233 № 233/4118/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2016 року слідчий суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянув клопотання слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження №0001009 від 21.08.2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Олексієво-Дружківка м. Дружківка Донецької області, громадянина України, українця, має середню освіту, працює на Кіндратівському вогнетривкому заводі на посаді слюсаря-сантехніка, одружений, має одну неповнолітню дитину, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0001009від 21.08.2016 року, у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по доданим матеріалам, заслухавши прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ,-
в с т а н о в и в :
22 серпня 2016 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшло клопотання слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, в тому, що він 20.08.2016 року, приблизно о 22 годині 15 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування встановлено не було, разом з ОСОБА_7 йшов по вул. Гоголя в м. Костянтинівка Донецької області, а саме навпроти будинку №304 по вул. Торецькій та побачили ОСОБА_8 , яка розмовляла по мобільному телефону. У цей час у ОСОБА_7 та ОСОБА_6 виник злочинний намір на відкрите викрадення майна ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_7 та ОСОБА_6 за попередньою змовою групою осіб, діючи відкрито, умисно, з корисливих мотивів, будучі в стані алкогольного сп`яніння підійшли до ОСОБА_8 , де ОСОБА_7 почав казати останній, щоб вона віддала йому свій мобільний телефон, на що ОСОБА_8 відмовилась та після цього ОСОБА_6 наніс їй один удар рукою у потилицю, від чого ОСОБА_8 впала на землю, тим самим застосував насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, після цього ОСОБА_7 забрав з її руки мобільний телефон. Таким чином ОСОБА_7 та ОСОБА_6 заволоділи мобільним телефоном марки Lenovo A319, з сім картою мобільного оператора МТС, флеш картою пам`яті та гумовою накладкою, чим заподіяли матеріальну шкоду ОСОБА_8 на загальну суму 2050 гривень. Після чого з місця скоєння злочину з викраденим майном зникли.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та міру кримінальної відповідальності, передбачену санкцією ст. 186 ч.2 КК України, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ним було вчинено тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 4 до 6 років, про підозру в якому йому було повідомлено, і наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання, останній не має міцних соціальних зв`язків; може незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_8 з метою зміни нею показань, та з метою уникнення покарання може спробувати, переконати її про дачу неправдивих свідчень, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню; може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки останній не має постійного заробітку, та схильний до вживання спиртних напоїв, під дією яких може вчинити кримінальне правопорушення; може спотворити чи сховати речі, здобуті злочинним шляхом, а саме може сховати або знищити картку пам`яті та чохол, які знаходились в комплекті з телефоном ОСОБА_8 , оскільки данні речі до теперішнього часу не знайдені, та місцезнаходження їх не відомо, що свідчить про неможливість відвернути вказані ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, при застосуванні до нього більш м`яких запобіжних заходів, слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту отримане підозрюваним ОСОБА_6 22.08.2016 року о 10-30 год.

21.08.2016 року о 01 годині 00 хвилин в порядку ст.208 КПК України був затриманий ОСОБА_6 за підозрою у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.186 КК України.

