Справа №705/4933/16-к
1-кп/705/370/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.08.2016 року м.Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Умань Черкаської області кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умані Черкаської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, на утриманні дітей немає, не працюючого, який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , 08.03.2016 року близько 01 години, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, який виразився в запевненні потерпілої ОСОБА_5 про зарядження її мобільного телефону, заволодів її мобільним телефоном «Lenovo S60-a», який 08.03.2016 року о 13 год. 28 хв. за допомогою ОСОБА_6 заклав до ломбарду «Гроші тут»; вартість мобільного телефону згідно висновку експерта № 4/981 від 17.06.2016 року становила 4096 грн. Своїми діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 4326 грн. (телефон вартістю 4096 грн., флеш-картка ємністю 16 Гб, вартістю 150 грн., сім-картка «Лайфселл», вартістю 25 грн., на рахунку якої перебувало 30 грн., сім-картка «Київстар», вартістю 25 грн.).

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, при обставинах встановлених судом, визнав повністю. Він пояснив, що дійсно в березні 2016 року близько першої години, він в парку зустрів незнайому йому дівчину та запропонував їй прогулятися. В послідуючому вона поскаржилася, що у неї розрядився мобільний телефон і його бажано було б зарядити. Тому він запропонував зарядити телефон у друга і вона йому сама віддала телефон. Потім він зробив вигляд, що залишив телефон на зарядку, а насправді залишив його у себе. Після цього, вони ще трохи погуляли, а згодом він зробив вигляд, що пішов забирати телефон після зарядки, але до дівчини вже не повернувся. Вранці він за допомогою друга телефон здав у ломбард, а отримані кошти використав для погашення боргу. В послідуючому він телефон повернув потерпілій і вона до нього не має ніяких претензій, оскільки її телефон був її повернутий назад.

З матеріалами справи обвинувачений ОСОБА_4 ознайомлений в повному обсязі, визнає усі докази, які є у справі, у вчиненому щиро кається.

Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вище наведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його дії правильно кваліфіковані за ст.190 ч.1 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, який за місцем проживання характеризується формально позитивно та обставини, що пом`якшують його покарання і відсутність обставин, що обтяжують покарання.

В якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд враховує те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого - суд по справі не вбачає.
Відповідно до п. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

За таких обставин, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, дані, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді штрафу.
З урахуванням декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину, - суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 - не обиралась.

Долю речових доказів потрібно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Судові витрати за проведення товарознавчої експертизи підлягають стягненню з ОСОБА_4 - на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

З А С У Д И В :
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речовий доказ: мобільний телефон «Lenovo S60-a», який передано під зберігальну розписку для зберігання потерпілій ОСОБА_5 , залишити потерпілій ОСОБА_5 за належністю.

На підставі ч. 2 ст. 122 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на відшкодування судових витрат за проведення судово-товарознавчої експертизи кошти в сумі 351 (триста п`ятдесят одна) грн. 84 коп. в дохід держави.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1