11-сс/775/209/2016(м)
263/8521/16-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2016 року м. Маріуполь

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі у складі:

суддів: ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

та участю захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000700 від 13 серпня 2015 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 07 липня 2016 року про накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

в провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000700 від 13 серпня 2015 року, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що в період з 13 серпня 2015 року по 16 березня 2016 року, службові особи ВП «Шахта «Південнодонбаська» №3 ім. М.С. Сургая», вчинили розтрату чужого майна в особливо великих розмірах, а саме розтратили вугілля вказаного підприємства, завдавши матеріальну шкоду ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» на загальну суму 462090,39 грн.

16 березня 2016 року в 22.00 год. ОСОБА_7 був затриманий у порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 191 КК України.

17 березня 2016 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення,передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

18 березня 2016 року слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області відносно ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 15 травня 2016 року включно (строк домашнього арешту продовжено до 14 липня 2016 року включно).

06 липня 2016 року старший слідчий управління ГУ НП в Донецькій області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області із клопотанням про накладення арешту на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_7 :

- грошові кошти в сумі 59000 грн. 16000 руб. РФ., які вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ;

- автомобіль HYUNDAI IX35 сірого кольору 2011 року випуску, д/н НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , номер кузова - НОМЕР_3 ;

- 1/9 частину квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 07 липня 2016 року клопотання слідчого задоволено, накладено арешт на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_7 , а саме:

- грошові кошти в сумі 59000 грн. 16000 руб. РФ., які вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ;

- автомобіль HYUNDAI IX35 сірого кольору 2011 року випуску, д/н НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , номер кузова - НОМЕР_3 ;

- 1/9 частину квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Не погодившись із судовим рішенням, захисником ОСОБА_6 , діючим в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , надана апеляційна скарга в якій він просить оскаржувану ухвалу слідчого судді, як незаконну, скасувати, зобов`язати слідчого повернути підозрюваному грошові кошти, які були вилучені під час обшуку. Крім того, просив поновити строк апеляційного оскарження, оскільки він пропущений за поважних причин. Пояснив, що про існування ухвали слідчого судді від 07 липня 2016 року не знав, а отримав її лише 27 липня 2016 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, захисник вказав, що згідно протоколу обшуку у житлі підозрюваного від 16 березня 2016 року, в ході проведення обшуку були вилучені особисті документи, телефон, грошові кошти в сумі 79000 грн. і 16000 руб. РФ. На клопотання захисника про надання копії ухвали суду про накладення арешту на майно і грошові кошти, які були вилучені 16 березня 2016 року, слідчий вручив йому постанову про відмову в задоволенні вказаного клопотання. 27 липня 2016 року з ухвали слідчого судді від 07 липня 2016 року захисникові стало відомо, що арешт накладений не на всі грошові кошти, вилучені в ході обшуку, тобто 79000 грн., а лише на 59000 грн. Вважає, що слідчим надана суду викривлена інформація про вилучене майно, або ж сфальсифікована копія протоколу обшуку.

Крім того, слідчий суддя порушив порядок розгляду клопотання про накладення арешту на майно і не надав оцінки тому, що оскільки грошові кошти, вилучені в ході обшуку не ідентифіковані по серійним номерам як гроші, отримані в результаті злочинної діяльності, то останні необхідно вважати тимчасово вилученим майном.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, просив ухвалу слідчого судді скасувати і ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_7 : а саме грошові кошти в сумі 59000 грн. 16000 руб. РФ., які вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобіль HYUNDAI IX35; 1/9 частину квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; прокурора, який відстоював законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, заперечував відносно задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги захисника, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

17.03.2016 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України. В подальшому підозрюваному ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.191 КК України.

16.03.2016 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у гр. ОСОБА_7 було виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 79000 гривень, 16000 рублів РФ.

В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_7 згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру майнових прав на нерухоме майно володіє квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Форма власності приватна спільна часткова, частка власності 1/9, підстава виникнення права власності свідоцтво про право на спадщину, 1-760, 27.05.2011.

Крім того, згідно з відповіддю з Регіонального сервісного центру МВС України в Донецькій області було встановлено, що ОСОБА_7 є власником автомобіля HYUNDAI IX35 сірого кольору, 2011 року випуску, держаний номерний знак НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 .

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна,

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статі 98 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.6 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого з метою забезпечення цивільного позову чи конфіскації майна, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна

Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна

Грошові кошти в сумі 59000 грн., 16000 руб. РФ., які вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобіль HYUNDAI IX35;1/9 частину квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , не були тимчасове вилучені.

При таких обставинах слідчий суддя мав підстави для розгляду клопотання про арешт майна без повідомлення підозрюваного та його захисників, чим спростовуються доводи захисту, зазначені в апеляційній скарзі, про порушення порядку розгляду клопотання про арешт майна.

Оскільки захисник отримав копію ухвали тільки 27 липня 2016 р., а апеляційна скарга надійшла до апеляційного суду 1 серпня 2016р., колегія суддів вважає, що апеляційна скарга подана у строки апеляційного оскарження.

З протоколу обшуку вбачається, що 16.03.2016 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у гр. ОСОБА_7 було виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 79000 гривень, 16000 рублів РФ.(а.с.24-26)

Обшук був проведений на підставі ухвали слідчого судді від 09 березня 2016р. з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення (а.с.22-23)

В ухвалі слідчого судді про дозвіл на обшук житла зазначені речі, документи, у тому числі гроші, для виявлення яких був отриманий дозвіл.

В судовому засіданні прокурор наполягав на тому, що обшук був проведений на підставі ухвали слідчого судді в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку, та зазначеному в ухвалі слідчого судді. При обшуку були виявлені грошові кошті у сумі 79000 гривень, 16000 рублів РФ, які слідчі органи не вважали тимчасово вилученим майном та долучили до справи як доказ. В ході досудового слідства підозрюваному було повернуто 20000 гривень, про що в матеріалах кримінального провадження є розписка підозрюваного, у зв`язку з чим слідчий суддя прийняв рішення про арешт майна в межах наданого клопотання.

Дані доводи не були спростовані, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає істотних порушень вимог кримінально процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргою захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 07 липня 2016 року про накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_7 , залишити без змін.

Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його оголошення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ ________________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_9 ОСОБА_2