ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала
20 травня 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ
у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Баштанського районного суду Миколаївської області від 11 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 22 березня 2016 року щодо неї,

в с т а н о в и в:

У касаційній скарзі засуджена ОСОБА_4 порушує питання про перевірку вищевказаних судових рішень щодо неї судом касаційної інстанції.
Проте касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам ст. 427 КПК України.
Так, відповідно до пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, а також вимоги особи до суду касаційної інстанції.
Згідно зі ст. 438 КПК України підставою для скасування або зміни судових рішень можуть бути лише істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412 - 414 КПК України.
Також положеннями ст. 436 КПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
При цьому, у скарзі ОСОБА_4 указує на неправильність висновку суду щодо визнання її винуватою у вчиненні злочинів, передбачених пунктами 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, та порушує питання про скасування оскаржуваних судових рішень та повернення кримінального провадження на досудове розслідування. Одночасно, за змістом скарги засуджена стверджує про суворість призначеного їй покарання та просить змінити судові рішення, пом`якшити призначене їй покарання, застосувавши ст. 69 КК України.
Таким чином, з огляду на викладене, касаційна скарга є суперечливою, оскільки із її змісту не вбачається конкретно, яке рішення, передбачене ст. 436 КПК України, має ухвалити суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги ОСОБА_4 .
Також у скарзі відсутні чіткі аргументовані доводи на обґрунтування твердження ОСОБА_4 щодо незаконності її засудження за пунктами 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.
Окрім того, засуджена не посилається на такі істотні порушення кримінального процесуального закону, які могли б бути безумовними підставами для скасування оскаржуваних судових рішень щодо неї відповідно до ст. 412 КПК України.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Баштанського районного суду Миколаївської області від 11 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 22 березня 2016 року щодо неї залишити без руху та надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог касаційна скарга буде повернута особі, що її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3