Перечинський районний суд Закарпатської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2010 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді Ганька І.І,

при секретарі Данилевич Н.І.,

з участю обвинувача старшого помічника прокурора

ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, майстра ВАТ «Закарпатобленерго», раніше не судимого,-

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 367 ч. 1 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 у першій половині лютого 2008 року, працюючи на посаді лісничого лісництва «Шипот» державного підприємства «Перечинське лісове господарство», будучи службовою особою та працівником правоохоронного органу, всупереч інтересам служби, не впевнившись у наявності всіх дозвільних документів, а саме лісорубного квитка та погодження у встановленому законом порядку органом виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища територіальними органами Мінприроди, дав вказівку працівникам лісництва: майстру лісу ОСОБА_3, лісникам лісництва - ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 здійснити у кварталі 68 виділі 9 лісництва «Шипот» державного підприємства «Перечинське лісове господарство» порубку деревини, внаслідок чого було зрубано 286 дерев породи бук загальною кубомасою 50,03 м кв., таксовою вартістю 1071,72 грн., чим заподіяв шкоду державі на загальну суму 35242,00 грн.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що за період 2007-2008 років він працював на посаді лісничого лісництва «Шипот» державного підприємства «Перечинське лісове господарство». На початку 2008 року лісництвом було відведено для здійснення лісосічних робіт дві лісосіки у кварталі 68 виділах 4 та 9, які є суміжними та розмежовані гірським потічком. Тоді він дав вказівку працівникам лісництва, а саме майстру лісу ОСОБА_3 та іншим здійснити валку лісу та його заготівлю у виділі 9 кварталу 68 лісництва «Шипот». В цей час він припускав, що лісорубний квиток на вказаний виділ буде скоро виданий, оскільки всі матеріали по відводу лісосіки були підготовлені у відповідності до вимог лісового законодавства і заперечень з боку працівників екології щодо надання погоджень на проведення лісосічних робіт та отримання відповідного лісорубного квитку не було. Після валки та заготівлі лісу, вказана продукція була проведена по бухгалтерії лісництва та реалізована покупцями. Однак, через деякий час йому було надано лісорубний квиток на суміжний виділ, а саме № 4 кварталу № 68 лісництва «Шипот», і тоді він надав термінову вказівку припинити лісорубні роботи та розпочати їх у кварталі 68/4 лісництва. Під час розгляду справи підсудний заявив суду клопотання про закриття щодо нього кримінальної справи в порядку ст. 45 КК України, тобто у зв»язку з дійовим каяттям.

Враховуючи, що такі фактичні обставини справи ніким не оспорюються, а учасники судового розгляду правильно зрозуміли зміст цих обставин і сумнівів у добровільності та істинності їх позиції не має, суд при вирішенні питання про обсяг доказів, які підлягають дослідженню в порядку ч.3 ст.299 КПК України обмежується визнавальними показами підсудного, а дослідження решти доказів вважає недоцільним.

З урахуванням обсягу доказів, які досліджувалися у судовому засіданні, суд вважає доведеною вину підсудного ОСОБА_2 в інкримінованому йому злочині і кваліфікує його дії за ч.1 ст. 367 КК України, як службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов»язків через несумлінне ставлення до них, що заподіяло істотну шкоду державним інтересам.

Вирішуючи питання про заявлене підсудним клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, суд, заслухавши думку прокурора, який не заперечив проти задоволення такого, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_2 вчинив злочин, передбачений ст. 367 ч. 1 КК України, який згідно ст. 12 цього Кодексу відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Також встановлено, що ОСОБА_2 у вчиненому щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину, вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, повністю відшкодував завдані ним збитки (а. с. 220, том 2 ).

Відповідно до ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що підсудного ОСОБА_2 на підставі ст. 45 КК України слід звільнити від кримінальної відповідальності у зв»язку з дійовим каяттям, закривши щодо нього провадження по справі.

Речових доказів та судових витрат по справі не має.

В ході досудового та судового слідства запобіжний захід ОСОБА_2 не обирався.

Керуючись ст. ст. 7-1,7-2, 282 КПК України, ст.ст. 45 КК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 367 ч. 1 КК України на підставі ст. 45 цього Кодексу звільнити у зв»;язку з дійовим каяттям, а справу щодо нього провадженням закрити.

На постанову суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом семи діб з дня її винесення.

Головуючий Ганько І.І.