Справа № 751/4574/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/656/2016
Категорія - кримінальна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 червня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

з участю: прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

засудженої - ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

представника ЧВК 44 - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції справу за апеляційними скаргами засудженої ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженої ОСОБА_8 на ухвалу Новозаводського районного суду міста Чернігова від 16 травня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою щодо:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Мартоіванівка Олександрійського району Кіровоградської області, освіта середня, пенсіонерка, вдова, проживала до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої 13.08.2010 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.115 КК України до 9 років позбавлення волі,

відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Обґрунтовуючи своє рішення, місцевий суд вказав на відсутність підстав для застосування відносно засудженої ОСОБА_8 умовно-дострокового звільнення від покарання.

Не погодившись із рішенням суду, засуджена подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та звільнити її від подальшого відбування покарання умовно-достроково. В обґрунтування скарги зазначає, що місцевий суд не надав їй можливості давати пояснення з приводу поданого клопотання, а також не взяв до уваги її особову справу, поклавши в основу свого рішення лише надану адміністрацією установи характеристику, яка на думку апелянта, не відповідає змісту її особової справи. Вказала, що накладені на неї стягнення є незначними та вже погашені в установленому законом порядку. Також зазначила, що суд поклав в основу рішення опитувальний аркуш, де керівники частин та служб Чернігівської ВК №44 дійшли до єдиної думки стосовно того, що ОСОБА_8 не заслуговує умовно-дострокового звільнення. Проте, судом не було взято до уваги, що така єдина думка базується на тому, що вона пенсіонерка і 75% її пенсії перераховується до установи.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженої подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу місцевого суду та звільнити ОСОБА_8 умовно-достроково від подальшого відбування покарання. Зазначає, що під час судового засідання засудженій не було надано можливості надати пояснення з приводу її клопотання, а також не було досліджено особову справу її підзахисної. Крім того, послалась на те, що судом безпідставно було взято до уваги при винесенні рішення опитувальний аркуш керівництва виправної колонії щодо застосування до ОСОБА_8 умовно-дострокового звільнення.

Заслухавши суддю-доповідача; засуджену та її захисника, які підтримали подані апеляційні скарги та просили їх задовольнити з наведених вище підстав; думку прокурора, котрий просив ухвалу місцевого суду залишити в силі, вважаючи її законною та обґрунтованою; представника виправної колонії, яка також погодилася з позицією прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи слідує, що вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.08.2010 року ОСОБА_8 була засуджена за ч.1 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.

Строк відбування нею покарання обчислюється з 20 квітня 2010 року.

Засуджена ОСОБА_8 з 19 грудня 2010 року відбуває покарання в Чернігівській виправній колонії № 44.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26.01.2016 року засудженій ОСОБА_8 було зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 20 квітня 2010 року по 09 листопада 2010 року та з 28 липня 2013 року по 18 вересня 2013 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття засудженим відповідної частини призначеного судом строку покарання.

Із пункту 2 Постанови Пленуму ВСУ «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року № 2 вбачається, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою для прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до характеристики, яка міститься в матеріалах справи, ОСОБА_8 відбула встановлену законом частину строку покарання, сумлінною поведінкою не довела свого виправлення. За час перебування в Чернігівській ВК № 44 допускала порушення встановленого порядку відбування покарання, що свідчить про те, що її поведінка не є сумлінною та не може бути прикладом для інших засуджених. Крім того, ОСОБА_8 засуджена за особливо тяжкий злочин, провину у скоєнні злочину визнала частково. Протягом строку відбування покарання в установі не проявляє ініціативи та не виявляє бажання займатись суспільно-корисною працею, не приймає участі у роботах з благоустрою установи, не проявляє ініціативи у проведенні культурно-масових та виховних заходів, які проводяться в установі, що є одним із показників виправлення засудженої, в адміністрації установи не має впевненості в її подальшій правослухняній поведінці (а.с.15-16).

Посилання апелянтів на те, що в судовому засіданні місцевого суду ОСОБА_8 позбавили права давати пояснення з приводу заявленого клопотання, а також не було досліджено особову справу засудженої, є слушними, проте вказані недоліки були усунуті під час апеляційного розгляду.

Доводи ОСОБА_8 та її захисника про те, що суд першої інстанції у своєму рішенні необґрунтовано послався на опитувальний аркуш керівників частин та служб Чернігівської ВК №44 не заслуговують на увагу, оскільки при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення засудженої від подальшого відбування покарання до уваги береться ставлення засудженої до вчиненого злочину, праці, додержання нею вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також її наміри щодо залучення до суспільно-корисної праці.

Посилання ОСОБА_8 на те, що накладені на неї дисциплінарні стягнення погашені в установленому порядку, не заслуговують на увагу. Дані про відсутність дисциплінарних стягнень або їх погашення мають важливе значення, проте ці обставини не мають виключного значення при прийняті рішення про умовно-дострокове звільнення.

Дотримання засудженою норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами, є обов`язком засуджених, який передбачений положеннями ст. 107 КВК України.

Отже, місцевий суд при розгляді клопотання засудженої ОСОБА_8 про її умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування призначеного покарання належно оцінив всі обставини справи та дійшов вірного висновку про необхідність відмови в його задоволенні.

Порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі судом першої інстанції рішення, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги засудженої ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженої ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу Новозаводського районного суду міста Чернігова від 16 травня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4