Справа № 703/2245/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 серпня 2016 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
представника потерпілого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
- за ст. 128 КК України,-
в с т а н о в и в:
Опріш 24 січня 2016 року близько 20 години перебуваючи на сходинковій площадці четвертого поверху будинку АДРЕСА_2 , в ході сварки з потерпілим ОСОБА_5 , яка виникла на грунті особистих неприязних стосунків, не маючи прямого умислу на спричинення тілесних ушкоджень, обома руками штовхнула останнього в область грудей. При цьому ОСОБА_8 знала, що потерпілий перебуває в стані алкогольного сп`яніння, та в цей час стоїть на краю сходинкової площадки, проте не передбачала можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинна була і могла їх передбачити. В результаті поштовху потерпілий втратив рівновагу, впав на сходи між четвертим і третім поверхами вказаного будинку та отримав тілесні ушкодження: закриту черепно-мозкову травму у вигляді забиття головного мозку середнього ступеня та епідуральної гематоми, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 053 від 12.03.2016 року, за ознакою небезпеки для життя, відносяться до категорії тяжких.
В судовому засіданні ОСОБА_9 своєї вини не визнала та пояснила, що дійсно ввечері 24 січня 2016 року до неї в кімнату, де також знаходились її син ОСОБА_10 та мати, зайшли в нетверезому стані ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . ОСОБА_11 , підійшов до ОСОБА_10 , та взяв його за одяг, а потім з стільця схопив ножа. ОСОБА_10 вибив у нього ножа, після чого вона почала виштовхувати ОСОБА_11 з кімнати, в ході чого між ними виникла сварка. Коли вона виштовхала ОСОБА_11 та ОСОБА_12 спочатку в коридор, а потім на сходову площадку, яка знаходиться метрах в шести від її кімнати, то після цього закрила двері, які ведуть з коридору на сходову площадку і що було далі з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вона не бачила. Нікого з них зі сходової площадки на східці, що ведуть вниз, вона не зіштовхувала.
Проте, незважаючи на невизнання ОСОБА_9 своє провини її винність в скоєнні вказаного злочину стверджується зібраними та дослідженими судом доказами:
- показаннями потерпілого ОСОБА_5 про те, що ввечері 24 січня 2016 року близько 20 години він разом з ОСОБА_13 підійшов до кімнати ОСОБА_9 щоб попросити притишити музику, яка голосно грала в її кімнаті. ОСОБА_11 зайшов в кімнату, а він залишився в коридорі. На зауваження ОСОБА_11 притишити музику ОСОБА_9 стала сваритись та виштовхувати його в коридор, а її син ОСОБА_10 схопив ножа. Тоді він став відводити ОСОБА_11 по коридору до виходу, а ОСОБА_9 продовжувала їх виштовхувати в напрямку виходу на сходову площадку як руками так і ногами. Коли вона виштовхала їх з коридору на сходову площадку, то він опинився на її краю спиною до східців, що ведуть вниз, а обличчям до ОСОБА_9 , яка в цей момент сильно штовхнула його в груди руками, від чого він впав на спину і при падінні сильно вдарився головою та втратив свідомість. Отямився вже в лікарні;
- даними протоколу слідчого експерименту з його участю від 14.04.2016 року з фототаблицями, в ході якого потерпілий на місці події пояснив і показав як саме ОСОБА_9 зіштовхувала його зі сходової площадки вниз; а.с. 34, т.1

- даними висновку судово-медичної експертизи № 05-6-01/123 від 23.04.2016 року про те, що тілесні ушкодження, які були спричинені ОСОБА_5 , могли виникнути за тим механізмом, який він вказав під час його допиту 16.02.2016 року та під час слідчого експерименту з його участю від 14.04.2016 року; а.с. 47, т.1