21.08.2016 року о 13 годині 15 хвилин ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та вручено копію повідомлення про підозру та пам`ятку з процесуальними правами та обов`язками підозрюваного.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 причетність до скоєного ним кримінального правопорушення визнав повністю, не заперечував щодо обрання відносно нього домашнього арешту, зобов`язався виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти застосування відносно його підзахисного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, але просив дозволити підозрюваному залишати місце проживання в робочий час.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, зазначив, що відносно ОСОБА_6 доцільно застосувати запобіжний захід саме у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю, поклавши на нього при цьому ряд процесуальних обов`язків.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: Протоколом огляду місця події від 20.08.2016 р., в ході якого було зафіксовано обстановка вчинення кримінального правопорушення; протоколом огляду місця події від 21.08.2016 року в ході якого було виявлено у ОСОБА_7 мобільний телефон, викрадений у ОСОБА_8 ; допитом потерпілої ОСОБА_8 від 21.08.2016 року; допитом свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; постановою про визнання речовими доказами від 21.08.2016 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 21.08.2016 в ході якого ОСОБА_8 , впізнала ОСОБА_7 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 21.08.2016 року, в ході якого ОСОБА_8 впізнала ОСОБА_6 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 21.08.2016 року, в ході якого він розповів про обставини вчинення ним та ОСОБА_6 кримінального правопорушення відносно ОСОБА_8 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 21.08.2016 року, в ході якого він розповів про обставини вчинення ним та ОСОБА_7 кримінального правопорушення відносно ОСОБА_8 ; протоколом слідчого експерименту від 21.08.2016 року за участю потерпілої ОСОБА_8 , яка показала та розказала про обставини вчинення відносно неї кримінального правопорушення; протоколом слідчого експерименту від 21.08.2016 року за участю підозрюваного ОСОБА_7 , який показав та розказав про обставини вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_8 ; протоколом слідчого експерименту від 21.08.2016 року за участю підозрюваного ОСОБА_6 , який показав та розказав про обставини вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_8 .

В судовому засіданні прокурором та слідчим доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1,2,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_6 може спробувати:
1.переховуватися від органів досудового розслідування та суду оскільки ним було вчинено тяжкий злочин, про підозру в якому йому було повідомлено, і наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнаними ним менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання.
2.незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_8 , з метою зміни нею показань, та з метою уникнення покарання може спробувати, переконати її про дачу неправдивих свідчень, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню;
3.може спотворити чи сховати речі. здобуті злочинним шляхом, а саме може сховати або знищити картку пам`яті та чохол, які знаходились в комплекті з телефоном ОСОБА_8 , оскільки данні речі до теперішнього часу не знайдені, та місцезнаходження їх не відомо.
В той же час, прокурором та слідчим не доведено існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_6 може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки він, начебто, не має постійного заробітку, та схильний до вживання спиртних напоїв, під дією яких може вчинити кримінальне правопорушення, оскільки в судовому засіданні встановлено, що підозрюваний офіційно працює, а будь-яких доказів його схильності до вживання алкогольних напоїв не надано.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Застосовуючи такий запобіжний захід, як домашній арешт, слідчий суддя враховує, що у розпорядженні слідчого по даному провадженню є достатні дані, що свідчать про наявність ознак злочину та докази, що його вчинив підозрюваний ОСОБА_6 із кваліфікацією цього кримінального правопорушення за ст. 186 ч. 2 КК України; яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до шести років, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, враховує особу та життєві зв`язки підозрюваного, який одружений, має малолітню дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з його слів офіційно працює, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий, на обліках в диспансерах за місцем проживання не перебуває, тому необхідно йому обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю, що буде достатнім для забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Оскільки підозрюваним та захисником не було надано слідчому судді документів на підтвердження тривалості робочого часу підозрюваного, підстави для надання останньому дозволу залишати місце проживання в робочий час не встановлені. При цьому підозрюваному та захиснику необхідно роз`яснити, що вони мають право звернутись до слідчого судді або суду з клопотанням про зміну режиму домашнього арешту у разі надання відповідних документів.

Крім того, з урахуванням того, що відповідно до вимог ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців і у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу, слідчий суддя вважає, що строк застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту необхідно обмежити 21.10.2016 року, тобто визначеним на сьогоднішній день кінцевим строком закінчення досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Олексієво-Дружківка м. Дружківка Донецької області, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю.

В зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту звільнити підозрюваного ОСОБА_6 з-під варти в залі суду негайно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

- цілодобово не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

- прибувати до органу досудового розслідування, прокурора або суду за першою вимогою;

- не спілкуватися із потерпілою ОСОБА_8 ,

Виконання ухвали доручити Костянтинівському ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області.
Ухвала підлягає негайному виконанню органом Національної поліції.
Строк дії ухвали - по 21 жовтня 2016 року.
На ухвалу слідчого судді учасниками процесу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя