Ухвала

27 травня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої та апеляційної інстанцій, на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 25 лютого 2016 року щодо ОСОБА_4 ,
в с т а н о в и л а:
зі змісту касаційної скарги прокурора вбачається, що він не погоджується з вказаними судовими рішеннями.

Виходячи з положень ст. 429 КПК України касаційна скарга має відповідати вимогам, визначеним ст. 427 цього Кодексу, відповідно до яких у касаційній скарзі зазначаються: найменування суду касаційної інстанції; прізвище, ім`я, по батькові (найменування), поштова адреса особи, яка подає касаційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є, судове рішення, що оскаржується; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції; перелік матеріалів, які додаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Однак, касаційна скарга прокурора не відповідає наведеним вимогам процесуального закону.

Так, прокурор в обґрунтування вимог про скасування оскаржуваних судових рішень у касаційній скарзі фактично, крім іншого, просить суд касаційної інстанції провести переоцінку доказів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження і неповноту судового розгляду,що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Також, прокурор усупереч ч. 3 ст. 427 КПК України у скарзі не зазначає чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої та апеляційної інстанцій, на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 25 лютого 2016 року щодо ОСОБА_4 залишити без руху і надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу йому буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ ОСОБА_1 __________________ ОСОБА_2 ________________ ОСОБА_3