постанова

19 вересня 2016 року м. Київ
Суддя судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_1 , розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на вирок Іллічівського міського суду Одеської області від 09 квітня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області

від 09 червня 2016 року,
в с т а н о в и в:
У поданій касаційній скарзі захисник ОСОБА_3 порушує питання про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку.
Слід зазначити проте, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 387 КПК 1960 року, зміст касаційної скарги повинен відповідати вимогам ст. 350 цього Кодексу та узгоджуватись з положеннями ст. 398 КПК 1960 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 398 КПК 1960 року, підставами для скасування або зміни вироку та ухвали касаційним судом є істотне порушення кримінально-процесуального закону (ст. 370 цього Кодексу), неправильне застосування кримінального закону (ст. 371 КПК 1960 року) та невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого (ст. 372 цього Кодексу).
Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 350 КПК 1960 року в скарзі повинна бути зазначена вказівка на те, в чому полягає незаконність вироку, ухвали, постанови та доводи на обґрунтування цього, з огляду на положення

ч. 1 ст. 398 цього Кодексу. Посилаючись у касаційній скарзі на необхідність перевірки судових рішень особа, яка подає скаргу має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, які на її думку допущені судами при постановленні цих рішень, навести конкретні докази і аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Проте, захисник ОСОБА_3 вказані вимоги кримінально-процесуального закону при подачі касаційної скарги не дотримала та подала скаргу, яка не відповідає вимогам ст. 350 КПК 1960 року, оскільки подана захисником скарга містить суперечності.
В описовій частині зазначено, що скаргу подано на вирок місцевого суду та постановлену щодо нього ухвалу апеляційного суду, а в прохальній частині порушується питання про скасування лише ухвали апеляційного суду, тобто прохання викладене без урахування положень ст. 396 КПК

1960 року, якою визначено ті рішення, що вправі ухвалити суд касаційної інстанції в результаті перегляду справи.
Окрім того, згідно зі ст. 387 КПК 1960 року до скарги на судові рішення, зазначені у ч. 2 ст. 383 цього Кодексу, додаються копії судових рішень, що оскаржуються.
Однак усупереч цим вимогам КПК 1960 року та п. 13.7. Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173 (копії мають бути прошиті, пронумеровані та скріплені гербовою печаткою суду) захисник до касаційної скарги не долучила завірені належним чином копії судових рішень.
Згідно зі ч. 2 ст. 388 КПК 1960 року справа не витребовується, якщо скарга відповідно до вимог статей 350, 398 цього Кодексу не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Відмова у витребуванні справи не перешкоджає її витребуванню при повторному надходженні касаційної скарги за умови усунення зазначених у постанові суду недоліків і якщо вона надійде протягом строку, передбаченого ч. 2 ст. 386 КПК 1960 року, або не пізніше одного місяця з дня одержання копії постанови про відмову у витребуванні справи.
Захисник має підтвердити, що вона не пропустила цей місячний термін при повторному зверненні до суду касаційної інстанції.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 388 КПК 1960 року, пунктами 11, 15 розділу XI Перехідних положень КПК 2012 року,

п о с т а н о в и в:

Відмовити захиснику ОСОБА_3 у витребуванні кримінальної справи щодо ОСОБА_2 .
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1