Справа № 182/9177/14-к
Провадження № 1-кп/0182/130/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.03.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
з участю секретаря - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Нікопольського міськрайонного суду кримінальне провадження № 00002978 від 20.07.2014 року стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Ракитне, Іманського району, Приморського краю, РФ, гн працюючого, освіта середня, одруженого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
по обвинуваченню у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

потерпілої - ОСОБА_6

представника потерпілої - ОСОБА_7

представника цивільного

відповідача - ОСОБА_8

обвинуваченого - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_3 , 20.07.2014 року приблизно о 22.00 год., керуючи технічно справним автомобілем марки "Опель кадет", н/з НОМЕР_1 , рухався по вул. Херсонській збоку вул. Каштанової у напрямку вул. Малиновського, де в районі будинку № 273 по вул. Херсонській, в м. Нікополі, Дніпропетровської області, не прийнявши заходів та належної уваги, обережності, заходів до своєчасного зниження швидкості, не маючи ніяких перешкод технічного характеру, втратив контроль над керуванням транспортним засобом автомобілем марки «Опель кадет», внаслідок чого, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з мотоциклом марки «Мустанг» н/з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_9 , який рухався у зустрічному напрямку.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пасажир мотоцикла «Мустанг» - ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження, а водій ОСОБА_9 в результаті отриманих травм помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у Нікопольській міській лікарні № 1.
ОСОБА_9 згідно висновку експерта № 417, від 16.10.2014 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому обох кісток лівого передпліччя; закритого перелому правої стегнової кістки; забитої рани голови; забитої рана правого плеча; забитої рана лівої гомілки; саден нижніх кінцівок; синця лівої гомілки; тробмоемболії легеневої артерії; ділянки емфіземи та дистелектазів у легенях; помірний набряків м`яких мозкових оболонок та речовини головного мозку; нерівномірного кровонаповнення судин внутрішніх органів; початкових ознак шокової реакції у печінці та нирках, слідів медичних маніпуляцій. Всі виявлені тілесні ушкодження розглядаються сумісно, як єдина травма, яка утворились незадовго до доставки потерпілого в стаціонар, від дії тупих твердих предметів, або при ударі об такі предмети зі значною силою дії, в даному випадку мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які за своїм ускладненням спричинили смерть потерпілого.
ОСОБА_6 , згідно висновку експерта № 716, від 26.11.2014 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми, забою головного мозку, перелому лівої скроневої кістки, перелому лівого крила основної кістки з крововиливом у основну пазуху, забитої рани тім`яної області зліва, закритої травми грудної клітини, правобічного пневмотораксу, підшкірної емфіземи, відкритого осколкового перелому лівого стегна у нижній третині, відкритого перелому правого стегна у верхній третині, забито-рваних ран обох стегон (до 25 см), травматичного шоку 2 ступеня які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.
Керуючи автомобілем марки «Опель кадет» обвинувачений ОСОБА_3 грубо порушив Правила дорожнього руху України, а саме:
-п. 1.3 Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги діючих Правил, а так само бути взаємно ввічливими;
- п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Вказане порушення п.10.1 Правил дорожнього руху України ОСОБА_3 і стало причинним зв`язком у настанні дорожньо-транспортної пригоди. Будь-яких перешкод технічного характеру для водія ОСОБА_3 не було.
Згідно висновків автотехнічних експертиз № 70/27- 671, від 08.10.2014 року, та № 70/24-857, від 17.11.2014 року, при виконанні п. 10.1 Правил дорожнього руху ОСОБА_3 мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді.
Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого та спричинило потерпілій тяжке тілесне ушкодження.
До даного висновку суд прийшов аналізуючи наступні докази.
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину визнав повністю і суду пояснив, що 20 липня 2014 року, о 22.00 год., керував автомобілем Опель, н/з НОМЕР_1 . Їхав по вул. Херсонській в сторону 3-го мікрорайону. Було темно. Біля будинку № 273 не побачив, як потерпілий їхав на мопеді. Виїхав на зустрічну смугу де і сталася ДТП. Приїхав у той день з рейсу, поставив автомобіль і поїхав до рідних. Був зморений, втратив пильність і тому так сталося. Викликали працівників ДАІ, швидку медичну допомогу. Спричинену потерпілій моральну шкоду у розмірі 100 000 грн. відшкодував у добровільному порядку. ДТП здійснив не умисно, у скоєному щиро кається. Просив суворо не карати. Просив суд не застосування до нього додаткової міри покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, так як він працює водієм, і таким чином утримує сім`ю, він фактично є її єдиним годувальником, а професія водія це його єдине джерело доходу.
Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що вони зі співмешканцем їхали з дачі. На перехресті вул. Херсонської та Г.Чорнобиля сталася ДТП. Вона сиділа позаду свого співмешканця і нічого не бачила. Загиблий її співмешканець, з яким вони прожили 17 років. Моральна шкода відшкодована їй обвинуваченим у повному обсязі. Претензій до ОСОБА_10 немає. Частково шкода була відшкодована під час досудового розслідування і частково під час судового розслідування. Всього їй було виплачено обвинуваченим 100 000 грн. Обвинувачений ОСОБА_10 не ухилявся від відшкодування спричиненої шкоди. Просила суд призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі та без позбавлення його права керування транспортерними засобами. Звернулася до суду з письмовим клопотанням про призначення ОСОБА_3 покарання не пов`язаного з позбавленням волі та без позбавлення його права керування транспортними засобами. Він досі допомагає їй ,та на її прохання постійно возить до лікарні, а якщо він буде позбавлений прав то це ще більше ускладнить їй проходження медичного лікування яке пов`язане також з необхідністю виїзд жати за межі м. Нікополя.
Винуватість ОСОБА_3 також підтверджується письмовими доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження та досліджені у судовому засіданні:
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди вiд 20.07.2014 р. , відповідно до якого місцем ДТП є вул. Херсонська в м. Нікополі, Дніпропетровської області, огляд проводився у ясну погоду без опадів. В результаті ДТП сталося зіткнення автомобіля "Опель кадет" н/з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , з мотоциклом марки «Мустанг» н/з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_9 , з планом-схемою та фото-таблицею (а.п. 13-29);
- висновком медичного огляду від 21.07.2014 р., відповідно до якого у водія ОСОБА_3 ознак сп`яніння не виявлено (а.п. 32);
- висновком експерта № 716 від 26.11.2014 р., відповідно до якого у потерпілої ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми, забою головного мозку, перелому лівої скроневої кістки, перелому лівого крила основної кістки з крововиливом у основну пазуху, забитої рани тім`яної області зліва, закритої травми грудної клітини, правобічного пневмотораксу, підшкірної емфіземи, відкритого осколкового перелому лівого стегна у нижній третині, відкритого перелому правого стегна у верхній третині, обширних забито-рваних ран обох стегон (до 25 см), травматичного шоку ІІ ступеня - відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя (згідно пункту 2.1.3 підпункту б, м Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих передметів, або від ударів об такі предмети, можливо в умовах дорожньо-транспортної пригоди. Давність спричиненні тілесних ушкоджень може відповідати строку, вказаному у постанові слідчого (а.п. 85-87);
- висновком судової автотехнічної експертизи № 70/27-671 від 08.10.2014 р., відповідно до якої в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Опель Кадет» ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України. Технічна можливість уникнути зіткнення транспортних засобів для водія автомобіля Опель Кадет ОСОБА_3 визначалася виконанням ним вимог п. 10.1 ПДР України, і у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які б не дозволили йому виконати їх. При заданому механізмі події дії водія автомобіля Опель Кадет ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 10.1 ПДР України, що з технічної точки зору знаходилося в причинному зв`язку з даною ДТП. В даній дорожній обстановці водій мопеду Мустанг ОСОБА_9 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. При заданих вихідних даних, водій мопеда Мустанг ОСОБА_9 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем Опель Кадет шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування. В діях водія мопеда Мустагн ОСОБА_9 , при заданому механізмові пригоди, не вбачається невідповідностей вимогам п. 12.3 ПДР, які б з технічної точки зору знаходились би в причинному зв`язку з настанням даної ДТП (а.п. 92-93);
- висновком судової автотехнічної експертизи № 70/27-857 від 17.11.2014 р., відповідно до якої в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Опель Кадет» ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України. Технічна можливість уникнути зіткнення транспортних засобів для водія автомобіля Опель Кадет ОСОБА_3 визначалася виконанням ним вимог п. 10.1 ПДР України, і у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які б не дозволили йому виконати їх. При заданому механізмі події дії водія автомобіля Опель Кадет ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 10.1 ПДР України, що з технічної точки зору знаходилося в причинному зв`язку з даною ДТП. В даній дорожній обстановці водій мопеду Мустанг ОСОБА_9 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. При заданих вихідних даних, водій мопеда Мустанг ОСОБА_9 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем Опель Кадет шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування. В діях водія мопеда Мустагн ОСОБА_9 , при заданому механізмові пригоди, не вбачається невідповідностей вимогам п. 12.3 ПДР, які б з технічної точки зору знаходились би в причинному зв`язку з настанням даної ДТП (а.п. 119-120);
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винними у вчиненні кримінального правопорушення, за яким він обвинувачується.
Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого та спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, встановлених по справі всіх пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.
Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального злочину, який згідно ст. 12 КК України хоча і є тяжким злочином однак визнається необережним. Стосовно відомостей про особу обвинуваченого, то зокрема, як встановлено у судовому засіданні обвинувачений раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягався, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, добровільно відшкодував моральну шкоду потерпілій, що дійсно свідчить про його каяття.

