Єдиний унікальний номер:343/882/16-к
Номер провадження: 1-в/0343/293/16
У Х В А Л А
Іменем України
про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання
27 квітня 2016 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника Долинського ВЦ №118 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області заяву засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання,-

В С Т А Н О В И В :

Засуджений ОСОБА_5 звернувся в суд із заявою, в якій просив звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

В судовому засіданні засуджений свою заяву підтримав та пояснив, що він відбув встановлену законом частину терміну покарання, працює, а тому є підстави для застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.

Прокурор заперечив щодо задоволення заяви засудженого, оскільки вважає, що своєю поведінкою ОСОБА_5 не довів свого виправлення, а тому в задоволенні його заяви слід відмовити. Крім того, засуджений в порушення вимог ч.3 ст. 154 КВК України не звертався із заявою до адміністрації установи, що також є підставою для відмови в застосуванні щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Представник Долинського виправного центру № 118 УДПС України в Івано-Франківській області також заперечив щодо задоволення заяви засудженого ОСОБА_5 , зазначивши, що останній не заслуговує на застосування відносно нього ст. 81 КК України та умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки за весь час відбування покарання мав тільки одне заохочення та 15 стягнень. В Долинському ВЦ № 118 засуджений знаходиться нетривалий час, працює, однак характеризується посередньо і своєю поведінкою не довів того, що заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Заслухавши думки учасників судового розгляду та дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 , суд вважає, що його заява до задоволення не підлягає, виходячи з наступного:

Відповідно до положень ч.2, п.3 ч.3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а також після фактичного відбуття ним не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Сумлінна поведінка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання, гарною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 раніше був двічі судимий, по даній справі засуджений 04.06.2004 року колегією суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області за ст.ст. 15 ч.2 - 185 ч.3, 304, 115 ч.2 п.п. 4,9, 70, 71 КК України до 14 років і 6 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 10.12.2015 року засудженому ОСОБА_5 замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке у виді 2 років 6 місяців 12 днів обмеження волі.

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20.01.2016 року засудженому ОСОБА_5 за правилами ч.5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі, зараховано в строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 22.12.2003 року по 30.09.2004 року.

Початок відбуття терміну покарання засудженому рахується з 22.12.2003 року; кінець терміну 26.08.2017 року.

Як встановлено в судовому засіданні, з 28.12.2015 року засуджений відбуває покарання в Долинському ВЦ № 118, працевлаштований.

Згідно з довідкою про заохочення та стягнення, за весь час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 мав тільки одне заохочення 27.08.2010 року та 15 стягнення під час перебування в СІЗО та в Сокирянській ВК № 67, які на даний час погашено.

За час перебування в Долинському ВЦ № 118 засуджений заохочень не мав, стягнення на нього не накладалися.

З характеристики засудженого ОСОБА_5 та пояснень в судовому засіданні представника Долинського ВЦ № 118 ОСОБА_4 встановлено, що по місцю відбування покарання засуджений характеризується посередньо, безвідповідально ставиться до виконання робіт з благоустрою установи, не завжди сумлінно ставиться до виконання законних вимог персоналу установи, потребує постійного контролю за своєю поведінкою.

Крім того, як пояснив в судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 , із заявою до адміністрації виправного центру про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення він не звертався, оскільки не вважав за потрібне.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що єдиною і достатньою підставою для умовно-дострокового звільнення засудженого є досягнення однієї з цілей покарання - виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання, суд вважає, що поведінка засудженого ОСОБА_5 за час відбування покарання не є сумлінною, оскільки він неодноразово порушував режим відбування покарання, за що на нього накладалися стягнення, що на думку суду, не свідчить про те, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

За таких обставин, враховуючи, що сумлінна поведінка є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого, чого ОСОБА_5 під час відбування покарання не дотримано, підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання не вбачається, а тому в задоволенні його заяви про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання слід відмовити.

На підставі викладеного, ст. 81 Кримінального кодексу України, керуючись ст.ст. 537,539 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її проголошення через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: