Ухвала іменем україни 31 березня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі за участю: прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5
розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене

до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014,

за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на вирок Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 15 травня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області

від 10 вересня 2015 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , такого, що судимостей не мав,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , неодноразово судимого, останнього разу за вироком Новоархангельського районного суду Кіровоградської області

від 14 грудня 2007 року за ч. 3 ст. 185 КК України

із застосуванням ст. 71 цього ж Кодексу до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років

3 місяці, відповідно до постанови Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 21 квітня 2010 року звільненого умовно-достроково на строк

2 роки 6 місяців 23 дні.

За вироком районного суду, залишеним без зміни ухвалою суду апеляційної інстанції, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки кожного.

Згідно з вироком районного суду ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнано винними у тому, що вони спільно вчинили кримінальне правопорушення

за таких обставин.

12 січня 2015 року приблизно о 19.30 год. у приміщенні кафе-бару торгівельного центру «Олександр», розташованого на вул. Леніна, 132

у смт Новоархангельську, ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння вживаючи спиртні напої разом із ОСОБА_6 , помітивши, що до приміщення зайшов ОСОБА_8 , почав висловлюватися ненормативною лексикою, безпричинно проявляючи особливу зухвалість та грубо порушуючи громадський порядок, демонструючи явну неповагу до встановлених у суспільстві правил поведінки. Незважаючи на зауваження продавця цього закладу, ОСОБА_7 продовжив брутально лаятися на адресу ОСОБА_8 , погрожуючи йому фізичною розправою та демонструючи явну неповагу до нього.

Після того, як ОСОБА_8 залишив приміщення, ОСОБА_7 та

ОСОБА_6 вийшли надвір слідом за ним. Там ці двоє, так само нецензурно висловлюючись на адресу ОСОБА_8 , спільно з хуліганських мотивів почали бійку, яку припинили працівники Державної автомобільної інспекції.

В ході бійки ОСОБА_7 та ОСОБА_6 завдали ОСОБА_8 легких тілесних ушкоджень.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувані судові рішення через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, оскільки, за його твердженням, у його діях, а також у діях ОСОБА_7 щодо ОСОБА_8 не було хуліганського мотиву, вони не порушували громадського порядку, тому, відповідно, кваліфікація їхніх дій за ст. 296 КК України є неправильною.

Судові рішення щодо ОСОБА_7 в касаційному порядку не оскаржуються.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, яка заперечила проти задоволення касаційної скарги та просила залишити без зміни оскаржувані судові рішення, перевіривши матеріали провадження й обговоривши доводи, наведені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Так, відповідно до ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, правильність правової оцінки обставин, і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, а також вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Тобто під час касаційного розгляду кримінального провадження колегія суддів виходить із фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, встановлених судом, а неповнота досудового розслідування чи судового розгляду, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.
При цьому з оскаржуваних судових рішень убачається, що згідно

з положеннями ст. 94 КПК України суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінював кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів із точки зору достатності та взаємозв`язку, на підставі чого дійшов правильного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у пред`явленому йому обвинуваченні. Такий висновок суд належним чином детально обґрунтував у прийнятому рішенні.

З урахуванням фактичних обставин справи, встановлених судом, кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 296 КК України є правильною.

При цьому доводи засудженого ОСОБА_6 про відсутність у протиправних діях, які ставляться йому у вину, хуліганського мотиву є неспроможними.

Відповідно до положень кримінального закону безпосереднім об`єктом хуліганства, тобто кримінального правопорушення, інкримінованого винним особам, є громадський порядок у частині забезпечення спокійних умов суспільно корисної діяльності, побуту й відпочинку людей.

Відповідно до фактичних обставин справи ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діяли спільно, відпочивали у барі у стані алкогольного сп`яніння, побачили там потерпілого і, використовуючи малозначний привід, почали ображати його, висловлюючись голосно на його адресу ненормативною лексикою. При цьому продавець цього закладу робила винним особам зауваження і повідомляла, що особа, на адресу якої вони нецензурно висловлюються, є працівником правоохоронного органу. Однак, незважаючи на це, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продовжили свої протиправні дії, і після того, як ОСОБА_8 з метою уникнення конфліктної ситуації залишив приміщення пішли за ним і напали на нього. Їхні дії були припинені працівниками ДАІ шляхом відтягнення нападників від потерпілого, оскільки ті не бажали припиняти застосування фізичного насильства до ОСОБА_8 .

Виходячи із зазначених фактичних обставин та положень кримінального закону, з огляду на місце вчинення протиправних дій (кафе-бар), їх спосіб (голосне висловлювання ненормативною лексикою та застосування насильства до потерпілого), спільне вчинення та злагодженість вчинення винними особами своїх дій, з урахуванням того, що продавець зазначеного закладу робила зауваження засудженим та повідомляла інформацію про те, що ОСОБА_8 працює дільничним інспектором, що винні проігнорували, кваліфікація дій ОСОБА_6 як хуліганство є правильною.

При цьому доводи ОСОБА_6 про наявність у нього особистої неприязні до ОСОБА_8 з урахуванням способу, місця вчинення кримінального правопорушення, скоєння його разом з ОСОБА_7 , а також проміжку часу, що минув із моменту виникнення ситуації, яка,

за твердженням засудженого, була причиною його неприязні, не впливають на кваліфікацію його дій.

Покарання, призначене ОСОБА_6 , є справедливим і відповідає вимогам ст. 65 КК України щодо мети покарання, воно сприятиме виправленню та перевихованню засудженого, а також попередить вчинення нових протиправних діянь.

При цьому підстав вважати це покарання несправедливим унаслідок суворості чи м`якості, підстав для його пом`якшення чи застосування положень ст. 69 або ст. 75 зазначеного Кодексу колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які би перешкодили чи могли перешкодити суду повно й усебічно розглянути провадження і постановити законне, обґрунтоване та справедливе рішення,

в матеріалах провадження не встановлено.
Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

вирок Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 15 травня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 10 вересня 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу засудженого без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ ОСОБА_1 _______________ ОСОБА_2 _________________ ОСОБА_9