБА_7 , який розцінюється як задовільний, підстав для подання до суду матеріалів про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою немає.

Із вищезазначеного вбачається, що виявлені у ОСОБА_7 захворювання не підпадають під Перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затверджений Наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 року №1348/5/572. Стан здоров`я засудженого ОСОБА_7 розцінюється яз задовільний, стан його здоров`я не погіршується у зв язку із чим підстав для подання до суду матеріалів про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою не має.

Також судом першої інстанції в судовому засіданні були допитані лікар Софіївської ВК №45 ОСОБА_13 , лікар-хірург ОСОБА_14 , та голова СЛК ОСОБА_15 які підтвердили, що стан здоров`я засудженого ОСОБА_7 задовільний, загроз для життя і здоров`я ОСОБА_7 не має, і на даний час він отримує належне лікування та має постійний догляд.

Крім того по справі судом призначалася судово-медична експертиза, проведення якої було доручено Дніпропетровському обласному бюро судово- медичної експертизи, відповідно до висновків якої від 29.01.2016 року за №17 встановлено, що соматичний стан засудженого ОСОБА_7 задовільний.

Таким чином матеріалами провадження не встановлено що наявні хвороби у засудженого перешкоджають його подальшому відбуванню покарання, стан його здоров`я не погіршується і його життю нічого не загрожує і ці висновки доводи апеляційної скарги захисника не спростовують.

Окрім того, також на думку колегії суддів не заслуговують на увагу доводи апеляції захисника щодо визнання висновків спеціальної лікарської комісії недопустимим доказом, оскільки вони викладені у формі, яка втратила чинність, оскільки це порушення, на думку колегії суддів, не суттєве і не впливає на висновки лікарської комісії по суті, а також на рішення суду про відмову в задоволенні клопотання захисника.

На думку колегії суддів суд першої інстанції в судовому засіданні ретельно і всебічно дослідив характеристику засудженого ОСОБА_7 , який мав одне заохочення та одне стягнення, яке станом на час розгляду клопотання в суді першої інстанції погашено. Крім того суд врахував тяжкість та характер вчинених ним злочинів, його поведінку під час відбування покарання, а також той факт, що ОСОБА_7 вже звільнявся судом від відбування покарання за хворобою і при цьому відсутність нижніх кінцівок і однієї руки не перешкодила вчинити ОСОБА_7 особливо тяжкий злочин вбивство людини, у зв`язку із чим колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, при розгляді клопотання захисника ОСОБА_8 яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 врахував тяжкість захворювань, які було діагностовано у засудженого ОСОБА_7 , тяжкість та характер вчинених ним злочинів, поведінку засудженого під час відбування покарання, ступінь виправлення, у зв`язку із чим дійшов до обґрунтованого висновку що наявні у ОСОБА_7 тяжкі хвороби не перешкоджають його подальшому відбуванню покарання, призначеного за вироком суду.

Керуючись ст.ст. 107.405, 407 КПК України (ред. 2012р.) колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 про звільнення від подальшого відбування покарання у зв`язку із хворобою залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4