Справа № 449/1362/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.11.2016 м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в м. Перемишляни кримінальне провадження щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з вищою освітою, неодружений, не працює, військовонезобов`язаний, раніше несудимий,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбачених ч.1 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, приблизно 03 год. 00 хв. 13 вересня 2015 року, знаходячись на вулиці, перед входом до приміщення диско-бару ІНФОРМАЦІЯ_2 , що в селі Великі Глібовичі Перемишлянського району Львівської області, під час суперечки із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителем АДРЕСА_2 , наніс останньому один удар правою ногою в область грудної клітки зліва, чим спричинив ОСОБА_6 закриту тупу травму живота з розривом селезінки, котра супроводжувалась внутрішньочеревною кровотечою (1.5 літра крові із згортками) та три садна та один синець на лівій руці, які згідно висновку судово-медичної експертизи №83 від 15 вересня 2015 року відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя на момент спричинення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, просив суд розглянути справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України та пояснив, що дійсно 13.09.2015 року він перебував на вулиці перед входом в приміщення диско-бару, що в с. Великі Глібовичі Перемишлянського району. Цього дня він випив близько 250-300 гр. горілки. Потерпілий ОСОБА_6 пройшов через коло, яке вони утворили з друзями і зачепив його ліктем. Він зробив зауваження ОСОБА_6 , щоб він повернувся назад, однак той не захотів. Почалась сварка, він з потерпілим зчепилися за руки і почались шарпатися. Згодом, він ногою один раз вдарив в область грудної клітки ОСОБА_6 , а той зігнувся і відійшов в сторону. Наніс потерпілому удар перший, оскільки боявся, що потерпілий вдарить його. Весь конфлікт тривав близько п`яти хвилин. Вважає, що не мав жодного умислу щодо завдання потерпілому тілесних ушкоджень, його умисел був спрямований на завершення конфлікту. Відшкодував завдану шкоду ОСОБА_6 , щиро розкаюється у вчиненому, просить суд його суворо не карати.

Не зважаючи на визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину, його винність у скоєному злочині повністю стверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Зокрема, даними в судовому засіданні 30.05.2016 року показаннями потерпілого ОСОБА_6 з яких вбачається, що він з обвинуваченим не був знайомий раніше. 13.09.2015 року він випив близько 250 гр. горілки і йшов повз приміщення диско-бару, що в с. Великі Глібовичі Перемишлянського району Львівської області та зачепив ліктем ОСОБА_4 , на що він криком зробив йому зауваження.

Почалася словесна перепалка і вони вхопилися один в одного та шарпались. ОСОБА_7 вдарив його в праву сторону живота. У нього почався різкий біль і він відійшов у сторону. Жодних претензій ні матеріального ані морального характеру до обвинуваченого не має, оскільки такий відшкодував завдану йому шкоду.

Враховуючи, що учасниками судового розгляду не оспорювались фактичні обставини справи і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин, тому інші докази, які їх стверджують, в судовому засіданні не досліджувались, а вважаються встановленими судом. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2ст.394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням документів, що стосуються особи ОСОБА_4 .

Таким чином, суд вважає доведеним факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних кримінальним правопорушенням наслідків, спосіб вчинення кримінального правопорушення і його мотиви, а також те, що обвинувачений є особою молодого віку, позитивно характеризується по місцю проживання (а.с.89), раніше до кримінальної відповідальності не притягався (а.с.90), на обліку в лікаря психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.с.91,92), здійснює догляд за особою похилого віку, що досягла 80-річного віку, а саме бабцею - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 93-94), визнав себе винним у вчиненні злочину, примирився з потерпілим та відшкодував завдану шкоду (а.с. 96), розкаюється у вчиненому, на досудовому слідстві сприяв розкриттю злочину, а також обставини, що пом`якшують покарання, якими на думку суду, є щире каяття, сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та реального відбуття покарання, тому йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням окремих обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, с у д , -

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, й призначити йому покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази, а саме:

- відеореєстратор DIGITAL VIDEO RECORDER, моделі DVR 1604 LE-AS, який зберігається в кімнаті речових доказів, який вилучений у володільця ОСОБА_9 повернути останньому;

- паперовий конверт в якому знаходиться компакт диск на якому є запис проведення слідчого експерименту залишити при матеріалах кримінального провадження

Вирок може бути оскаржено сторонами до апеляційного суду Львівської області

шляхом подання апеляційної скарги через Перемишлянський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1