Кримінальне провадження № 629/4385/14-к
Номер провадження 1-кп/629/32/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.10.2016 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області в місті Лозова Харківської області матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Панютине, Лозівського району, Харківської області, громадянина України, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, розлученого, маючого на своєму утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

- 02.03.2000 року Лозівським міським судом за ст. 141 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі з застосуванням ст. 46-1 КК України (1960 р.) з відстрочкою виконання покарання на 2 роки, зі сплатою штрафу у розмірі 680 гривень;

- 22.09.2004 року Лозівським міськрайонним судом за ст. 190 ч. 1, 297 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 25.10.2006 року Лозівським міськрайонним судом за ст. 162 ч. 1 КК України до 2 років обмеження волі, згідно ст.ст. 71, 72 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі;

- 26.12.2011 року Лозівським міськрайонним судом за ст. 185 ч. 2 до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 26.03.2014 року Лозівським міськрайонним судом за ст. 125 ч. 1 КК України до 200 годин громадських робіт;

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 389, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
В ході розгляду кримінального провадження, судом встановлено, що 29 травня 2014 року о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 , маючи єдиний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та діючи спільно між собою, витяг скло з вікна першого поверху будівлі адміністративно-промислового комплексу корпусу допоміжних цехів № 2 (АПК КДЦ-2), яка розташована за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Свободи, буд. 24/4, та через нього незаконно проник у приміщення будівлі.

В подальшому, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_4 викрав з приміщення АПК КДЦ-2 металеві вироби, виготовлені з чорного металу, загальною вагою 58,5 кг, загальною вартістю 99,45 грн., металеві вироби виготовлені з алюмінію, загальною вагою 5 кг, загальною вартістю 35 грн., металеві вироби виготовлені з дюралі, загальною вагою 8 кг, загальною вартістю 64 грн., на загальну суму 198 грн. 45 коп.. Викрадені речі він разом з іншою особою викинув через вікно, з метою в подальшому віднести їх до пункту прийому металобрухту.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 , спробував віднести викрадені речі до пункту прийому металобрухту, але його незаконні дії були припинені охоронцями ТОВ «ЛКМЗ».

Умисні дії ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, тобто незакінчений замах з причин, що не залежали від його волі, на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення.

Також судом встановлено, що вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26 березня 2014 року, який вступив у законну силу 26.04.2014 року, ОСОБА_4 був засуджений до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт. 15.05.2014 року начальником Лозівського МРВ КВІ УДПтС України в Харківській області майором внутрішньої служби ОСОБА_8 він був направлений для відбування громадських робіт до Лозівської міської лікарні. Згідно наказу Лозівської міської лікарні № 139-А від 15.05.2014 року, ОСОБА_4 був прийнятий для відпрацювання безоплатних громадських робіт. В цей день він пройшов інструктаж з техніки безпеки та ознайомився з графіком виходу на роботу. 16.05.2014 року та 17.05.2014 року ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою ухилитися від відбування покарання, без поважних причин не з`явився на громадські роботи до Лозівської міської лікарні. 17.05.2014 року ОСОБА_4 офіційно попередили, що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України. Незважаючи на це ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел на ухилення від відбування покарання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою ухилитися від відбування покарання, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 26, 27, 28, 29, 30, 31 травня 2014 року, без поважних причин не з`явився на громадські роботи до Лозівської міської лікарні.

Умисні дії ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

В свою чергу, 22.08.2014 року, близько 08:00 години, ОСОБА_4 знаходився біля будинку № 5 на мікрорайоні № 2 в м. Лозова Харківської області, де розпивав спиртні напої разом з іншими особами. Вході спільного вживання спиртного у нього виник умисел на відкрите заволодіння майном ОСОБА_9 .. Реалізуючи свій злочинний умисел, він, повторно, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, переслідуючи корисливий мотив, з метою наживи, маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом на відкрите заволодіння чужим майном, наніс удар ліктем у грудну клітину ОСОБА_9 , після чого забрав у нього з карману мобільний телефон « S-TELL S1-01» вартістю 176 гривень, з картою пам`яті «MicroSD 2 GD», вартістю 42 гривні, карткою мобільного оператора «МТС», вартістю 10 гривень, а також грошові кошти у сумі 50 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 288 гривень.

Умисні дії ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадання чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

Крім того, 12.09.2014 року приблизно о 10 год. 00 хв. ОСОБА_4 знаходився біля побутових приміщень корпусу допоміжних цехів TOB «ЛКМЗ» за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Свободи буд.24, де у нього виник умисел на таємне викрадання чужого майна TOB «ЛКМЗ».

Реалізовуючи свій злочинний умисел, він, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, переслідуючи корисливий мотив, з метою наживи, маючи умисел на таємне викрадання чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом на таємне викрадання чужого майна, повторно, шляхом вільного доступу, через віконний отвір, проник до приміщення TOB «JIKM3», звідки таємно викрав лом чорного металу вагою 80 кг., та згідно висновку товарознавчої експертизи №3325 від 14.10.2014 року складає вартістю 128 гривень, та лом алюмінію вагою 2,785 кг, вартістю 40 грн. 40 коп., спричинивши TOB «ЛKM3» матеріальну шкоду на загальну суму 168 грн. 40 коп.

