Справа № 352/197/15-к
Провадження № 1-кп/352/9/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2016 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом по обвинуваченню :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глубочиця, Житомирського району, Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 , одруженого, з базовою середньою освітою, не офіційно працюючого різноробочим по бездоговірному найму на новобудовах, українця, громадянина України, судимого 21.10.2007 року Сихівським районним судом м. Львова за ст. 309 ч. 1 КК України до двох років обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України та звільненням від відбуття покараня і встановлення іспитового строку тривалістю два роки; 08.06.2012 р. Тисменицьким районним судом за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України до трьох років позбавлення волі; згідно ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 14.03.2014 р. на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково звільненого від відбуття покарання 24.03.2014 р., невідбута частина покарання десять місяців дванадцять днів, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 395 КК України,-

в с т а н о в и в :

Підсудний ОСОБА_4 , щодо якого встановлено адміністративний нагляд після звільнення з місць позбавлення, з метою ухилення від адміністративного нагляду, самовільно залишив місце проживання, чим самим порушив правила адміністративного нагляду.

Злочин скоєно при наступних обставинах.

Згідно з ухвалою Миколаївського районного суд Львівської області від 14.03.2014 р. на підставі ст. 81 КК Украни підсудного ОСОБА_4 24.03.2014 р. умовно-достроково звільнено на десять місяців дванадцять днів від відбуття призначеного йому згідно вироку Тисменицького районного суду від 08.06.2012 р. покарання за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України покарання у виді трьох років позбавлення волі. Згідно з ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 19.03.2014 р. до підсудного ОСОБА_4 після звільнення з місць позбавлення волі встановлено адміністративний нагляд строком на один рік та застосовано обмеження у вигляді заборони: - виходу з будинку після 22 год. до 06 год.; перебування в місцях підприємств торгівлі і громадського харчування, де продають на розлив спиртні напої; виїзду в особистих справах за межі адміністративного району без дозволу ОВС, кожну останню суботу місяця з 09 год. до 18 год. проходити реєстрацію в ОВС, а у разі виїзду з дозволу ОВС в інший населений пункт та перебування там більше доби, зареєструватися у місцевому ОВС.. В судовому засіданні, а саме 19.03.2014 р. вказану постанову суду було оголошено ОСОБА_4 та попереджено про кримінальну відповідальність за порушення правил адміннагляду.

Проте не зважаючи на встановлені заборони, підсудний не повідомивши Тисменицький РВ УМВС, самовільно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, в кінці осені 2014 р. залишив своє постійне місце проживання в с. Колодіївка, Тисменицького району, виїхавши в. М. Івано-Франківськ та з 20.12.2014 р. по 14.01.2015 р. на реєстрацію в Тисменицький РВ УМ0ВС не з`являвся, чим самим порушив правила адміністративного нагляду.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні пред`вленого йому в обвинувальному акті злочину визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся та дав суду показання про те, що дійсно стосовно нього після умовно-достроково звільнення з місць позбавлення волі, згідно з ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 19.03.2014 р. було встановлено адміністративний нагляд строком на один рік. З ухвалою про встановлення обмежень як адміннаглядному, а саме про заборону покидати житлове приміщення після 22 год. до 06 год. ранку наступного дня та про обов`язок кожної останньої суботи мімяця з 09 год. до 18 год. проходити реєстрацію в міліції, він був ознайомлений. Проте в кінці осені 2014 р. у пошуках роботи самовільно виїхати з с. Колодіївка, Тисменицького району в м. Івано-Франківськ. Про самовільне залишення місця проживання та виїзд за межі адміністративного району уповноважених осіб Тисменицького РВ УМВС не повідомляв. На реєстрацію в ОВС не з`являвся внаслідок відсутності коштів на проїзд. Просить суд суворо не карати.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнав повністю, а також те, що він не оспорює фактичні обставини вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів, розуміє неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним та обмежено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом підсудного та дослідженням доказів, які характеризують його особу. Обвинувачений та учасники процесу не заперечували проти обмеженого порядку дослідження доказів, при цьому суд переконався, що останні правильно розуміють зміст ст. 349 КПК України.

Таким чином, аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ст. 395 КК України, так як він

перебуваючи під адміністративним наглядом після звільнення з місць позбавлення волі, самовільно залишивши місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, порушив правила адміністративного нагляду.

Вирішуючи питання про призначення покарання підсудному відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєних злочинів, особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

До обтяжуючих обставин суд відносить рецедив злочинів.

До пом`якшуючих обставин суд відносить щире каяття підсудного у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.

Крім того, вирішуючи питання про призначення покарання підсудному, суд враховує, що останній неодноразово раніше притягувався до кримінальної відповідальності, проте на шлях виправлення не став, по місцю проживання характеризується позитивно, працюючи займається суспільно-корисною працею.

З врахуванням всіх вищеперелічених обставин, даних про особу підсудного, суд вважає, для виправлення і перевиховання ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів його слід ізолювати від суспільства..

Крім того, оскільки ОСОБА_4 будучи згідно ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 14.03.2014р. умовно-достроково звільненим на десять місяців дванадцять днів від відбування покарання призначеного згідно вироку Тисменицького районного суду від 08.06.2012 р. та протягом невідбутої частини покарання вчинив даний злочин, то на підставі ст.ст. 71, 72, 81 КК України до призначеного судом покарання підсудному ОСОБА_4 слід частково приєднати не відбуту ним частину покарання за попереднім вироком суду.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 342-376 КПК України, суд,-

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст. 395 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на три місяці

На підставі ст.ст. 71, 72, 81 КК України до призначеного судом підсудному покарання частково приєднати невідбуту ним частину покарання за вироком Тисменицького районного суду від 08.04.2004 р. та остаточно визначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків : один рік позбавлення волі.

.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_4 залишити без змін - тримання під вартою, а строк відбуття покарання обчислювати з 04.01.2016 року, зарахувавши при цьому термін його попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання, виходячи з розрахунку, у відповідності до вимог ст. 72 ч. 5 КК України, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

На вирок протягом 30 днів з моменту його проголошення може бути подана апеляційна скарга до судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області через Тисменицький районний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку суду вручити прокурору, обвинуваченому, потерпілій негайно після його проголошення.

Головуючий : ОСОБА_1