До обставини, що пом`якшують покарання, слід віднести визнання вини, щире каяття та добровільне відшкодування потерпілій завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що покарання ОСОБА_3 має бути обрано в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії у вигляді позбавлення волі, але в зв`язку з визнанням вини, щирим каяттям та добровільним відшкодуванням спричиненої шкоди потерпілій, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого ст. 75 КК України, тобто призначити покарання з іспитовим строком з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України. Таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення.
Оскільки обвинувачений вчинив необережний злочин вперше, під час його здійснення у стані алкогольного сп`яніння не перебував, ураховуючи думку потерпілої, яка просила не позбавляти обвинуваченого права керувати транспортним засобом, з урахуванням того, що обвинувачений працює водієм, таким чином утримує сім`ю і є фактично її єдиним годувальником, раніш до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не притягався , суд вважає недоцільним застосовувати до обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом.
Вказане покарання буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Потерпілою ОСОБА_6 було заявлено цивільний позов до ПАТ Страхова група ТАС та ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 52 319,69 грн. та моральної шкоди у сумі 180 000 грн. А саме, потерпіла просила стягнути з ПАТ Страхова група ТАС матеріальну шкоду в розмірі 52 319,69 грн. та моральну шкоду в розмірі страхового забезпечення, а решту моральної шкоди стягнути з ОСОБА_3 .
Під час судового розгляду потерпіла ОСОБА_6 змінила свої позовні вимоги. Відмовилася від позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_11 моральної шкоди у зв`язку з відшкодуванням їй моральної шкоди обвинуваченим ОСОБА_3 у добровільному порядку. Просила суд стягнути з ПАТ Страхова група ТАС спричинену матеріальну шкоду у сумі 37 647 грн. 58 коп. та моральну шкоду в сумі 1 877 грн. 38 коп., а всього 39 424 грн. 96 коп.
Представник цивільного відповідача ПАТ Страхова група ТАС, ОСОБА_8 проти змінених позовних вимог, а саме: стягнення спричиненої матеріальної шкоди у сумі 37 647 грн. 58 коп., моральної шкоди в сумі 1 877 грн. 38 коп., а всього 39 424 грн. 96 коп., не заперечувала.
Вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд виходить з того, що моральна та матеріальна шкода, заподіяні злочином, в силу ст. 1166, 1167 ЦК України підлягають стягненню з особи, що спричинила шкоду. Відповідно до вимог ст. 22, 23, 24, 26-1, 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, а саме витрати на лікування потерпілого, шкоду, пов`язану з фізичним знищенням транспортного засобу, а також моральну шкоду у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Відповідно до ст. 128 КПК України, ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Потерпілою заявлено цивільний позов про стягнення ПАТ Страхова група ТАС спричинену матеріальну шкоду у сумі 37 647 грн. 58 коп. та моральну шкоду в сумі 1 877 грн. 38 коп., а всього 39 424 грн. 96 коп.
Суд вважає доведеним відповідними квитанціями, чеками витрати на придбання ліків на суму 37 647 грн. 58 коп.Зазначена сума підлягає стягненню з ПАТ Страхова група ТАС, оскільки, як встановлено у судовому засіданні автомобіль "Опель кадет" н/з НОМЕР_1 , застрахований у ПАТ Страхова група ТАС, (поліс № АІ/2065493).

Потерпіла зазначає, що їй завдано і моральну шкоду, яка пов`язана з тривалим лікуванням, сильним фізичним болем, втратою нормального способу життя, незручностями, пов`язаними з травмою. Її чоловік, ОСОБА_9 помер в наслідок спричинених тілесних ушкоджень. Моральну шкоду оцінює у 1 877 грн. 38 коп. Суд вважає доведеним, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення потерпілій ОСОБА_6 заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що вона відчувала фізичні та душевні страждання внаслідок заподіяння їй тілесних ушкоджень, тривалий час лікувалася, відчувала сильний фізичний біль, втратою нормального способу життя, незручностями, пов`язаними з травмою. Її чоловік, ОСОБА_9 помер в наслідок спричинених тілесних ушкоджень. Тому, враховуючи на підставі ст. 23 ЦК України тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, ступень вини обвинуваченого, глибину душевних страждань потерпілої, а також враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає необхідним позов потерпілої в частині відшкодування моральної шкоди задовольнити повністю. Відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підлягає стягненню з ПАТ Страхова група ТАС, 5 % вартості лікування, тобто 1 877 грн. 38 коп.

Витрати на проведення експертизи стягненню не підлягають, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються з Державного бюджету України, а відповідно до ч.4 ст. 122 КПК України експертам сплачується винагорода за виконану роботу, якщо це не є їх службовим обов`язком. З матеріалів провадження вбачається, що експертизи по справі проводили експерти експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України при виконанні своїх службових обов`язків.
Керуючись ст.ст. 370, 371, 374, 376 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєні кримінального злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши випробувальний термін 2 роки.
На підставі п. 2-3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого в період випробувального терміну не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну свого місця проживання та роботи кримінально-виконавчу інспекцію.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група ТАС накористь ОСОБА_6 у відшкодування матеріальної шкоди 37 647 грн. 58 коп., у відшкодування моральної шкоди 1 877 грн. 38 коп., а всього 39 424 грн. 96 коп.
Речові докази по справі відсутні.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області на протязі 30 днів з дня проголошення вироку.
Головуючий :