Провадження №1-кп/748/74/16
Єдиний унікальний № 748/508/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2016 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадженя, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 січня 2016 року за № 0000 012 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нелипівці Кельменецького району Чернівецької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, проживаючого без реєстрації в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, військовослужбовця - командира взводу вч НОМЕР_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 426-1 КК України,

Сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_3 відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про оборону України» призначений наказом № 217 Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 16 травня 2012 року на посаду командира навчального механізованого взводу 354 навчального механізованого полку 169 навчального центру СВ ЗС України (в/ч п/п НОМЕР_1 ).

Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

14 січня 2015 року Президентом України видано Указ " Про часткову мобілізацію" № 15/2015, затверджений Законом № 113-8 від 15 січня 2015 року, у зв`язку з чим почав діяти особливий період.

У відповідності до ст.ст. 11,16, 49, 50 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України капітан ОСОБА_3 зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та Законів України, Військової присяги віддано служити Українському народу, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог статутів Збройних Сил України, поважати честь і гідність кожної людини, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів по службі, додержуватись правил військової ввічливості, поведінки та військового вітання.

Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 20 грудня 2015 року № 314 військовослужбовців капітана ОСОБА_3 та солдата ОСОБА_5 направлено у відрядження до військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) терміном на 30 діб з 20 грудня 2015 року по 18 січня 2016 року, де капітан ОСОБА_3 виконував обов`язки командира 3-ї зведеної роти, при цьому солдат ОСОБА_5 перебував у прямому підпорядкуванні капітана ОСОБА_3

18 січня 2016 року близько 12 год. 40 хв. обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ), а саме у розташуванні казарменого приміщення № 2 на 4 поверсі у розташуванні зведеної 3-ї роти зайшовши до кімнати для вмивання № НОМЕР_3 виявив, що солдат ОСОБА_5 без дозволу командира роти приймає душ у невстановлений розпорядком дня час.

Після отримання пояснень від солдата ОСОБА_5 щодо причин використання ним душової кабінки обвинувачений ОСОБА_3 , діючи усупереч вимог ст. ст. 11, 16, 49, 58, 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, встановлених вимог, що визначають порядок взаємовідносин між військовослужбовцями, реагуючи на відповідь солдата ОСОБА_5 , застосував до останнього насильство, а саме наніс два удари зап`ястям долоні правої руки в ніс солдату ОСОБА_5 , двічі вдарив останнього кулаком по тулубу в ділянку нирок та після того, як солдат ОСОБА_5 повернувся спиною до капітана ОСОБА_3 задля того, щоб вдягти одяг, останній завдав один удар кулаком в ділянку тулуба біля нирок зі сторони спини солдату ОСОБА_5 в результаті чого останньому було спричинено фізичний біль та моральні страждання.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та суду показав, що дійсно є командиром 3-ї зведеної роти в/ч НОМЕР_2 у його підпорядкуванні перебуває солдат ОСОБА_5 18 січня 2016 року близько 12 год. 40 хв., перебуваючи у відрядженні у в/ч НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 він вчинив фізичне насильство над підлеглим ОСОБА_5 , за обставин, як викладені у обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаявся, свої дії пояснив тим, що не стримався.

Згідно з вимогами ст. 349 ч.3 КПК України за згодою всіх учасників судового провадження визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин кримінального провадження та вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Дії обвинуваченого, що виразились у застосуванні насильства щодо підлеглого в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, органами досудового слідства вірно кваліфіковані за ч.4 ст. 426-1 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, примирення з потерпілим. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено. За місцем проживання обвинувачений характеризується задовільно, за місцем служби характеризується посередньо, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався. Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, повне визнання вини, примирення з потерпілим, молодий вік обвинуваченого, обставини, за яких обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, суд вважає за можливе призначити йому покарання за ч.4 ст.426-1 КК України із застосуванням ст.69 КК України, а саме перейти до іншого більш м`якого виду покарання не зазначеного у санкції статті за інкримінований йому злочин, та призначити йому покарання у виді арешту з відбуванням на гауптвахті у межах, встановлених для даного виду покарання в Загальній частині КК України.
Суд, враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин, відповідно до положень ст. 54 КК України, вважає за необхідне позбавити обвинуваченого військового звання капітан.
Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Запобіжний захід ОСОБА_3 органом досудового лідства не обирався, підстави для його обрання до вступу вироку в законну силу відсутні.

Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним та призначити йому покарання із застосуванням ст.. 69 КК України у виді арешту на строк шість місяців з відбування покарання на гауптвахті.
На підставі ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_3 військового звання капітан.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту початку фактичного відбуття покарання.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуюча ОСОБА_1