- показаннями свідка ОСОБА_14 про те, що ввечері 24 січня 2016 року він з ОСОБА_15 підійшли до кімнати ОСОБА_9 попросити щоб вона приглушила музику, яка грала у неї дуже голосно і заважала відпочивати. Раніше такі випадки теж бували, коли її син ОСОБА_10 голосно вмикав музику заважаючи іншим мешканцям. Проте, коли він зайшов в кімнату ОСОБА_9 і в коректній формі зробив їй зауваження з приводу музики, то остання відразу ж почала виштовхувати його в коридор, а потім далі по коридору виштовхувати його і ОСОБА_12 аж на сходову площадку. В момент коли ОСОБА_12 опинився на сходовій площадці спиною до східців, що ведуть вниз, ОСОБА_9 штовхнула ОСОБА_12 , який, падаючи, збив з ніг і його і вони обидва впали вниз на східці. При цьому він зачепився ногою за поручні і це затримало його падіння, а ОСОБА_12 з усього розмаху впав вниз, та сильно вдарившись головою втративши свідомість. Коли він піднявся то побачив, що у ОСОБА_12 з носа та з рота йшла кров. З допомогою сусідів, які повиходили зі своїх помешкань, він переніс ОСОБА_12 в його кімнату та викликав швидку медичну допомогу. Цього ж вечора ОСОБА_9 зателефонувала його дружині ОСОБА_16 , яка в цей час була в м. Києві, та повідомила, що вона зіштовхнула його, ОСОБА_11 , зі сходів. За ОСОБА_12 не сказала нічого;
- показаннями свідка ОСОБА_17 про те, що вона проживає в будинку АДРЕСА_2 в кімнаті АДРЕСА_3 на п`ятому поверсі. На третьому поверсі проживають ОСОБА_18 з дружиною ОСОБА_19 . На четвертому поверсі в кімнаті АДРЕСА_4 проживає ОСОБА_20 з сином. 24 січня 2016 року близько 20 години коли вона йшла по східцях нагору до своєї кімнати, то піднявшись на 4 поверх побачила в коридорі ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_20 та її сина які сварились, але з якого приводу вона не зрозуміла. Вже майже піднявшись на 5 поверх вона побачила, що ОСОБА_18 якраз стояв на сходовій площадці спиною до східців, що ведуть вниз. Дядик був справа боком до сходів і в цей момент ОСОБА_9 почала хватати ОСОБА_23 за одяг, хоча він її не чіпав, а потім обома руками штовхнула його вниз на сходи. І той полетів головою вниз впавши на бетонну площадку між третім і четвертим поверхами сильно вдарившись головою. За ОСОБА_23 впав і ОСОБА_11 . Після цього ОСОБА_9 зачинила двері, які ведуть зі сходової площадки в коридор, а вона, ОСОБА_24 , пішла до себе в кімнату;
- даними протоколу слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_17 від 14.04.2016 року з фототаблицями, в ході якого вона на місці події пояснила і показала як саме ОСОБА_9 зіштовхувала ОСОБА_5 вниз зі сходової площадки; а.с. 38, т.1

- даними висновку судово-медичної експертизи № 05-6-01/124 від 23.04.2016 року про те, що тілесні ушкодження, які були спричинені ОСОБА_5 , могли виникнути за тим механізмом, який свідок ОСОБА_17 вказала під час її допиту 11.03.2016 року та під час слідчого експерименту з її участю від 14.04.2016 року; а.с. 45, т.1
