Справа № 1-836/11
Провадження № 1-в/487/189/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2016 р. Заводський районний суд м.Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу КВІ ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду

подання Заводського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції управління ДПтС України в Миколаївській області

про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення у місця позбавлення волі:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сімферополя АР Крим, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше судимого: 26.12.2011 року Центральним районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст.190 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ,

- засудженого 16.04.2013 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.ч.1,2 ст.190, із застосуванням ч.ч.1,4 ст.70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання із випробуванням строком 3 роки, на підставі ст.76 КК України зобов`язаний не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу КВІ, повідомляти органи КВІ про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи КВІ,

в с т а н о в и в:

04.04.2016р. Заводський районний відділ КВІ УДПтС України в Миколаївській області звернувся до суду з поданням про скасування звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання із випробуванням, мотивуючи тим, що останній систематично не виконує обов`язки, покладені на нього вироком суду.

В судовому засіданні представник КВІ, прокурор подання підтримали.

Засуджений у судове засідання не з`явився, забезпечити його явку примусовими заходами також виявилося неможливим. Відповідно до рапорту інспектора Заводського ВП, ОСОБА_5 за адресами проживання та реєстрації відсутній і місце його знаходження не встановлене.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 16.04.2013 року ОСОБА_5 засуджено за ч.ч.1,2 ст.190, із застосуванням ч.ч.1,4 ст.70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання із випробуванням строком 3 роки, на підставі ст.76 КК України зобов`язаний не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу КВІ, повідомляти органи КВІ про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи КВІ.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що на облік до Заводського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України в Миколаївській області ОСОБА_5 був взятий 04.11.2013 року, 05.11.2013 року надав інспектору КВІ підписку про те, що йому зрозумілі покладені на нього судом обв`язки та наслідки їх невиконання, а також був ознайомлений із постановою про встановлення днів явки на реєстрацію.

Згідно листка реєстрації явок ОСОБА_5 до Заводської кримінально-виконавчої інспекції, у період з липня 2015р. по квітень 2016р. засуджений 9 разів , а саме: 07.07., 04.08., 01.09., 06.10., 03.11., 01.12.2015р. і 05.01.,02.02.,01.03.2016р. не з`явився на реєстрацію.

З 05.11.2015р. ОСОБА_5 перебуває у розшуку, який до теперішнього часу триває.

Згідно даних Державної прикордонної служби України, наданих 31.03.2016р. до КВІ Заводського районного відділу м.Миколаєва, ОСОБА_5 у 2015р. перетинав кордон країни тричі, а 21.06.2015р. виїхав остаточно і більше до України не повертався.

Отже, засуджений ОСОБА_5 порушував обов`язки, покладені на нього вироком суду відповідно до ст.76КК України, а саме: виїхав за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів КВІ, не повідомив про зміну місця проживання та роботи, не з`являвся для реєстрації в органи КВІ.

Відповідно до ч.5ст.166 КВК України поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Частиною другою статті 78 КК України встановлено , що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Таким чином, в матеріалах кримінального провадження міститься достатньо даних систематичного ухилення засудженого від виконання покладених на нього судом обов`язків, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, а тому суд вважає подання обґрунтованим та підлягаючим задоволенню.

Керуючись ст.539 КПК України, суд

у х в а л и в:

Подання Заводського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України в Миколаївській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Скасувати звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання за вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 16.04.2013р. та направити його до місця позбавлення волі для відбування покарання два роки шість місяців позбавлення волі.

Початок відбування покарання рахувати з часу затримання ОСОБА_5 в порядку виконання ухвали.

У відбуття покарання зарахувати ОСОБА_5 час попереднього ув`язнення з 21.02.2013р. по 16.04.2013р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області через районний суд протягом 7 діб з моменту її винесення.

Суддя: ОСОБА_1