АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/1204/2016 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30 березня 2016 р.,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 4 відділу першого управління Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , про продовження строку тримання під вартою та продовжено строк тримання під вартою до 27.05.2016 року включно, відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шкотово 22, Приморського краю Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей (зі слів), не працюючого, інваліда 3-ої групи (зі слів), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України.
Згідно ухвали суду, слідчий суддя, врахувавши те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, а також врахувавши характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися та продовжують існувати, а саме тих, що будучи громадянином Російської Федерації та не маючи тісних соціальних зв`язків на території України під тяжкістю можливого покарання останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також з урахуванням обставин, що перешкоджають завершенню досудового розслідування, у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих та процесуальних дій, необхідності забезпечення суспільного інтересу з метою об`єктивності досудового розслідування, прийшов до висновку про те, що жоден із більш м`яких, окрім виняткового, запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, а відтак з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 в подальшому при здійсненні досудового розслідування належить утримувати під вартою.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року по справі №761/11874/16-к (провадження № 1-кс/761/733 7/2016) про продовження строку тримання під вартою та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання.
Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі захисник зазначає, що клопотання про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_8 не обґрунтоване, носить абстрактний характер, не підтверджене переконливими та належними доказами, а під час розгляду самого клопотання грубо порушувалось право на захист підозрюваного.
Також апелянт вказує на те, що має місце штучне затягування строків слідства, оскільки протягом часу з січня 2016 року по сьогоднішній день з ОСОБА_8 не проводяться взагалі ніякі слідчі дії, а більшість наведених запланованих слідчих дій ніякого відношення не мають до інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень і не плануються здійснюватись відносно останнього.
Вважає, що прокурор висловив ризики, які можуть виникнути у разі якщо стосовно ОСОБА_8 не буде продовжено строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, разом з цим, прокурор не обґрунтував доказів його вини і лише висловив надумані припущення та не навів суду факти, які підтверджують вину підозрюваного ОСОБА_8 , а судом взагалі не надано правової оцінки вказаним фактам, як підґрунтя для задоволення клопотання.
Звертає також увагу на те, що хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу у подальшому продовженні позбавлення волі не можливо оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги лише тяжкість злочину, у якому пред`явлено підозру, при тому що на сьогодні зібрані докази не достатньою мірою підкріплюють обґрунтованість підозри в тому, що ОСОБА_8 причетний до інкримінованих йому злочинів. Таким чином, після спливу певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для обмеження свободи. При цьому суди зобов`язані обґрунтовувати свої рішення про обмеження свободи підозрюваного підставами, які мають бути чітко вказані у рішеннях.
Отже, в підсумку захисник вважає, що органами досудового розслідування не наведено достатніх підстав обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих йому злочинів та наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що в свою чергу не було оцінено слідчим суддею на підставі чого рішення суду підлягає скасуванню.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу захисника в повному обсязі, доводи прокурора про законність ухвали слідчого судді та необхідність залишення її без змін, а апеляційної скарги захисника підозрюваного без задоволення, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Згідно ухвали слідчого судді, 09.12.2015 р. Головним слідчим управлінням СБ України до ЄРДР за № 0000402 внесено відомості щодо кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України та за №0000403 внесено відомості щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в участі в терористичній групі, в сприянні діяльності терористичної групи та вчиненні замаху на терористичний акт за попередньою змовою групою осіб, що призвів до заподіяння значної майнової шкоди та інших тяжких наслідків, а саме в тому, що в грудні 2015 року ОСОБА_11 створив терористичну групу, до складу якої увійшли громадяни Російської Федерації ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 та громадяни України ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 . В подальшому, як встановлено органом досудового розслідування, в грудні поточного року, ОСОБА_8 у різних містах України, зокрема в м. Києві та м. Харькові, умисно з метою досягнення свого злочинного наміру, спрямованого на участь та сприяння в діяльності створеної ОСОБА_11 терористичної групи, вчиняв умисні дії, направлені на підготовку вчинення терористичних актів, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, створюючи небезпеку для життя і здоров`я людей, заподіяння значної майнової шкоди та настання тяжких наслідків, що виразилося в наданні учасниками групи найбільш прийнятних місцях, часу та способів вчинення злочину, які є необхідними для їх реєстрації.
09-10 грудня 2015 року громадяни України ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , громадяни Російської Федерації ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_13 , затримані в порядку ст. 208 КПК України.