- показаннями свідка ОСОБА_25 про те, що в січні 2016 року в вечірній час він знаходився в своїй кімнаті, коли почув шум в коридорі. Вийшовши в коридор побачив своїх сусідів ОСОБА_23 та ОСОБА_26 , які сварились з ОСОБА_27 . В цей час з кімнати ОСОБА_9 вийшов її син ОСОБА_10 з ножем в руці. Побачивши ніж - сказав щоб він його полишив, на що ОСОБА_10 заніс його в свою кімнату та знову вийшов в коридор вже без ножа. В цей час ОСОБА_28 , ОСОБА_23 і ОСОБА_26 вже були біля дверей, які ведуть з коридору на сходову площадку. ОСОБА_26 вийшов на сходову площадку, ОСОБА_23 був в дверях. В цей момент ОСОБА_28 почала виштовхувати ОСОБА_23 спочатку на сходинкову площадку, а коли той опинився на сходинковій площадці, спиною до сходів, то вона руками сильно штовхнула його в груди і він впав вниз. При падінні збив з ніг і ОСОБА_26 і вони обидва впали на східці. Після цього ОСОБА_28 повернулась в коридор і стала сваритись зі своєю матір`ю. Він, ОСОБА_29 , спустився до ОСОБА_23 , який лежав на сходовій площадці між 4 та 3 поверхами і був без свідомості;
- показаннями свідка ОСОБА_16 про те, що 24 січня 2016 року вона перебувала в м. Києві. Увечері їй зателефонувала ОСОБА_9 , але вона відразу не змогла відповісти на її дзвінок і перетелефонувала їй через деякий час. Опріш повідомила, що цього вечора до неї в кімнату заходили ОСОБА_18 та її чоловік ОСОБА_30 . Вона запитала чи не через те, що в неї знову, мабуть, голосно грала музика, але ОСОБА_9 це заперечила. Після цього ОСОБА_9 сказала, що вона виштовхала їх з кімнати спочатку в коридор, а потім зіштовхнула зі сходової площадки вниз на сходи від чого вони обидва впали так, що аж загриміло. Тому якщо у ОСОБА_26 будуть синці, - то щоб вона не ображалась на неї за це;
- показаннями свідка ОСОБА_31 про те, що 24 січня 2016 року вона була у батьків в с. Сагунівка, Черкаського району. Близько 20 години їй зі Сміли зателефонувала її сусідка ОСОБА_32 та повідомила, що її чоловік ОСОБА_18 лежить в кімнаті і у нього рвота з кров`ю. Після цього ОСОБА_23 забрали спочатку в Смілянську міську лікарню, а потім перевезли до лікарні в м. Черкаси. Внаслідок отриманої ввечері 24 січня 2016 року травми голови чоловік вже переніс кілька складних операцій. Частину черепа в нього видалили і вставили металеву пластину. Зі слів сусідів їй стало відомо, що ОСОБА_23 зі сходової площадки 4 поверху зіштовхнула на східці вниз Опріш внаслідок чого при падінні він отримав важку травму голови;
- показаннями свідка ОСОБА_33 (працівника Смілянського міськрайонного суду) про те, що 22 липня 2016 року біля входу в приміщення суду через відкрите вікно вона випадково побачила свідка ОСОБА_34 разом з невідомою жінкою та почула як остання просила ОСОБА_34 дати свідчення про те, що ОСОБА_9 не штовхала на сходи потерпілого ОСОБА_12 . При цьому ОСОБА_34 сказала, що вона не може цього зробити, оскільки не бачила цих подій і вже дала про це показання в поліції;
- показаннями свідка ОСОБА_35 (слідчої Смілянського ВП), яка суду пояснила, що під час допиту свідка ОСОБА_34 останній було належним чином роз`яснено її права та обов`язки свідка і вона була попереджена про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів та за відмову від дачі показів. В ході допиту ОСОБА_34 остання в спокійній обстановці пояснила, що коли вона проходила по коридору четвертого поверху і бачила сварку між ОСОБА_27 та ОСОБА_36 і ОСОБА_18 . При цьому ОСОБА_9 вимагала, щоб вони вийшли з коридору. Більше вона нічого не чула і не бачила бо поспішала в аптеку за ліками для дитини. Таким чином свідок ОСОБА_37 на досудовому слідстві пояснила, що подій, які мали місце безпосередньо на сходовій площадці між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 і ОСОБА_12 вона не бачила;
Достовірність показань свідка ОСОБА_35 підтвердила в судовому засіданні і свідок ОСОБА_38 . Проте, причину зміни своїх показань суду пояснити не змогла.
