Cправа № 700/876/16-к
Провадження № 1-кс/700/80/16
УХВАЛА

іменем України

"02" листопада 2016 р. слідчий суддя Лисянського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

підозрюваного: ОСОБА_5 ,

слідчих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши погоджене з прокурором клопотання слідчого Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУ НП України в Черкаській області ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тальне Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, не працюючого, з середньою-спеціальною освітою, на утриманні неповнолітня дитина, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Дане клопотання мотивує тим, що 16 квітня 2015 року близько 17 години ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , діючи узгоджено та маючи спільний умисел на крадіжку, проникли через хвіртку на територію домоволодіння по АДРЕСА_1 , що належить потерпілому ОСОБА_11 , де витягнувши шибку вікна проникли в приміщення будинку, звідки умисно, таємно, з корисливих мотивів викрали чавунну плиту пічного опалення вартістю 540 грн., потім зірвавши замок з дверей господарського приміщення викрали з нього металевий возик вартістю 320 грн., ручну січкарню вартістю 120 грн. Потім з приміщення літньої кухні, з дверей якої ОСОБА_10 зірвав навісний замок, викрали чавунну плиту вартістю 540 грн., чавунний котел вартістю 350 грн. заподіявши збитків потерпілому на вказані суми.

Також, 04 квітня 2015 року ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , проникли на територію домоволодіння ОСОБА_13 , що знаходиться в с. Шестеринці, Лисянського району Черкаської області, де шляхом зриву навісного замка з вхідних дверей будинку, проникли в середину, звідки умисно, таємно, з корисливих мотивів здійснили крадіжку трьох чавунних плит пічного опалення вартістю 540 грн. кожна, після чого викрали ще одну плиту з підсобного приміщення будинку вартістю 540 грн., заподіявши потерпілій шкоди на суму 2160 грн.

Отже, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке відноситься до категорії тяжких.

Крім цього, 19.05.2016 року, слідчим Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУ НП в Черкаській області досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000079 від. 12.03.2015 зупинено та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 оголошено в розшук, а тому існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, що підозрюваний переховується від органів слідства і суду.

13 жовтня 2016 року слідчим суддею винесено ухвалу, про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_5 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

01 листопада 2016 року ОСОБА_5 доставлений до суду для розгляду вказаного клопотання.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого обґрунтовуючи його тим, що підозрюваний переховується від органів слідства, може продовжити злочинну діяльність та впливати на свідків, у випадку не застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді трмиання під вартою.

Слідчий підтримав заявлене клопотання, з викладених у ньому підстав.

Захисник та підозрюваний проти задоволення клопотання заперечили посилаючись на його необґрунтованість. З моменту вчинення злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 пройшло більше року, до цього часу йому жодної міри запобіжного заходу не обиралось, від слідства він не переховувався, має постійне місце проживання, строки досудового слідства закінчились, слідчий міг виділити справу відносно підозрюваного ОСОБА_5 в окреме провадження і направити до суду, жодних доказів наявності ризиків передбачених ст. 177 КПК України немає, збитки потерпілим частково відшкодовані, підозрюваний визнає свою вину, а тому обирати відносно нього найсуворіший запобіжний захід немає підстав.

Слідчий суддя встановив, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів по двох епізодах передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, на що вказують свідки та зібрані слідчим матеріали кримінального провадження. Інформація про вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185 КК України внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

09 червня 2015 року ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні вказаних злочинів, при цьому жодної міри запобіжного заходу до цього часу йому не обиралось.

У справі допитані всі можливі свідки та допитаний і сам підозрюваний, який свою вину визнає повністю.

Лише 19 травня 2016 року досудове розслідування у справі зупинено в зв`язку з відсутністю ОСОБА_5 по місцю проживання в с. Шестеринці, Лисянського району, Черкаської області та він оголошений в розшук.
При цьому, 29 квітня 2016 року ухвалою слідчого судді за клопотанням слідчого, відносно ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання у справі де співучасником проходить ОСОБА_5 . Однією з підстав обрання такого виду запобіжного заходу стало оголошення в розшук ОСОБА_9 .

07 жовтня 2016 року слідчим виділено матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_5 в окреме провадження.

13 жовтня 2016 року першим заступником прокурора області начальником управління, старшим радником юстиції ОСОБА_14 , досудове розслідування продовжено до 18 листопада 2016 року.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у обвинуваченого.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. При цьому підставою для застосування такого запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 вказаної вище статті.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З матеріалів клопотання та кримінального провадження вбачається, що єдиною підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є переховування від органів досудового розслідування підозрюваного, в доказ чого надано постанову про оголошення його в розшук.
Натомість, оцінюючи постанову про оголошення в розшук підозрюваного, підставою винесення такої постанови стало лише те, що він відсутній по місцю свого проживання, майже через рік після оголошення йому підозри.
При цьому, відносно підозрюваного не було застосовано будь-якого запобіжного заходу, доказів направлення йому повісток чи інших повідомлень з`явлення до слідчого матеріали провадження не містять.
Також, доказів наявності ризиків вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на свідків, слідчому судді теж не було надано.
Проте, прокурором доведено обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним тяжкого злочину, та можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зокрема це полягає в тому, що підозрюваний знав про наявну йому підозру та не закінчений розгляд справи відносно нього, але не зважаючи на відсутність обов`язку повідомляти слідчого про виїзд з місця свого проживання, все ж не повідомив слідчого про свій від`їзд на заробітки. Оцінити ухилення підозрюваного від слідства слідчий суддя на має можливості, оскільки підозрюваному не обиралось до цього часу будь-якого запобіжного заходу, натомість його спільнику ОСОБА_9 , обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Таким чином, прокурором не доведено недостатності застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Так, згідно позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у п. 79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.
Підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, покарання в місцях позбавлення волі не відбував, на час вчинення злочинів в яких підозрюється не судимий, проте по місцю проживання характеризується з негативної сторони, постійно проживає в с. Шестеринці в батьків, та виїздив на заробітки на п`ять місяців.

Згідно наданих медичних документів, ОСОБА_5 більше року страждає на хронічний гепатит та хронічний панкреатит.

Саттею 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Виходячи з наведеного, вважаю що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, а також буде запобігати його спробам переховуватись від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 184, 186, 194, 195, 196, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУ НП України в Черкаській області ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони підозрюваному залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 , у певний період доби:

з 18 год. 00 хв. по 8 год. 00 хв. кожної доби, окрім як з метою виконання обов`язків, покладених на нього цією ухвалою.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 на підставі ст. 194 ч. 5 КПК України такі обов`язки:

- прибувати за викликом слідчого до Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУ НП України в Черкаській області за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- носити електронний засіб контролю в разі його застосування слідчим чи органом поліції;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, а також інші документи, які дають право на виїзд з України;
- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні, де він є підозрюваним;
- не відвідувати заклади дозвілля, де проводиться продаж алкогольних напоїв.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Визначити строк дії ухвали два місяці, до 02 січня 2017 року включно.

Виконання ухвали покласти на Лисянський ВП Звенигородського ВП ГУ НП України в Черкаській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя - ОСОБА_1