10.12.2015 р. ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 258 КК України, а саме в участі в терористичній групі, в сприянні діяльності терористичної групи та вчиненні замаху на терористичний акт за попередньою змовою групою осіб, що призвів до заподіяння значної майнової шкоди та інших тяжких наслідків.
10.12.2015 р. постановою прокурора Генеральної прокуратури України матеріали досудових розслідувань внесених до ЄРДР за № 0000402 за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України та № 0000403 за ознаками злочину передбаченого ч. З ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України, об`єднані в одне провадження №0000402.

11.12.2015 р. ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва клопотання слідчого було задоволено та застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03 год. 25 хв. 07.02.2016 р. включно, без визначення розміру застави.

01.02.2016 р. постановою першого заступника Генерального прокурора України ОСОБА_17 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000402 було продовжено до чотирьох місяців, тобто до 09.04.2016 р.

04.02.2016 р. ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва задоволено клопотання слідчого та продовжено ОСОБА_8 строк тримання під вартою до 03.04.2016 р., без визначення розміру застави.

19.02.2016 р. постановою прокурора Генеральної прокуратури України матеріали досудових розслідувань внесених до ЄРДР за №0000402 за підозрою ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_18 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. З ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України, № 0000277 від 10.12.15 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 263, ст. 348 КК України та № 0000130 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258, ч. 2 ст. 194 КК України, об`єднані в одне кримінальне провадження за № 0000130.

29.03.2016 р. постановою першого заступника Генерального прокурора України ОСОБА_17 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000130 було продовжено до шести місяців, тобто до 09.06.2016 р.
29.03.2016 р. старший слідчий в особливо важливих справах 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_10 , за погодженням зі прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами СБ України, Державної митної служби та Державної прикордонної служби України Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , посилаючись на те, що завершити досудове розслідування до вказаного строку не виявляється можливим, у зв`язку із необхідністю проведення ряду слідчих (розшукових) дій та процесуальних заходів, а також з урахуванням наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 258 КК України, а також обґрунтованих ризиків порушення останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, зумовлених тим, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_8 на даний час не має постійного місця проживання на території України, офіційно не працює та не має офіційного джерела прибутку, а тому, на думку органу досудового розслідування, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, схвати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому останній підозрюється, що свідчить про неможливість запобігання вище вказаним ризикам, шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу.

30.03.2016 р. ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва задоволено клопотання слідчого та продовжено ОСОБА_8 строк тримання під вартою до 27.05.2016 р., без визначення розміру застави.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому за участю перекладача був допитаний підозрюваний ОСОБА_8 , вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання продовження строку тримання під вартою.

Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень є обґрунтованою та підтверджується вагомими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

На об`єктивне переконання і колегії суддів суду апеляційної інстанції сукупність всіх даних зазначених в ухвалі слідчого судді дає достатні підстави вважати ймовірною підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 258 КК України, що є підставою для застосування щодо підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме продовження йому строку тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування злочинів.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_8 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 258 КК України є обґрунтованою, що дає підстави для продовження йому строку тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Отже на підставі вище викладеного колегія суддів вважає необґрунтованими доводи сторони захисту про те, що прокурор не обґрунтував доказів його вини і лише висловив надумані припущення та не навів суду факти, які підтверджують вину підозрюваного ОСОБА_8 , а судом взагалі не надано правової оцінки вказаним фактам, як підґрунтя для задоволення клопотання, та спростовуються вище викладеним.

При судовому розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 , у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності.

