Провадження №1-кп/761/783/2016
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2016 року
Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003048 від 09 березня 2016 року, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину 2013 р.н., працюючого не офіційно, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України :

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

09.03.2016 року близько 00 год. 20 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м.Київ, вул. Т.Шамрила, 23, біля ТОВ «БІЗНЕС-ЦЕНТР «Ліга», звернув свою увагу на камеру відеоспостереження марки КРС-190SW, яка була розміщена перед входом у кафе «Очень домашнее кафе», яке знаходиться у приміщенні ТОВ «БІЗНЕС-ЦЕНТР «Ліга». Вважаючи, що дана камера відеоспостереження має матеріальну цінність, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, яке належить ТОВ «Бізнес Ліга «Центр».
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 , 09.03.2016 року близко 00 год 20 хв. за адресою: м.Київ, вул. Т.Шамрила, 23, біля ТОВ «БІЗНЕС-ЦЕНТР «Ліга», підійшов до входу у кафе «Очень домашнее кафе», що знаходиться у даному приміщенні, де була розміщена камера відеоспостереження марки КРС-190SW. Упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає і біля входу у приміщення ТОВ «БІЗНЕС-ЦЕНТР «Ліга» нікого не було, ОСОБА_3 , діючи таємно, підійшов до камери відеоспостереження і почав обережно відривати проводи, які відходили від камери відеоспостереження, однак не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки під час вчинення крадіжки був затриманий співробітниками поліції.
У судовому засіданні обвинувачений свою вину в пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі, просив суд обмежити обсяг дослідження доказів та фактичних обставин справи її допитом та дослідженням характеризуючих матеріалів щодо його особи

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню по кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини за кримінальними правопорушеннями визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, надав суду показання про те, що дійсно вночі з 08 на 09 березня 2016 року проходив по вулиці Шамрила та помітив прикріплену до будівлі камеру, яку хотів таємно викрасти, однак був затриманий на місці вчинення злочину, а тому не встиг довести свій умисел до кінця.У вчиненому щиро розкаявся.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.3 ст. 15, за ч.1 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), оскільки особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.

Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним правопорушенням середньої тяжкості, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченого, мотивацію кримінального правопорушення, та дані про особу обвинуваченого, який одружений, має на утриманні малолітню дитину, працює не офіційно, під наглядом у лікаря нарколога або психіатра не перебуває, раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, слід визнати його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено .

При таких обставинах, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання, що не пов`язане з обмеженням волі чи позбавленням волі, а застосувати відносно нього з урахуванням майнового стану винного, який не працює офіційно, однак має дохід, покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян

Речовий доказ підлягає залишенню зберіганню у матеріалах кримінального провадження.

Судові витрати по справі відсутні, цивільний позов у провадженні не заявлявся.

Запобіжні заходи у провадженні не застосовувались .

Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень

Запобіжні заходи у провадженні не застосовувались.

Речовий доказ, приєднаний до матеріалів провадженні відповідно до постанови ст.слідчого СВ 2-го ВП Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_5 від 16.03.2016 року, ДВД-диск з відеозаписом від 09.03.2016 року залишити зберігатись у матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов у провадженні не заявлявся, судові витрати відсутні

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1