Провадження № 1-кс/201/7055/2016
У Х В А Л А
13 вересня 2016 року м. Дніпро
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника адвоката ОСОБА_3 , прокурора - ОСОБА_4 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про повернення тимчасово вилучених речей, -

ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , в якій скаржник просив суд визнати бездіяльність старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області юриста 1 класу ОСОБА_6 незаконною та зобов`язати старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області юриста 1 класу ОСОБА_6 повернути ОСОБА_5 речі та документи, які тимчасово вилучені в результаті проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , згідно опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, що є додатком до протоколу обшуку від 22.07.2016р.
В обґрунтування скарги скаржник зазначає, що 22.07.2016 року, на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.07.2016 року, старшим слідчим першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області юрист 1 класу ОСОБА_6 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 . В ході обшуку було вилучено наступне майно: записну книжку; два мобільні телефони; планшет; ноутбук; технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1 ; договір купівлі продажу житлового будинку АДРЕСА_1 ; свідоцтво про право власності на будинок АДРЕСА_1 ; домову книгу та витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Як зазначає скаржник, він вважає, що речі і документи, вилучені під час обшуку, незаконно, а отже підлягають поверненню. Так, вилучені речі та документи не стосуються кримінального провадження № 0000299, слідчим не було встановлено фактів відношення речей та предметів, вилучених під час обшуку, до кримінального правопорушення, немає жодних доказів, які підтверджували би дані факти. Крім того, в ухвалі від 11.07.2016 року чітко зазначено, що підлягає вилученню, а саме: документи, що мають значення для встановлення всіх обставин у кримінальному провадженні, у тому числі документи щодо проведення фінансово-бухгалтерської звітності, а також реєстраційні документи, довіреності тощо підприємств. Правовстановлюючі документи на нерухоме майно (житловий будинок АДРЕСА_1 ) та особисті речі (телефони, планшет, ноутбук) не стосується кримінального провадження, вилученні на думку скаржника, незаконно та безпідставно, а тому підлягають поверненню, а скарга задоволенню.
Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні подану ним скаргу підтримав та наполягав на її задоволенні згідно обґрунтування, викладеного в скарзі та доказів, наявних в матеріалах справи.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала, надала до суду постанову слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 , згідно якої мобільні телефони, планшет, ноутбук із сумкою та зарядним пристроєм визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000299.
Вислухавши в судовому засідання скаржника, прокурора, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.
Першим слідчим відділом СУ прокуратури Дніпропетровської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 09.04.2015 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000299, за фактом зловживання своїм службовим становищем відповідальними службовими особами Новомосковської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області.
11.07.2016р. слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_8 винесено ухвалу по справі № 201/10101/16-к, провадження № 1-кс/201/63 04/2016, якою надано дозвіл на проведення обшуку за адресою мешкання ОСОБА_5 у домоволодінні, у тому числі у приватному будинку та інших спорудах, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення предметів та документів, що мають значення для встановлення всіх обставин у кримінальному провадженні, у тому числі - документи щодо проведення фінансово- бухгалтерської звітності, а також реєстраційні документи, довіреності тощо підприємств ТОВ «ТВК «СКС», ТОВ «ТД «Віс» та ТОВ «Оптпродмет», що підтверджують взаємовідносини вказаних підприємств з ТОВ «Паритет-Пласт» та ТОВ «Паритет-Пак», а також з підприємствами ТОВ «Укропттовар», ТОВ «Лоуди», ТОВ «Промекрресурс», ТОВ «Біо-100», ТОВ «Галузева промислова компанія», ТОВ «Укруніверсал - П», ТОВ «Артемсіль Регіони - СК», ФОП ОСОБА_9 , ФОП ОСОБА_10 , що можуть бути доказами по кримінальному провадженню.
22.07.2016р. старшим слідчим першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області юрист 1 класу ОСОБА_6 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 .
В ході обшуку було вилучено наступне майно: записну книжку; два мобільні телефони; планшет; ноутбук; технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1 ; договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 ; свідоцтво про право власності на будинок АДРЕСА_1 ; домову книгу; витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Дані речі та документи були описані та вилучені відповідно до опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, що є додатком до протоколу обшуку від 22.07.2016 р.
