Справа № 464/9408/15-к
пр.№ 1-кп/464/30/16
У Х В А Л А
27.01.2016 Колегія суддів Сихівського районного суду м. Львова

в складі:головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

захисника ОСОБА_11

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001871 від 15.07.2015 відносно ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

в с т а н о в и л а:

У провадженні Сихівського районного суду м.Львова перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
Відповідно до ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд вважає, що наявні підстави для продовження раніше обраного запобіжного заходу ОСОБА_10 , виходячи з такого.

Відповідно до ухвали колегії суддів Сихівського районного суду м.Львова від 04 грудня 2015 року, строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 спливає 02 лютого 2016 р.

Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_10 , який не працює, з середньою освітою, не судимий, інкриміновані епізоди відносяться до умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення і такі поєднані із погрозою застосування фізичного насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, суд приходить до висновку, що усі вищевказані обставини у своєму взаємозв`язку дають підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, продовжити вчинення кримінальних правопорушень, перешкоджати іншим чином об`єктивному з`ясуванню обставин справи.

У зв`язку з тим, що ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, тому слід продовжити строк тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.183, 331 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Строк тримання під вартою ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на шістдесят днів, а саме, до 26 березня 2016 року включно.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, його захиснику та направити до Львівського СІЗО УДПС України у Львівській області.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2