Слідчий суддя також дослідив доводи клопотання слідчого щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення. Згідно клопотання, завершенню досудового розслідування перешкоджає проведення значної кількості експертиз, у тому числі провести судово-психіатричні, -фоноскопічні експертизи з підозрюваними ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 та ОСОБА_13 , після чого за результатами їх проведення отримати висновки; провести судово-лінгвістичну експертизу публікацій ОСОБА_11 в мережі Інтернет та за її результатом отримати висновок; провести судову молекулярно-генетичну експертизу з підозрюваними ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та ОСОБА_19 , після чого за результатами її проведення отримати висновок; провести судово-медичні експертизи з ОСОБА_14 та ОСОБА_19 , після чого за результатами їх проведення отримати висновки; отримати дозвіл суду на примусове відібрання біологічних зразків у підозрюваних ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , які необхідні для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи; отримати висновки судових вибухо-технічних експертиз, судово-балістичних експертиз, судових комп`ютерно - технічних експертиз які призначені та проводяться в ході досудового розслідування; провести слідчі експерименти з підозрюваними ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ; провести детальний огляд інформації щодо телефонних з`єднань підозрюваних ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_18 та громадянина ОСОБА_11 ; виконати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва, щодо проведення тимчасового доступу до документів, які становлять банківську таємницю по банківській картці ПАТ КБ «Приватбанк», яка була вилучена за місцем тимчасового проживання організатора терористичної групи ОСОБА_11 ; виконати ухвалу вказаного вище суду щодо проведення тимчасового доступу до документів, які становлять банківську таємницю по банківській картці ПАТ «ВТБ-Банк», що належить підозрюваній у кримінальному провадженні ОСОБА_20 ; виконати ухвали Шевченківського районного суду м. Києва щодо проведення тимчасового доступу до інформації яка перебуває у володінні операторів мобільно зв`язку TOB «Лайфселл» та ПрАТ «МТС Україна» по сім-карткам, які були виявлені та вилучені за адресою проживання ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ; встановити та допитати в якості свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та інших осіб з приводу відношення підозрюваних до діяльності 15 та 7 ЗБАТ ДУК «Правий Сектор» зв`язків з організатором терористичної групи ОСОБА_11 та з інших обставин, які досліджуються в ході досудового розслідування; встановити та допитати свідків з приводу обставин загибелі 09.12.15 ОСОБА_11 та співробітника СБ України; після проведення судових комп`ютерно-технічних експертиз, здійснити огляд мобільних телефонів, телефонів та інших предметів, які були вилучені у кримінальному провадженні в ході огляду місця події та під час обшуків; отримати від оперативних підрозділів матеріали виконаних доручень щодо проведених слідчих (розшукових) та інших дій, з метою встановлення осіб, яким відомі обставини вчинення злочину, та інші обставини, за яких було створено терористичну групу, участі в ній та замаху на вчинення терористичного акту; додатково допитати підозрюваних ОСОБА_8 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_24 з урахуванням здобутих фактичних даних в ході слідства, а за наявності у їх показах протирічь провести одночасні допити; отримати відповіді на запити, направлені в порядку ст. 93 КПК України; скласти та вручити, ОСОБА_8 , ОСОБА_14 ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_20 повідомлення про змінену або нову підозру, із врахуванням висновків проведених експертиз та інших слідчих (розшукових) дій; виконати вимоги ст. 290 КПК України з підозрюваними та їхніми захисниками, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, слідчий суддя встановив, що ризики, які існували на момент застосування запобіжного заходу та на момент продовження строку тримання під вартою до теперішнього часу не зменшилися та перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_8 зокрема може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що оскаржувана ухвала постановлена слідчим суддею без належного дослідження доказів та обставин кримінального провадження, з огляду на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є голослівними та не підтверджуються матеріалами справи.
Так, слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку про наявність ризиків переховуватись від органів досудового розслідування.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).
На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Колегія суддів вважає, що ризики є очевидними, з огляду на особу ОСОБА_8 та його позицію з приводу повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень в ході досудового розслідування.
Що стосується ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, то як встановлено колегією суддів, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за попередньою змовою групою осіб, і в разі повернення на волю може спробувати маніпулювати поясненнями інших підозрюваних, а також поясненнями свідків, а тому ризик втручання у проведення досудового розслідування може виправдати його тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційних скаргах обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, обґрунтувавши при цьому причини, з яких не може бути застосовано жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
Крім того, слідчий суддя, з урахуванням вимог ч. 5 ст. 176 КПК України, з огляду на те, що запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України, обґрунтовано не визначив розмір застави в даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 258 КК України.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо задоволення клопотання слідчого, оскільки слідчий в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_8 на свободу.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.

На підставі викладеного рішення слідчого судді є законним, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог закону та обґрунтованим, так як ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника, з викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 194, 199, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30 березня 2016 р., якою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах четвертого відділу першого управління Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , про продовження строку тримання під вартою та продовжено строк тримання під вартою до 27.05.2016 року включно, відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , без задоволення.

Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

СУДДІ :

__________ ______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4