Постановою слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області юриста 2 класу ОСОБА_7 від 14 серпня 2016 року було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000299 мобільний телефон Iphone 3GS чорного кольору, мобільний телефон Fly DL 8004 чорного кольору, планшет SAMSUNG GALAXY Tab 2 в чохлі сірого кольору, ноутбук SAMSUNG, сірого кольору та зарядний пристрій для ноутбука, вилучені 22.07.2016 року у ОСОБА_5 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно із ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду. Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол.
Заявник посилається на статтю 169 КПК України, якою визначені підстави тимчасово вилученого майна. Втім підстав, встановлених ст. 169 КПК України, які б надавали змогу повернути майно заявнику не встановлено, зокрема, не приймалася постанова прокурора про визнання вилученого майна безпідставним чи ухвала слідчого судді чи суду про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна, не подавалися відповідні клопотання із пропуском строку та не приймалося рішення про скасування арешту.
Слід зазначити, що згідно за нормою ч. 1 ст. 167 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку. Відповідно до вимог КПК арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Отже, арешт майна є одним із заходів забезпечення цивільної відповідальності та протидії подальшому вчиненню протиправних дій. На речі, які приєднані до кримінального провадження як речові докази не завжди має накладатися арешт, зокрема, якщо вони не можуть бути засобами забезпечення відповідальності підозрюваного, обвинуваченого.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.
Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Згідно із ч.ч. 1, 4 ст. 374 КПК України при винесенні вироку суд вирішує питання про речові докази.
Згідно з п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення повертаються власнику або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Проаналізувавши матеріали скарги, приходжу до висновку, що слідчий при вилученні спірних речей, діяв у межах наданого суддею слідчим дозволу на обшук, а саме, здійснив обшук за визначеною в ухвалі адресою та вилучив речі, що мають значення для встановлення всіх обставин у кримінальному провадженні.
Вирішення питання, чи мають ці речі сліди злочину, має вирішуватися слідчим в ході розслідування. Наразі речові докази повинні зберігатися у сторони кримінального провадження до кінця цього провадження і питання про їх повернення має вирішуватися слідчим органом (зокрема і в процесі слідства) або судом у порядку ст.ст. 100, 374 КПК України.
Згідно із ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
Отже, процесуальний закон, окрім обов`язкових випадків, дає право слідчому на власний розсуд визначати й випадки необхідності прийняття постанови. Кодекс не містить прямої заборони приймати рішення у вигляді постанови, зокрема, про визнання речей речовими доказами.
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію;
Згідно даної норми, суддя слідчий, що розглядає скаргу на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, повинен встановити в поведінці суб`єкта оскарження ознаки протиправності, і, відповідно, прийняти рішення по суті.
Вирішуючи дану скаргу по суті, суд дійшов висновку про можливість її часткового задоволення. Так, стороною скаржника не було надано суду доказів на підтвердження звернення останнього до слідчого прокуратури Дніпропетровської області із заявою про повернення цих речей не зверталися. Рішення з приводу відмови у поверненні цих доказів не приймалося.
Оскільки, зверненню до суду зі скаргою не передувало рішення, дія чи бездіяльність слідчого чи прокурора, яка полягала у відмові повернути речові докази чи у розпорядженні речовими доказами будь-яким іншим чином на власний розсуд. Ознаки протиправності з боку суб`єкта оскарження відсутні.
А отже, суд не вбачає підстав для визнання бездіяльності слідчого, з урахуванням наявності постанови про визнання частини вилучених речей речовими доказами, незаконною.
Вирішуючи вимоги скаржника в частині зобов`язання слідчого повернути вилучені під час обшуку 22.07.2016 року речі, суд вважає за можливе задовольнити таку вимогу скаржника частково та зобов`язати слідчого прокуратури повернути ОСОБА_5 лише ті речі (документи), вилучені під час обшуку 22.07.2016 року, які не визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження № 0000299. Такими речами є правовстановлюючі документи на житловий будинок АДРЕСА_1 . В поверненні решти речей, вилучених під час обшуку, суд вважає за необхідне відмовити.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 306 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який дії в інтересах ОСОБА_5 про повернення тимчасово вилучених речей задовольнити частково.
Зобов`язати старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області юриста 1 класу ОСОБА_6 повернути ОСОБА_5 , вилучені в результаті проведення 22.07.2016 року обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , наступні правовстановлюючі документи: технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1 ; договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 ; свідоцтво про право власності на будинок АДРЕСА_1 ; домову книгу; витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
У задоволенні решти вимог відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1