З місця скоєння зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Крім цього, в вересні 2014 року, точної дати в ході судового розслідування встановити не представилось можливим, у вечірній час ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території ГСК № 13, біля гаражу № НОМЕР_1 , який розташований в м. Лозова Харківської області, заздалегідь знаючи, що задня стінка вибита, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, повторно для ОСОБА_4 , впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, через вибиту задню стінку гаражу № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 проникли в середину даного гаражу, звідки таємно викрали: дамський велосипед В-22 «Львів», вартістю - 207 грн. 00 коп.; металеву коптилку розмірами 80x30 см., вартістю - 117 грн. 00 коп.; два металевих листа розміром 150 х 250 см. товщиною 3 мм. кожний, вартістю - 534 грн. 00 коп.; керосинову лампу, вартістю - 40 грн. 00 коп.; електричний металевий щиток з лічильника, вартістю - 120 грн. 00 коп.; металеві вхідні двері розміром 60 х 90 см., товщиною 3 мм. вартістю - 130 грн. 00 коп.; два передніх сидіння з автомобіля ВАЗ - 2107, вартістю - 380 грн. 00 коп.; два передніх сидіння з автобуса «Ікарус», вартістю - 213 грн. 00 коп.; електропакетник, вартістю - 35 грн. 00 коп.

Після чого з місця скоєння злочину зникли, викраденим розпорядились на свій власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі - 1776 грн. 00 коп..

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням до сховища.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_4 скоїв тяжкі злочини.

Представник потерпілого ТОВ «ЛКМЗ» ОСОБА_11 в судове засідання не з`явилася, але надала письмову заяву, в якій просила слухати справу за її відсутності. Цивільний позов по справі не заявлено.

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, але надав письмову заяву, в якій зазначив, що прохає слухати справу за його відсутності. Цивільний позов по справі не заявляв.

Потерпіла ОСОБА_10 надала заяву про можливість слухати справу у її відсутність.

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю та пояснив у судовому засіданні, що дійсно скоїв злочини при зазначених обставинах. Щиросердно розкаюється у скоєному ним злочинах.
Враховуючи пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив дослідження допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу, документів щодо судових витрат та речових доказів, прокурор проти цього не заперечував.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 1995 року з приводу «Синдрому залежності від алкоголю», за місцем проживання характеризується формально.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , є щире каяття.

Згідно ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , є рецидив злочинів та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані, що характеризують особу винного, пом`якшуючі вину обставини, конкретні обставини справи, суд вважає необхідним й достатнім для виправлення та попередження нових злочинів призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції кримінального закону, що передбачає відповідальність за вчинені злочини.

Цивільні позови по справі не заявлено.

Судові витрати по кримінальній справі за проведення судової товарознавчої експертизи №2879 від 22.08.2014 року у розмірі 367 гривень 08 копійок, судово-товарознавчої експертизи № 3325 від 14.10.2014 року на загальну суму 293 грн. 40 коп., судово-товарознавчої експертизи № 3326 від 14.10.2014 року на загальну суму 195 грн. 60 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 ..

Питання про речові докази по справі суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно вимогам ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_4 суд зараховує строк попереднього ув`язнення з 20 жовтня 2014 року по 26 жовтня 2016 року, з розрахунком один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 371, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 389, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України, призначивши покарання у вигляді:

- за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України - позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- за ч. 2 ст. 389 КК України 6 (шість) місяців арешту;

- за ч. 2 ст. 186 КК України позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

- за ч. 3 ст. 185 КК України 3 (три) роки 9 (дев`ять) місяців позбавлення волі.

Відповідно ч. 1 п. 1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення, одному дню позбавлення волі відповідають один день арешту.

На підставі ст. 70 КК України визначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, до відбування призначивши покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст.71 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26.03.2014 року, а саме - 12 днів з 152 годин громадських робіт,які на підставі ч. 1 ст. 72 КК України відповідають 19 дням позбавлення волі, та остаточно до відбуття обвинуваченому ОСОБА_4 призначити 4 (чотири) роки 12 днів позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 суд розраховує з 20 жовтня 2014 року, зарахувавши в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 20 жовтня 2014 року по день винесення вироку, а саме до 26 жовтня 2016 року, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України строком 4 роки 12 днів.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання та вважати його таким, що відбув покарання повністю за цим вироком.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 2879 від 22.08.2014 року в сумі 367 гривень 08 копійок., судово-товарознавчої експертизи № 3325 від 14.10.2014 року на загальну суму 293 грн. 40 коп., судово-товарознавчої експертизи № 3326 від 14.10.2014 року на загальну суму 195 грн. 60 коп. на користь держави (код доходів 24060300, розрахунковий рахунок 0005, код банку 37999680, МФО 851011, в УДКС України в Комінтерновському районі м. Харкова,

Речові докази: диск з відеозаписом слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_4 , який зберігається в матеріалах кримінального провадження, після вступу вироку в законну силу - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речові докази: мобільний телефон « S-TELL S1-01» з картою пам`яті «MicroSD 2 GD», карткою мобільного оператора «МТС», картка мобільного оператора «Djuice», які передані під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_9 , після вступу вироку в законну силу - залишити в розпорядженні останнього, металеву батарею з двох циліндрів та трьох циліндрів, металеві вироби з металу сірого кольору, які знаходяться на зберіганні у начальника ВОХР ТОВ "ЛКМЗ" ОСОБА_12 залишити на постійне користування на підприємстві.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Лозівський міськрайонний суд Харківської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору, а в разі відсутності їх та інших учасників судового провадження копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_13