АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/778/1012/16 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження з апеляційною скаргою прокурора Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 квітня 2016 року, якою в задоволенні подання Бердянського МРВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбуття призначеного покарання у вигляді позбавлення волі згідно з вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10.03.2015 року у відношенні

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянська Запорізької області, громадянина України, працюючого неофіційно, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 - відмовлено.

Згідно з ухвалою суду, вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10.03.2015р. ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, з застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік з іспитовим строком на 1 рік. Вирок набрав чинності та був звернутий до виконання.

В поданні Бердянського МРВ КВІ вказано, що ОСОБА_7 за час відбування покарання із випробуванням покладені на нього судом обов`язки не виконував - неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності та один раз без поважних причин не з`явився на реєстрацію до КВІ.

Суд, відмовляючи в задоволенні клопотання, у своїй ухвалі зазначив про те, що правові підстави у задоволенні клопотання КВІ про скасування звільнення від відбуття покарання щодо засудженого ОСОБА_7 та направлення для відбування покарання призначеного вироком суду, відсутні, у зв`язку із закінченням іспитового строку.

В апеляції прокурор, не погодившись з вищевказаною ухвалою суду, просить її скасувати, як незаконну та необгрунтовану внаслідок невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи. Просить скасувати ухвалу та ухвалити нову, якою скасувати звільнення від відбування покарання і направити засудженого ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав свою апеляцію та наполягав на її задоволенні, засудженого ОСОБА_7 , який заперечував проти апеляції прокурора, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляції, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

За наслідками розгляду здійсненого провадження в суді апеляційної інстанції суд вбачає такі підстави до часткового задоволення апеляційної скарги.

За виписами статті 78 КК України:

випробування осіб, звільнених від відбування покарання, відбувається протягом встановленого судом іспитового строку;

вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення, види яких передбачені у ст.24 КУпАП, дає суду підстави для висновку про небажання засудженого стати на шлях виправлення і необхідності направлення його для реального відбування покарання.

За матеріалами цього провадження:

згідно клопотання начальника Бердянського МРВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області від 20.04.2016 року про доповнення до подання від 09.03.2016 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_7 та направлення його для відбуття покарання призначеного вироком суду (а.с.34 провадження), під час іспитового строку останній вісім разів вчинив адмімістративні правопорушення, передбачені ст. 187 ч.1,2 КУпАП. До справи надавалися постанови про накладення адміністративних стягнень. Відповідні постанови суддів (згідно матеріалам які містяться в провадженні), не оскаржувалися, вони набрали законної сили.

За таких підстав, систематичне вчинення правопорушень (три і більше рази) є свідченням небажання засудженого стати на шлях виправлення і необхідності направлення його для реального відбування покарання.

Разом з тим, з журналу судового засідання та технічного носія інформації з фіксацією судових засідань від 21.03.2016 року, 05.04.2016 року, 28.04.2016 року вбачається, що під час судового засіданя 05.04.2016 року, представник КВІ заявив клопотання про долучення до справи довідки дільничих, рапорти, пояснення, постанови, довідки про судимість, яке було задоволено, дані матеріали залучені до справи, але оголошені не були.

Також не були предметом розгляду і матеріали особової справи № 40/2015 на ОСОБА_7 .

Зазначені порушення, відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України є істотними, оскільки перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення та такими, які згідно з п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення і призначення нового розгляду в суді першої інстанції, оскільки допущення судом першої інстанції істотних порушень вимог кримінального процесуального закону унеможливлює перевірку ухвали суду по суті доводів та вимог апеляційної скарги, яка підлягає частковому задоволенню, виходячи лише з вимог про скасування ухвали суду..

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора задовольнити частково.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 квітня 2016 року, якою в задоволенні подання Бердянського МРВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбуття призначеного покарання у вигляді позбавлення волі згідно з вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10.03.2015 року у відношенні ОСОБА_7 відмовлено скасувати та призначити новий розгляд у тому ж суді в іншому його складі.

Матеріали провадження направити до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: