справа № 208/2861/16-к
№ провадження 1-кп/208/369/16
ВИРОК
Іменем України
26 жовтня 2016 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження відносно:
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ракітне Кременчуцького району Полтавської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, розлучений, мешкає: АДРЕСА_1 , мешкає: АДРЕСА_1 , раніше судимого 15.01.2015 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. 164 ч.2 КК України до 120 годин громадських робіт,
який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 164 ч.2 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи особою раніше судимою за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив аналогічний злочин.
Так, ОСОБА_6 , згідно рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 13 квітня 2012 року, зобов`язаний до сплати аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ? частини заробітку щомісячно, але не менш одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 01.03.2012 року, щомісячно, до досягнення ним повноліття.
Однак ОСОБА_6 , знаючи про обов`язок сплачувати встановлені рішенням суду кошти на утримання сина, з метою уникнення по виконавчому листу утримань та не бажаючі виконувати покладений на нього обов`язок утримання дитини, став на шлях злісного ухилення від сплати аліментів, хоча і був попереджений про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів.
Будучі працездатною особою, ОСОБА_6 , в період часу з 01.01.2015 року по 01.04.2016 рік ніде не працював, в службу зайнятості населення з приводу працевлаштування не звертався, та допустив заборгованість зі сплати аліментів за 15 місяців, або у твердій грошовій сумі 13 953 гривень.
У судовому засіданні обвинувачений свою вину у скоєнні злочину визнав повністю, пояснив суду, що з потерпілою, 3 2003 по 2007 роки, знаходився в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_8 2003 року народження. Йому відомо, що рішенням суду, у 2012 році його зобов`язано до сплати аліментів на утримання сина. Поки він був працевлаштований, він як добровільно, так у подальшому і за рішенням суду надавав матеріальну допомогу на утримання сина, приймав участь в його вихованні, при цьому зазначена допомога в рази перевищувала призначені судом. Ніяких розписок він з потерпілої не отримував, що у подальшому і стало причиною його засудження за ухилення від сплати аліментів. Втративши роботу, він не мав змоги сплачувати аліменти. Вихованням сина також не займається, так як у потерпілої інша сім`я, що створює відповідні незручності.
На теперішній час він повністю сплатив заборгованість визначену в обвинувальному акті. Поточні платежі виплатить у листопаді. Щиро кається у скоєному.
Окрім зазначених пояснень, вина ОСОБА_6 також підтверджується наступними доказами, які були предметом дослідження у судовому засіданні:
- довідкою про заборгованість, згідно якої визначена заборгованість обвинуваченого по сплаті аліментів у твердій грошовій сумі 13 953 гривні (т.2 а.с. кримінального провадження 21);
- копією виконавчого листа Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, рішенням суду, яким обвинувачений зобов`язаний до сплати аліментів на утримання сина (т.2 а.с. кримінального провадження 22, 36-37);
- копією свідоцтва про народження, згідно якого обвинувачений зазначений як батько ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.2 а.с. кримінального провадження 11);
- довідкою Дніпродзержинського міського центру зайнятості, відповідно до якої ОСОБА_4 станом на 09.03.2016 року в міському центрі зайнятості на обліку як безробітний не перебуває (т.2 а.с.29);
- попередженням обвинуваченого про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів (т.2 а.с. 23)
Суд вважає, що винність обвинуваченого у судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його умисні дії у скоєнні кримінального правопорушення вірно кваліфіковані за ст. 164 ч.2 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) вчинене особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд вважає визнання ним свої вини, щире каяття, повну сплату заборгованості.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд, враховує характер скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше судимий, повністю відбув покарання за попереднім вироком, вину визнав, позитивно характеризується за місцем мешкання, враховує обставини, що пом`якшують покарання, принцип індивідуалізації покарання, та вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо шляхом призначення йому покарання у вигляді громадських робіт.
На думку суду зазначене покарання є законним, справедливим та цілком достатнім для подальшого виправлення обвинуваченого, попередження вчинення нового злочину.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у скоєнні пред`явленого обвинувачення за ст. 164 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 120 годин громадських робіт.
Заходом забезпечення кримінального провадження відносно засудженого ОСОБА_4 , до набрання вироком законної чинності, залишити особисте зобов`язання.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученні обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1