Справа № 559/2165/15-к
26 травня 2016 року
Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
В особі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянку України, середньою освітою, не одружену, не працюючу, раніше судиму:
- 15 жовтня 1995 року Дубенським міським судом Рівненської області за ст.ст. 140 ч.2, 140 ч.3, 42 КК України (в редакції 1960 року) на 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 25 жовтня 2000 року Дубенським районним судом за ст.140 ч.3 КК України (в редакції 1960 року) на 3 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 13 листопада 2003 року Дубенським міським судом за ст.185 ч.2, 71 КК України (в редакції 2001 року) на 2 роки позбавлення волі;
- 1 серпня 2006 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ст.186 ч.2 КК України на 4 роки позбавлення волі,
- у вчиненні злочину передбаченого ст.185 ч.3 КК України
За участю прокурора ОСОБА_4 .
Представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 .
Захисника адвоката ОСОБА_6
В с т а н о в и в :
4 липня 2015 року, близько 20 години, ОСОБА_3 вирішила вчинити крадіжку чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний намір, прийшла до житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_2 , де скористалася відсутністю власника та інших сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, таємно, проникла до вказаного житлового будинку звідки викрала планшет марки «Asus Fonepad 7» вартістю 1500 грн. та грошові кошти в сумі 100 грн., яке належало ОСОБА_7 . Своїми злочинними діями ОСОБА_3 завдала ОСОБА_7 матеріальні збитки на суму 1600 грн., котрі не відшкодовано.
В суді обвинувачена ОСОБА_3 вину у вчиненому злочині визнала повністю, розкаялася у вчиненому та пояснила, що 4 липня 2015 року, близько 20 години, вона перебувала за місцем свого проживання. Так як у неї не було грошових коштів, вона вирішила піти до сусідки ОСОБА_7 , щоб позичити у неї гроші. Прийшовши до житлового будинку ОСОБА_7 , вона постукала у вхідні двері, але їй ніхто не відповів. Зайшовши в будинок, в одній з кімнат на столі вона побачила планшет та грошові кошти в сумі 100 грн., дві купюри по 50 грн., яке вона вирішила викрасти. Скориставшись тим, що нікого не було, вона планшет та 100 грн. викрала та пішла додому. Планшет заховала вдома у сараї, Наступного дня вона викрадений планшет занесла до знайомої ОСОБА_8 та попросила, щоб він у неї побув декілька днів. Про те, що планшет крадений вона ОСОБА_9 не говорила. Через декілька днів ОСОБА_9 їй повідомила, що планшет здала в ломбард, за продаж якого дала їй 400 грн. Так як їй зрозуміла суть обвинувачення і докази ніким не оспорюються, просить не досліджувати докази кримінального провадження. Цивільний позов заявлений потерпілою ОСОБА_7 визнає повністю.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_3 , у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України, її вина повністю доведена матеріалами кримінального провадження.
Потерпіла ОСОБА_7 в суді пояснила, що 4 липня 2015 року о 19 годині 30 хвилин вона пішла в спальну кімнату, свого будинку, дивитися новини по телевізору. Перед тим в іншій кімнаті на столі вона положила планшет та 100 грн., дві купюри по 50 грн. Вхідні двері в будинок були відчинені. Після 20 години вона зайшла в кімнату, де на столі залишила планшет та гроші, але їх там не було. Хто вчинив крадіжку вона не бачила. Про крадіжку планшета на грошей вона написала заяву в міліцію. Заявлений нею цивільний позов підтримує в повному обсязі. Просить стягнути з ОСОБА_3 3600 грн. 71 коп. - завданих їй матеріальних збитків, з яких 3500 грн. 71 коп. вартість планшета «Asus Fonepad 7», що підтверджується чеком про його придбання, та 100 грн., 3000 грн. - моральної шкоди, 1461 грн. 60 коп. за надання правової допомоги адвокатом по підготовці позовної заяви в суд.
Представник потерпілої адвокат ОСОБА_5 заявлений позов ОСОБА_7 підтримав в повному обсязі та просить задоволити.
Як зазначає ч.3 ст.349 КПК України, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Оскільки обвинувачена повністю визнала вину у вчиненому злочині, суд при цьому з`ясував, що вона правильно розуміє обставини кримінального провадження і немає сумнівів у добровільності та істинності її позицій, а також їй роз`яснено, що в даному випадку вона буде позбавлена права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Органи досудового слідства вірно кваліфікували злочинні дії обвинуваченої ОСОБА_3 за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у приміщення.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 із наступними змінами «Про практику призначення судами кримінального покарання», що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченій, суд враховує характер вчиненого злочину, особу винної - яка неодноразово судима і судимість не погашена, посередньо характеризується, збитки потерпілій не відшкодовано, але влаштувалася на роботу та бажає повністю відшкодувати завдану шкоду, повністю визнала вину у вчиненому злочині та розкаялась, і вважає, що вона може бути виправлена без ізоляції від суспільства, із звільненням її від відбування покарання з випробовуванням з встановлення їй іспитового строку.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 394, 395 КПК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину передбаченого ст.185 ч.3 КК України та призначити їй покарання 3 (три) роки 3 (три) місяці позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробовуванням, встановити їй іспитовий строк 2 (два) роки.
Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 протягом іспитового строку :
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-
виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та
До вступу вироку у законну силу, запобіжний захід засудженій ОСОБА_3 залишити попередній - особисте зобов`язання:
1.Прибувати на виклик до суду за першою вимогою.
2.Повідомляти суд про зміну свого проживання та роботи.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 - 3600 грн. 71 коп. завданої матеріальної шкоди, 3000 грн. моральну шкоду, 1461 грн. 60 коп. - витрат за надання правової допомоги, а всього стягнути 8062 (вісім тисяч шістдесят дві) гривні 31 копійку.
На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Дубенський міськрайонний суд.
Суддя :