Справа № 716/1099/16-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.10.2016 року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Заставна кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000294 від 01.05.2016 р. за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, працюючого вчителем в Заставнівській гімназії №1, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 01.05.2016 року приблизно о 14 годині 15 хвилин, керуючи автомобілем марки «ГАЗ-24», номерний знак НОМЕР_1 , рухався по автодорозі сполученням «Доманове-Ковель-Чернівці- Тереблече», зі сторони м. Заставна, в напрямку с. Кадубівці, Заставнівського району, Чернівецької області. Проїжджаючи 455 км + 976 м вказаної автодороги, водій ОСОБА_5 , не врахувавши дорожньої обстановки, неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом, з метою економії палива, вимкнув ключем запалення двигуна керованого ним автомобіля та переключив важіль коробки перемикання передач в нейтральне положення, в результаті чого відбулось блокування керма та зниження ефективності гальмування, що призвело до втрати керування та зміни напрямку руху автомобіля, з подальшим виїздом за межі дороги вліво та наїздом на дерево.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажирам автомобіля марки «ГАЗ-24», номерний знак НОМЕР_1 : ОСОБА_7 , 1956 року народження, у відповідності до висновку СМЕ № 43-Е від 19.05.2016 року спричинено смерть, яка настала від комбінованого шоку, який виник на фоні гострої внутрішньої кровотечі, внаслідок ушкодження серця при закритій тупій травмі грудної клітини, а також на фоні множинних зламів кісток скелету; ОСОБА_8 , 1964 року народження, у відповідності до висновку CMЕ № 997 мд від 13.07.2016 року спричинено тілесні ушкодження у вигляді забійно-рваної рани по латеральних поверхнях нижньої третини обох стегон та по тильній поверхні нижньої третини лівого передпліччя, відкритого перелому внутрішньо суглобових дистальних метаепіфізів обох стегнових кісток, відкритого скалкового перелому кісток лівого передпліччя із зміщенням відламків та дефектом кісткової тканини, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я.

Дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_5 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п.п. 1.5. 2.3 (б) та 12.1 встановлених «Правилами дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету міністрів України за № 1306 від 10.10.2001 та ведених в дію з 01.01.2002, які вимагають від водія:

-п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

-п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

-п.12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб маги змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинуваченні. Пояснив, що 01.05.2016 року, після обіду на автомобілі марки «ГАЗ-24», номерний знак НОМЕР_1 , який належав його батькові, він разом з батьками поїхали до родичів в с. Прилипче, Заставнівського району. Він перебував за кермом автомобіля, на передньому пасажирському сидінні сидів батько, ОСОБА_7 , а позаду сиділа мати ОСОБА_8 . Приблизно о 13 годин 15 хвилин він рухався по автодорозі зі сторони м. Кіцмань в напрямку м. Заліщики. Проїжджаючи пряму ділянку дороги зі швидкістю автомобіля 90 км/год він на пропозицію батька заглушив двигун автомобіля, щоб зекономити пальне. Проїхавши декілька метрів, у автомобіля заклинило кермо та відмовили гальма, потім автомобіль поступово почав виїжджати на зустрічну смугу руху. В момент виїзду автомобіля на зустрічну смугу руху він натиснув на гальма та хотів провернути ключ запалення щоб завести двигун, але кермо не крутилося, ключ не повертався, гальма не працювали і автомобіль виїхав на зустрічне узбіччя, а потім у кювет, з подальшим зіткненням з деревом. Після зіткнення він втратив свідомість.

Потерпілий ОСОБА_6 , допитаний в судовому засіданні вказав, що детально обставин пригоди не знає. Йому відомо, що 01.05.2016 року його брат ОСОБА_7 разом із сином ОСОБА_5 та дружиною ОСОБА_8 їхали до нього в гості на автомобілі марки ГАЗ, яким керував ОСОБА_5 . Біля 13 години на дорозі сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої його брат загинув, а братова дружина отримала тілесні ушкодження. Претензій до обвинуваченого він не має, просив його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, в своїй письмовій заяві просила суд розглядати кримінальне провадження без її участі та призначити обвинуваченому не суворе покарання, оскільки до нього вона не має претензій матеріального та морального характеру.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, приймаючи до уваги, що обвинувачений, потерпілі не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності його позиції, тобто визнання ним вини не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, суд в порядку ч. 3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорювалися, і обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого та оголошенням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи та оцінюючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена повністю, його дії кваліфіковано органом досудового слідства правильно за ч.2 ст.286 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Згідно до п.п.20,21 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23 грудня 2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації і транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію транспортних засобів, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1, 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

При призначенні покарання суд враховує, що вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальне правопорушення належить до категорії тяжких злочинів. Обставинами, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого, згідно вимог ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та сприяння розкриттю злочину, оскільки ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, під час судового розгляду надавав послідовні визнавальні показання, а також повне добровільне відшкодування матеріальної та моральної шкоди, відсутність претензій з цього приводу у потерпілих від злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше не судимий, вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Одночасно, враховуючи вище вказані обставини, а також те, що в результаті злочину наступили тяжкі наслідки, з урахуванням характеру та мотивів допущених правил безпеки руху, суд приходить до висновку, про доцільність призначення ОСОБА_5 основного покарання за ч.2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення волі.

Разом з цим, з врахуванням всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що до обвинуваченого ОСОБА_5 слід застосувати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно приписів ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи ступінь тяжкості, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого від відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Отже, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує вищевикладене, не умисну форму вини останнього, його поведінку в судовому засіданні, яка свідчить про прагнення винного згладити наслідки вчиненого ним діяння. Також суд враховує, що обвинувачений є сином загиблого в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 , його молодий вік, наполягання потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_6 суворо не карати обвинуваченого.

Врахувавши всі ці пом`якшуючі покарання обвинуваченого обставини в своїй сукупності, з урахуванням даних про особу ОСОБА_5 , суд приходить до переконливого висновку, що на підставі ст. 75 КК України його виправлення можливе без ізоляції від суспільства із звільненням від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Також суд вважає, що з ОСОБА_5 слід стягнути на користь держави витрати за проведення експертиз по справі в сумі 1407,36 гривень.

Долю речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 366-376, 395, 532 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного йому основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він упродовж іспитового строку тривалістю два роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_5 покласти на орган виконання покарань за місцем його проживання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави вартість витрат за проведення експертиз в сумі 1407,36 гривень.

Речовий доказ: автомобіль марки «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , який зберігається на спеціальному майданчику Заставнівського відділення поліції Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області повернути законному володільцю.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_9