- даними висновку судово-медичної експертизи № 053 від 12.03.2016 року про те, що ОСОБА_5 спричинено закриту черепно-мозкову травму у вигляді забиття головного мозку середнього ступеня та епідуральної гематоми. Дані ушкодження виникли від дії тупого предмету, або при ударі об такий предмет та могли бути спричинені за тим механізмом, який потерпілий повідомив у обставинах випадку, за давністю спричинення можуть відповідати часу події і за ознакою небезпеки для життя відносяться до категорії тяжких; а.с. 16, т. 1
Виходячи з сукупності зібраних доказів суд вважає, що вина обвинуваченої в скоєнні інкримінованого їй злочину доведена.
Суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_39 щодо обставин даного злочину, який пояснив, що його мати ОСОБА_8 не застосовувала насилля щодо ОСОБА_5 і не штовхала його зі сходової площадки на східці, виходячи з того, що він є рідним сином обвинуваченої і проявив відверту зацікавленість на її користь заявивши суду, що буде свідчити лише на користь своєї матері та проти потерпілого. Крім того, його показання і показання самої обвинуваченої щодо розвитку подій пов`язаних з даним конфліктом, зокрема стосовно поведінки потерпілого ОСОБА_5 , є непослідовними і не узгоджуються між собою. Таку непослідовність своїх показань ОСОБА_39 пояснив перенесеними травмами голови та захворюванням на менінгіт та, як наслідком цього захворювання, - вибірковістю пам`яті. Тому показання даного свідка суд оцінює критично.
Недостовірними суд вважає і показання свідка ОСОБА_34 та обвинуваченої ОСОБА_9 щодо непричетності останньої до вчинення насилля над потерпілим ОСОБА_5 , оскільки, як вбачається з показань самого потерпілого та свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_25 , саме ОСОБА_9 , без будь-якої вагомої причини, зіштовхнула його зі сходової площадки вниз на сходи, внаслідок чого потерпілий впав і, вдарившись головою, отримав тяжкі тілесні ушкодження. Зазначені показання потерпілого та вказаних свідків об`єктивно підтверджуються даними слідчих експериментів з їх участю та висновками проведених за їх результатами судово-медичних експертиз.
Крім цього, показання свідка ОСОБА_34 щодо обставин даного конфлікту є вкрай суперечливими і непослідовними. При цьому вони є суперечливими не лише самі по собі, але вони також суперечать і показанням як самої обвинуваченої, так і показанням її сина ОСОБА_40 , які в судовому засіданні стверджували, що в момент конфлікту свідок ОСОБА_25 знаходився біля них в коридорі. Проте ОСОБА_34 , всупереч цих показань обвинуваченої та її сина, суду пояснила, що коли вона підходила по коридору до виходу на сходову площадку, то ОСОБА_25 в коридорі біля Опріш та її сина взагалі не було, і коли вона вийшла на сходову площадку то ОСОБА_25 ніби-то знаходився біля лежачого на проміжній сходовій площадці ОСОБА_5 .. Ці показання свідка ОСОБА_34 категорично заперечив сам ОСОБА_25 , який в ході його допитів послідовно стверджував про те, що в момент коли ОСОБА_9 виштовхувала ОСОБА_5 та ОСОБА_14 з коридору на сходову площадку, а потім зі сходової площадки на східці то він весь цей час був в коридорі біля виходу на сходову площадку і до потерпілого підбіг лише після того, як він та ОСОБА_11 попадали вниз. При цьому свідка ОСОБА_34 ніде поблизу місці події не було і коли він потім підійшов до лежачого ОСОБА_5 - то вона мимо вниз не проходила.
