Перемишлянський районний суд Львівської області
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2010 року, Перемишлянський районний суд Львівської області в складі

головуючого: судді Гулид Р.М.

при секретарі Павлюк Г.І.

з участю прокурора Нижник М.Т.

підсудного ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Перемишляни кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, гром. України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ст.164 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання дитини, які згідно рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 13.02.2009р. зобовязаний сплачувати в користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 - 20.08.2004р. народження у розмірі 250грн. щомісячно, починаючи з 12.01.2009р. і до її повноліття. Незважаючи на отримані доходи, працюючи тимчасових роботах, на неодноразові попередження ДВС про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, допустив заборгованість по сплаті аліментів, яка на 01.10.2009р. становить 2161,29грн.

Свою вину у скоєному злочині підсудний ОСОБА_1 визнав повністю та пояснив, що після розлучення декілька разів навідувався до дочки, один раз привіз 100 доларів, проте ОСОБА_2 відмовилась їх брати. В травні 2009р. його викликали в ДВС де він оплатив 200грн. за послуги адвоката, та повідомили, що має сплачувати аліменти в розмірі 250 грн. на місяць, однак від їх оплати він відмовився, хоч гроші мав, так-як періодично їздить в м. Київ на заробітки.

Крім повного визнання підсудним своєї вини, вина підсудного у вчинені вказаного злочину доведена у судовому засіданні та стверджується матеріалами справи та показами свідків, зокрема:

Будучи допитаною в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2, повідомила, що вона до 2005р. перебувала в шлюбі з ОСОБА_1, від якого у них 20.08.2004р. народилась дочка ОСОБА_3 Після розлучення ОСОБА_1 добровільно дитині не допомагав, тому вона звернулась в суд, який виніс рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_1, однак незважаючи на те, що останній має непогані тимчасові заробітки, він ухиляється від їх сплати і вже протягом року не перераховує жодних коштів на утримання дитини.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 зазначила, що на виконанні ДВС у Перемишлянського району знаходиться виконавчий лист Гусятинського районного суду №2-24 від 13.02.2009р. про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 - 20.08.2004р. народження в розмірі 250грн. щомісячно. Боржник ОСОБА_1 ухиляється від сплати кошти на утримання дитини, категорично відмовляється від їх сплати, в результаті чого на 01.10.2009р. виник борг у сумі 2161,29грн.

Свідок ОСОБА_5 повідомив, що неодноразово їздив з ОСОБА_1 на заробітки в м. Київ де неофіційно працювали на будівництві підсобниками і заробляли приблизно по 250 доларів.

З оголошених в судовому засіданні показів свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які вони дали на досудовому слідстві, яким суд надає віри, оскільки вони відповідають встановленим у судовому засіданні обставинам справи та не заперечені підсудним вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово їздив на заробітки в м. Київ де працював на будівництві підсобником і зароблені гроші потратив на власні потреби.

З усім обємом зібраних по справі документальних доказів підсудний погодився і не настоював на їх детальному аналізі в ході розгляду справи, наслідки чого йому було розяснено протокольно в судовому засіданні.

Крім цього, вина підсудного у скоєному злочині також стверджується і рядом документальних доказів по справі, а саме:

- поданням ДВС у Перемишлянському районі №592/5/22 від 29.09.2009р. /а.с.2/;

- виконавчим листом Гусятинського районного суду №2-24 від 13.02.2009р. /а.с. 4,6/;

- заявою ОСОБА_10 від 09.10.2009р. /а.с. 3/;

- розрахунком ДВС від 01.10.2009р. /а.с. 5/.

Відтак, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає доведеною вину підсудного ОСОБА_1 в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), що вірно кваліфіковано за ст.164 ч.1 КК України.

Обираючи міру покарання підсудному, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу винного, який раніше не притягався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризуються за місцем проживання, його вік та сімейний стан, поведінку. Як помякшуючу покарання обставину суд визнає щире каяття у вчиненому. Обтяжуючих покарання обставин суд не знаходить.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 за ст.164 ч.1 КК України до 120 (сто двадцяти) годин громадських робіт.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 підписку про невиїзд залишити без зміни до вступу вироку в законну силу.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд на протязі 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: Гулид Р.М.