Справа № 449/583/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/938/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючого-судді : - ОСОБА_2

суддів : - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі : - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові матеріали провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 на вирок Перемишлянського районного суду Львівської області від 29 червня 2016 року,-

за участю прокурора : - ОСОБА_7

обвинуваченого : - ОСОБА_8

потерпілої : - ОСОБА_9

в с т а н о в и л а :
Цим вироком:
ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, освіта середньо-спеціальна, одруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді 4 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнено обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_8 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця свого проживання, періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Початок іспитового строку обчислюється з дня проголошення вироку.

По кримінальному провадженню вирішено питання експертиз та речових доказів.

За вироком суду обвинувачений ОСОБА_8 05.10.2015 о 22 год. 30 хв., керуючи автомобілем «ГАЗ-3110», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним по автодорозі Перемишляни Чемеринці Плугів, у напрямку до с. Плугів, при проїзді її ділянки в районі перехрестя із автодорогою, котра примикає до неї праворуч по ходу руху та веде до хутора Кутерноги Перемишлянського району Львівської області, порушив вимоги Р.1 п. 1.5, 1.10 Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що він, керуючи автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку та стан його руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, у темну пору доби, в умовах недостатньої видимості, не вибрав таку швидкість, щоб мати змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги, такими своїми діями створив аварійну обстановку, що призвело до виїзду за межі проїзної частини дороги на праве по ходу руху узбіччя дороги, втрати контролю над рухом керованого ним автомобіля і як наслідок до з`їзду у лівий по ходу його руху кювет та наїзду на дерево.
Внаслідок порушення водієм ОСОБА_8 правил безпеки дорожнього руху, пасажир керованого ним автомобіля ОСОБА_10 отримав два синці, два садна, три рани на голові, масивний синець на грудній клітці, перелом кісток та основи черепа, розтрощення головного мозку, масивні субарахноїдальні крововиливи, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя, від яких помер на місці події.
Не погоджуючись із вказаним вироком суду перший заступник прокурора Львівської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Перемишлянського районного суду Львівської області від 29 червня 2016 року скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на термін 3 роки. В решті вирок залишити без зміни.
Не оспорюючи кваліфікації дій ОСОБА_8 та доведеності його вини, у вчиненні ним інкримінованого йому злочину, вважає вказаний вирок суду незаконним, у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Вказує, що ОСОБА_8 вчинив тяжкий злочин перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що є обставиною, яка обтяжує покарання, в результаті його дій настали тяжкі наслідки у вигляді смерті потерпілого, відсутність претензій зі сторони потерпілої, позицію потерпілої щодо покарання, яка просила закрити кримінальне провадження, а також те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, суд призначив покарання ОСОБА_8 в межах санкції ст.286 ч.2 КК України та безпідставно керуючись ст.75 КК України звільнив його від відбування основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового терміну. Зазначає, що вказані обставини необхідно розцінювати виключно як характеристику особи ОСОБА_8 та їх необхідно враховувати при призначенні покарання останньому у межах санкції ч.2 ст. 286 КК України, а не як такі, що дають підстави для застосування вимог ст. 75 КК України при призначенні покарання.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, виступ обвинуваченого ОСОБА_8 , який заперечив апеляційну скаргу прокурора, виступ потерпілої ОСОБА_9 , яка заперечила апеляційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення щодо обвинуваченого ОСОБА_8 суд першої інстанції постановив з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення, що не дає можливості дійти однозначного висновку про правильність застосування кримінального закону.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

За змістом ст. 412 КПК України це такі порушення, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд обов`язково з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Згідно вироку суду, кримінальне провадження в цьому суді проводилося у порядку, встановленому зазначеною вище нормою закону, про що вказано у вироку суду.

При розгляді провадження в суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_8 пояснив суду, що він незгідний з фактичними обставинами справи, про що зазначав і в суді першої інстанції, однак суддею першої інстанції було проігноровано його пояснення і суддя перейшов до спрощеного порядку розгляду провадження, без дослідження доказів по справі, чим порушив право обвинуваченого на захист.

Крім того, у матеріалах провадження відсутня заява обвинуваченого ОСОБА_8 , що він погоджується на спрощений розгляд цієї справи, і в журналі судового засідання такий запис відсутній.

Водночас, обвинувачений ОСОБА_8 наголосив, що фактичні обставини справи викладені, як в обвинувальному акті, так і в вироку суду не так, як він пояснював, тому просив досліджувати докази у справі.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що зазначене істотне порушення є процесуально неприпустимим при судовому розгляді, оскільки в такий спосіб порушуються загальні засади забезпечення права на захист, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, безпосередності дослідження доказів і змагальності сторін у процесі, законності та одночасно обґрунтованості судового рішення, що передбачено як обов`язкова вимога у ст. 370 КПК України, а також містяться у ст. 7 КПК України - серед загальних засад кримінального провадження, яке за своїм змістом та формою повинно їм відповідати. Ці вимоги КПК України не дотримані судом першої інстанції при судовому розгляді, що свідчить про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які встановлені при апеляційному перегляді оскаржуваного судового рішення.

Реалізуючи та дотримуючись загальних процесуальних засад кримінального провадження, наведених у главі 2 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про наявність допущених судом першої інстанції істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення, що відповідно до вимог статей 412 і 415 КПК України є підставою для скасування вироку суду щодо ОСОБА_8 та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Під час нового розгляду кримінального провадження необхідно повно й всебічно, з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону ухвалити законне, обґрунтоване й вмотивоване рішення.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що вирок Перемишлянського районного суду Львівської області від 29 червня 2016 року щодо обвинуваченого ОСОБА_8 в силі залишатись не може, підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу першого заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 задоволити частково, вирок Перемишлянського районного суду Львівської області від 29 червня 2016 року, щодо обвинуваченого ОСОБА_8 скасувати, та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4