До допиту ОСОБА_34 як обвинувачена ОСОБА_9 , так і її син ОСОБА_39 , будучи детально допитані судом, жодним чином не вказували на те, що в момент коли ОСОБА_9 виштовхувала на сходову площадку ОСОБА_14 і ОСОБА_5 до них також підходила ОСОБА_38 .. І лише після того як остання дала показання на її користь, обвинувачена стала стверджувати, що ОСОБА_34 була на місці події. При цьому ОСОБА_9 жодним чином не змогла пояснити суду протирічивості своїх показань щодо цього свідка. Даючи оцінку показанням свідка ОСОБА_34 суд враховує і показання свідка ОСОБА_33 про те, що в ході розмови ОСОБА_34 з невідомою жінкою, що мала місце 22 липня 2016 року біля приміщення Смілянського міськрайонного суду, остання просила її дати показання на користь обвинуваченої, але Бак говорила, що зробити цього не може бо не бачила цих подій. При цьому свідок ОСОБА_35 пояснила, що дані показання свідок Бак давала в спокійній обстановці і жодного тиску на неї ніхто не чинив. Проте, будучи допитана в судовому засіданні заявила протилежне і вказала, що обвинувачена потерпілого зі сходової площадки не штовхала. Причину зміни своїх показань пояснити не змогла. Тому виходячи з цих обставин показання свідка ОСОБА_34 суд вважає недостовірними і неправдивими.
Суд також вважає безпідставними посилання обвинуваченої на недостовірність показань свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_25 в силу того, що вони підтримують добросусідські стосунки з потерпілим та його дружиною, оскільки підтримання добросусідських відносин це обов`язок кожного мешканця багатоквартирного будинку. Разом з тим, даючи правову оцінку показанням цих свідків суд приймає до уваги те, що вони є логічними, послідовними, узгоджуються не лише між собою, а і об`єктивно підтверджуються висновками проведених за їх результатами судово-медичних експертиз, а тому вважає їх достовірними. Наявність певних прогалин в первинних показаннях потерпілого ОСОБА_5 останній пояснив перенесеною тяжкою травмою голови і, як наслідком цього, частковим розладом пам`яті в посттравматичний період.
Тому виходячи з сукупності зібраних доказів показання обвинуваченої про те, що вона не зіштовхувала потерпілого зі сходової площадки і не бачила ні його падіння, ні того, що він при цьому отримав тілесні ушкодження, суд вважає способом захисту від пред`явленої їй підозри та спробою уникнути відповідальності за скоєне.
Дії обвинуваченої суд кваліфікує за ст. 128 КК України, як необережне тяжке тілесне ушкодження.
Призначаючи покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу ОСОБА_9 , яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, скоїла злочин, який відноситься до категорії невеликої тяжкості, за місцем проживання характеризується посередньо, а тому вважає за можливе призначити їй покарання у вигляді обмеження волі зі звільненням від його відбування на підставі ст. 75 КК України..
Враховуючи наведене суд вважає за можливе в цій частині позовні вимоги ОСОБА_5 залишити без розгляду, залишивши за ним право на звернення до суду з позовом щодо відшкодування вказаних витрат в порядку цивільного судочинства.
Процесуальні витрати в сумі 2700 грн. понесені потерпілим ОСОБА_5 в зв`язку з отримання юридичної допомоги, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої на його користь, оскільки такі витрати ним були реально понесені і юридична допомога надана.
Підлягає до повного задоволення і цивільний позов прокурора в інтересах Черкаської міської ради в сумі 9134 грн. 88 коп., які були затрачені на лікування потерпілого в стаціонарі в КЗ «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» з 27.01.2016 року по 16.02.2016 року та в період з 13.04.2016 року по 30.04.2016 року. зазначені кошти підлягають стягненню з обвинуваченої.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -
з а с у д и в:
ОСОБА_8 визнати винною у скоєнні злочину передбаченого ст. 128 КК України та призначити їй покарання 2 роки обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити її від відбуття призначеного покарання, якщо вона протягом 2-х річного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
У відповідності до ст.76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_8 повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та періодично з`являтися в ці органи для реєстрації.
Апеляція на вирок може бути подана до Апеляційного суду Черкаської області через міськрайсуд протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Головуючий: ОСОБА_1