Справа № 274/5219/16-к
Провадження №1-в/0274/1742/16
УХВАЛА
І м е н е м У к р а ї н и

29.11.2016 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1 ,

за участю секретаря. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_2 ,

помічника судді. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4 ,

захисника. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5 ,

представника адміністрації РВК №73 . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_6 ,

засудженого. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області в режимі відео-конференції з приміщенням Райківської виправної колонії (№73) провадження за заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, раніше судимого: 1) 06.03.2009 року за ст.121 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнився 13.12.2011 року умовно-достроково на 2 роки 4 місяці 9 днів; 2) 26.06.2014 року Брусилівським районним судом Житомирської області за ст.ст.187 ч.1, 71 ч.1 КК України до 6 років позбавлення волі,

в с т а н о в и в:
На розгляд до суду надійшла заява засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно досліджених у судовому засіданні матеріалів, ОСОБА_7 засуджений 04.06.2015 року Малинським районним судом Житомирської області за ст.ст.186 ч.2, 71 ч.1 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26.05.2016 року строк попереднього ув`язнення засудженого в періоди з 06.07.2014р. по 12.10.2015р. та з 13.11.2012р. по 12.12.2013р. зараховано до строку відбуття покарання в порядку ст.72 ч.5 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання - 06.07.2014 року, кінець строку - 03.08.2018 року.

Засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 09.07.2014 року. Під час тримання в УВП №8 м. Житомир характеризувався посередньо, вимоги режиму тримання не порушував до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заохочень не мав.

З 05.11.2015 року відбуває міру кримінального покарання в Райківській виправній колонії Житомирської області (№73). За час відбування покарання характеризується посередньо. Допустив одне порушення вимог режиму тримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення зняте у встановленому законом порядку. Працевлаштований на виробництві колонії різноробочим, до роботи відноситься добре. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконання дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Один раз заохочувався. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Встановлених правил санітарії та гігієни дотримується. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Передбачені законом вимоги персоналу установи виконує. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Приймає участь по благоустрою місць позбавлення волі. Порушень вимог пожежної безпеки не допускає. Виявив бажання займатися за програмами диференційованого виховного впливу «Професія», шляхом вдосконалення своїх професійних вмінь та навичок на виробництві установи. У вільний від роботи час займається самоосвітою. Участі у роботі самодіяльних організацій не приймає. Підтримує зв`язки з рідними шляхом листування, отримує посилки (передачі). На профілактичних обліках не перебуває. Позову за вироком суду не має. Вину у скоєних злочинах визнав.

Згідно витягу з протоколу №17 від 20.07.2016р., за результатами вирішення комісією по розгляду матеріалів на засуджених питання заміни не відбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_7 встановлено, що останній не став на шлях виправлення, а тому у поданні матеріалів до суду на заміну покарання більш м`яким, згідно ст.82 КК України, відмовлено (особова справа а.с.124).
Згідно витягу з протоколу №28 від 28.09.2016р., за результатами вирішення комісією по розгляду матеріалів на засуджених питання умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_7 встановлено, що останній не довів своє виправлення, а тому у поданні матеріалів до суду на застосування до нього умовно-дострокового звільнення, згідно ст.81 КК України, відмовлено (особова справа а.с.131).
У судовому засіданні засуджений подану заяву підтримав.

Представник адміністрації виправної колонії щодо задоволення клопотання засудженого заперечив. Вважає, що застосування до нього положень ст.81 КК України буде на даний час передчасним.

Захисник подане засудженим клопотання підтримав. Вважає, що воно підлягає задоволенню, оскільки засуджений загалом характеризується позитивно, попередньо накладене на нього дисциплінарне стягнення є знятим, необхідну для застосування пільги передбаченої ст.81 КК України частину строку покарання відбув.

На думку прокурора клопотання засудженого задоволенню не підлягає, оскільки за час відбуття покарання він має по одному стягненню і заохоченню, своє виправлення на даний час не довів, а тому його умовно-дострокове звільнення буде передчасним.

Заслухавши учасників судового розгляду та ознайомившись з матеріалами особової справи засудженого, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення поданої заяви.

Так, згідно положень ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Статтею 130 Кримінально-виконавчого кодексу України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання визначено як один з видів заохочення для осіб, засуджених до позбавлення волі. Правом застосування заходів заохочення до засуджених, згідно ст.135 ч.1 КВК України, користуються начальник колонії, а також його прямі начальники.

Порядок дострокового звільнення від відбування покарання встановлено ст.154 КВК України. Відповідно до даного порядку, стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна не відбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань надсилає подання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством.

Наведені норми закону вказують на те, що саме адміністрація установи виконання покарань повинна дійти висновку про те, що особа, яка відбуває покарання, довела своє виправлення.

Зі змісту досліджених у судовому засіданні матеріалів вбачається, що такого висновку адміністрація установи не дійшла.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.02 №2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким (п.17), судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

При прийнятті рішення по суті справи суд також враховує те, що ОСОБА_7 має дві непогашені судимості за скоєння тяжких злочинів, відбуває покарання за скоєння нового тяжкого злочину, в минулому звільнявся з місць позбавлення волі умовно-достроково, проте належних висновків для себе не зробив, довіру суду не виправдав та знову скоїв кримінально карані діяння. За період відбуття покарання характеризується посередньо. В період відбуття покарання допустив грубе порушення режиму утримання, за що на нього накладалось дисциплінарне стягнення. Отримав лише одне заохочення, яким вказане дисциплінарне стягнення було достроково знято. Період покарання, який залишився йому до відбуття є значним.

Викладене свідчить про те, що засуджений за час відбуття покарання своє виправлення не довів, у зв`язку із чим звільнений від подальшого відбуття покарання умовно-достроково бути на даний час не може.

На підставі викладеного та керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України суд,

п о с т а н о в и в:
Заяву засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього положень ст.81 КК України та його умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, засудженим з моменту вручення йому копії.

Суддя: ОСОБА_1