АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/283/16 Справа № 705/6251/15-к Категорія: ч. 3 ст. 296 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

потерпілої ОСОБА_10

представника потерпілої ОСОБА_11

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18.01.2016 р., якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, повернуто прокурору внаслідок його невідповідності вимогам КПК України та зобов`язано усунути виявлені недоліки протягом одного місяця.

Як встановлено по справі, органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він, 04.07.2015 р., близько 00.30 год. спільно з ОСОБА_8 та невстановленою особою чоловічої статі, знаходячись у приміщенні нічного клубу «Іксія» по вул. Жовтневої Революції, 57 в м. Умані Черкаської області, умисно, з метою грубого порушення громадського порядку, не зважаючи на присутність сторонніх осіб, з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо порушив громадський порядок, що виразилось у нецензурній лайці та умисному спричиненні місцевим жителям ОСОБА_12 та ОСОБА_10 легких тілесних ушкоджень, а саме: ОСОБА_12 у вигляді численних ударів руками та ногами в область голови і тулуба, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді винця на верхніх та нижніх повіках правого ока, синець в проекції 2-4 ребер справа по середньо-ключичній лінії, синець у верхній третині правого плеча по бічній поверхні, синець в ділянці задньо-внутрішньої поверхні правого ліктьового суглобу, синець тильної поверхні лівої кисті, які згідно висновку експерта від 07.07.2015 р. № 560 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, та ОСОБА_10 , яка намагалася захистити ОСОБА_12 та припинити хуліганські дії шляхом тримання її за волосся та повалення на підлогу, ОСОБА_7 спричинив декілька ударів головою та тулубом об підлогу, чим завдав їй тілесні ушкодження у вигляді травми голови зі струсом головного мозку, забої, крововиливи та набряки м`яких тканин голови, крововиливи в білкову оболонку та повіки лівого ока, забійні рани нижньої повіки правого ока та верхньої губи, садна обох гомілок, які згідно висновку експерта від 10.08.2015 р. № 1541 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Вони ж, 04.07.2015 р., близько 00.34 год., упродовж вказаної події, нанесли ОСОБА_13 , який намагався припинити їх хуліганські дії, тілесні ушкодження в область голови, внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної косо-вертикальної рани в ділянці завитка лівої вушної раковини в верхній третині, які згідно висновку експерта від 14.08.2015 р. № 712 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору з підготовчого засідання суд в ухвалі зіслався на його невідповідність вимогам ст. 291 КПК України.

Зокрема, вказує, що в обвинувальному акті не викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та формулювання обвинувачення в залежності від особливостей об`єктивної сторони інкримінованого обвинуваченим складу злочину, тобто обвинувачення є не конкретне.

При цьому не вказані спосіб, конкретні дії кожного обвинуваченого, що входять в об`єктивну сторону інкримінованого складу злочину та не враховані положення ст. 91 КПК України.

Крім того, у долученому до обвинувального акту реєстрі матеріалів досудового розслідування не в повному обсязі зазначені процесуальні дії, проведені в ході досудового розслідування і в подальшому не зазначені реквізити процесуальних рішень.

Відсутні дані про виділення матеріалів відносно невстановленої особи, що позбавляє суд можливості визначення меж пред`явленого обвинувачення з врахуванням положень ст. 337 КПК України.

Крім того, в акті не відображені дані про розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, що порушує права потерпілих.

Також реєстр не містить всіх даних про всі процесуальні дії з участю ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та всі прийняті процесуальні рішення.

В ньому немає посилань про визнання ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 потерпілими та дані про повідомлення їм про їх права та вручення пам`яток.

Відсутні дані про визнання потерпілих цивільними позивачами та цивільним відповідачем.

Не зазначено номер та найменування процесуальної дії складання обвинувального акта та не вказаний строк застосування заходів кримінального провадження.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду прокурор в апеляційній скарзі ставить питання про його скасування у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та істотним порушенням вимог кримінального процесуального кодексу.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що всі вимоги ст. 291 КПК України при складанні обвинувального акта відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 дотримані в повному обсязі.

Вказує, що в обвинувальному акті чітко сформульоване обвинувачення як ОСОБА_7 так і ОСОБА_8 .

Крім того, на думку прокурора, суд передчасно вдався до оцінки доказів по кримінальному провадженню, зокрема, про дії обвинувачених та наявність в їх діях складу кримінального правопорушення.

Просить призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача, прокурора та представника потерпілої, підтримавших апеляційну скаргу прокурора у справі, обвинувачених та захисника про законність рішення місцевого суду та перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до наступного.

У відповідності до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Обвинувальний акт згідно ч. 4 ст. 110 КПК України є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування і він повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 цієї статті закону він має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Таким чином, в обвинувальному акті повинні бути викладені як фактичні обставини події так і формулювання обвинувачення, тобто його описова та резолютивна частини.

Дослідивши обвинувальний акт з додатками колегія суддів вважає, що при його складанні були дотримані вимоги цього закону. При цьому фактичні обставини викладені повно, з врахуванням доказів та з посиланням на конкретні дії кожного з обвинувачених в межах добутих на слідстві доказів. Формулювання обвинувачення є також конкретним.

В зв`язку з цим посилання суду ніби-то на неврахування положень ст. 291 КПК України щодо невстановлення обставин, які підлягають врахуванню в кримінальному провадженні, на увагу не заслуговують.

Крім того, питання доведеності вини зазначених осіб у звинуваченні за ч. 3 ст. 296 КК України підлягає вирішенню під час розгляду по суті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 373 КПК України, судом ухвалюються як виправдувальні вироки так і обвинувальні.

Тому, в разі якщо під час розгляду справи по суті вина ОСОБА_7 та ОСОБА_8 встановлена не буде, суд відповідно до цієї норми закону вправі ухвалити відносно них виправдувальний вирок.

Посилання суду на відсутність можливості визначення меж обвинуваченому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в зв`язку з відсутністю даних про виділення матеріалів досудового розслідування відносно невстановленої особи є хибним, оскільки це не може впливати на повноту та об`єктивність розгляду кримінального провадження відносно зазначених осіб. Їх винуватість підлягає визначенню з врахуванням добутих доказів.

Що стосується відсутності в обвинувальному акті даних про розмір матеріальної шкоди, заподіяної правопорушенням, то в цивільних позовах такі розміри зазначені з наданням в їх підтвердження копій відповідних документів.

Відсутність в реєстрі даних про всі процесуальні рішення з участю обвинувачених, на що в ухвалі також посилається суд, також не може являтися підставою для повернення обвинувального акта прокурору, оскільки такий недолік не дає для цього таких підстав.

Інші порушення, на які посилається суд, направляючи обвинувальний акт прокурору, є неістотними і також не можуть бути підставою для його повернення прокурору.

За таких обставин апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задоволити.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16.01.2016 р. про повернення обвинувального акта з додатками у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 296 КК України та по обвинуваченню ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 296 КК України прокурору внаслідок невідповідності обвинувального акту і додатків до нього скасувати і призначити новий судовий розгляд в цьому суді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :