Провадження № 11-кп/792/140/16
Категорія: ч.ч.2, 3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 17 грудня 2015 року, в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000832,

в с т а н о в и л а:
Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 17 грудня 2015 року

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стуфчинці Хмельницького району Хмельницької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого Хмельницьким міськрайонним судом:

- 24.03.2009 - за ч.2 ст.199, 69 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки,

- 21.04.2011 - за ч.4 ст.296, ст.71 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі, звільнений 22.08.2014 по відбуттю строку покарання,

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, та призначено йому покарання:

-за ч.2 ст.185 КК України - 2 роки позбавлення волі,

-за ч.3 ст.185 КК України - 4 роки позбавлення волі.

В силу ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначено його у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Биково Биковського району Волгоградської області Російської Федерації, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, інваліда ІІІ групи, жителя АДРЕСА_2 , раніше судимого Городоцьким районним судом Хмельницької області:

- 29.06.2011 - за ч.3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки,

- 23.09.2011 - за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений 09.10.2015 по відбуттю строку покарання,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 постановлено обчислювати з 17 грудня 2015 року, зарахувавши в цей строк час тримання його під вартою - з 21 жовтня 2015 року по 16 грудня 2015 року включно.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 постановлено обчислювати з 17 грудня 2015 року, зарахувавши в цей строк час тримання його під вартою з 20 жовтня 2015 року по 16 грудня 2015 року включно.

Запобіжний захід ОСОБА_9 та ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено попередній - тримання під вартою.

Цивільний позов ОСОБА_12 задоволено повністю, стягнуто на її користь з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в солідарному порядку 6677 грн. 50 коп. матеріальної та 10000 грн. моральної шкоди, а всього 16677 грн. 50 коп.

Цивільний позов ОСОБА_7 задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_9 на його користь 1800 грн. матеріальної та 1000 грн. моральної шкоди, а всього 2800 грн.

Вирішено речові докази:

-електропраску марки «Clatronic», кришку-сидіння для унітазу марки «POLO NOVA ТОР», металеві частини витяжки, кухонний ніж, паперову коробку - залишити потерпілій ОСОБА_12 за належністю;

-металевий предмет, футболку, два сліди взуття - знищити;

-пару кросівок - повернути ОСОБА_9 за належністю;

-велосипед марки «Formula magnum» - залишити потерпілому ОСОБА_7 за належністю;

-компакт-диск з відеозаписами з камер спостереження - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Стягнути з обвинувачених на користь держави процесуальні витрати по справі: з ОСОБА_9 883 грн. 87 коп., з ОСОБА_8 - 589 грн. 24 коп.

За вироком суду ОСОБА_9 та ОСОБА_8 16 жовтня 2015 року близько 23 год. 20 хв. за попередньою змовою між собою, діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, за допомогою драбини, яку ОСОБА_8 взяв з недобудованого будинку, що розташований навпроти домогосподарства АДРЕСА_3 , проникли на територію вказаного господарства. Надалі ОСОБА_9 каменем розбив вікно на другому поверсі будинку та разом із ОСОБА_8 за допомогою раніше заготовленої драбини проникли всередину, звідки таємно викрали належні ОСОБА_12 електровитяжку марки «Cata» моделі «Z6005P glass» вартістю 2650 грн., електропраску марки «Clatronic» моделі «DB3061K» вартістю 196 грн. 65 коп., кришку-сидіння для унітазу марки «POLO NOVA ТОР» вартістю 850 грн. 25 коп., садові ножиці вартістю 240 грн., електролічильник вартістю 1600 грн., упаковку електродів для зварювальних робіт вартістю 180 грн., п`ять кругів до болгарки діаметром 125 мм вартістю по 12 грн. 50 коп. та зачисний круг до болгарки діаметром 125 мм вартістю 45 грн., а всього належного потерпілій майна на загальну суму 5824 грн. 40 коп.

Крім того, ОСОБА_9 , продовжуючи свою злочинну діяльність, 17 жовтня 2015 року близько 19 год. 10 хв., перебуваючи біля магазину, що по АДРЕСА_4 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, таємно викрав належний ОСОБА_7 велосипед марки «Formula magnum» вартістю 1729 грн., який стояв біля вхідних дверей вказаного магазину.

В апеляційній скарзі, уважаючи, що йому призначено надто суворе покарання, обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок змінити: із застосуванням положень ст.69 КК України призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки 6 місяців. При цьому зазначає, що суд, на його думку, недостатньо врахував його стан здоров`я, обмежившись лише вказівкою у вироку, що він є інвалідом 3 групи. Просить урахувати повне визнання ним вини, щире каяття, часткове повернення завданого збитку, а також тяжкість його хвороби, внаслідок якої він є інсулінозалежним і потребує щоденної медичної допомоги в ліках та відповідного дієтичного харчування.

Обвинувачений ОСОБА_9 у своїй апеляційній скарзі просив переглянути справу, оскільки на його думку, йому призначили надто суворе покарання через те, що чоловік потерпілої ОСОБА_12 працює в суді, в якому щодо нього ухвалено вирок, і впливав на судовий розгляд та міру покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 на підтримку своєї апеляційної скарги з посиланням на зазначені у ній доводи, обвинуваченого ОСОБА_9 , який змінивши свої вимоги, просив урахувати його щире каяття і застосувати до нього положення ст.75 КК України, захисників, які підтримали апеляційні скарги своїх підзахисних, думку прокурора про законність та обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів уважає, що вони не підлягають задоволенню з таких підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні злочинів за вказаних у вироку обставин, як і кваліфікація їх дій за ч. 3 ст.185 КК України, а ОСОБА_9 - і за ч.2 ст.185 КК України, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні та правильно оцінених доказах і сторонами не оспорюються, як не оспорюються й інші рішення суду, зокрема й щодо вирішення цивільних позовів.

При призначені покарання суд, дотримуючись вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних і обставини, що пом`якшують покарання.

Зокрема, обставинами, що пом`якшують покарання, суд першої інстанції визнав повне визнання обвинуваченими своєї вини та їх щире каяття, тобто, врахував й ті пом`якшуючі обставини, на які обвинувачені посилаються в обґрунтування своїх апеляційних скарг.
При оцінці осіб винних суд виходив з того, що ОСОБА_8 є інвалідом III групи, проте він, як і ОСОБА_9 , характеризується посередньо, завдану потерпілим шкоду вони не відшкодували, раніше неодноразово судимі за вчинення умисних тяжких злочинів, на шлях виправлення не стали та вчинили нові умисні корисливі злочини через невеликий проміжок часу після реального відбуття покарання у виді позбавлення волі за попередніми вироками суду, що характеризує обвинувачених як осіб, схильних до протиправних проявів, і це дає підстави вважати, що, перебуваючи на волі, вони можуть продовжити злочинну діяльність.

За таких обставин, що пом`якшують покарання, наведених даних про особи винних, приймаючи до уваги характер діянь і спосіб їх вчинення, суспільну небезпеку скоєних злочинів, суд першої інстанції дійшов правильних висновків, що виправлення обвинувачених можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

З огляду на викладене, колегія суддів уважає, що призначене ОСОБА_8 та ОСОБА_9 покарання суд першої інстанції обґрунтовано визнав таким, що є необхідним й достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.

З тих же підстав колегія суддів погоджується й з висновками суду першої інстанції про те, що за вказаних характеру і ступені тяжкості вчинених злочинів та осіб винних, підстави для застосування щодо них положень ст.75 КК України відсутні.

Часткове повернення завданого злочином збитку не може бути визнане обставиною, що пом`якшує покарання, оскільки це майно обвинувачені видали працівникам правоохоронних органів лише після їх викриття в ході досудового розслідування, решта ж шкоди залишалася не відшкодованою.

Що стосується доводів обвинуваченого ОСОБА_8 з посиланням на конкретизацію його захворювання, внаслідок якого він є інсулінозалежним, то вони, з урахуванням тяжкості, характеру і способу вчиненого злочину та наведених даних про його особу не дають підстав для призначення йому більш м`якого покарання, ніж передбачене санкцією ч.3 ст.185 КК України. Адже злочин, за який його засуджено, він вчинив менш, ніж через 10 днів після звільнення з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання, що, на думку колегії суддів, виключає можливість застосування до нього положень ст.69 КК України.

Довідка слідчого ізолятора від 18.12.2015 щодо наявності у ОСОБА_8 конкретних захворювань, надана стороною захисту, зазначених висновків суду першої інстанції не спростовує. До того ж, як повідомив ОСОБА_8 апеляційному суду, це захворювання у нього було й під час відбування покарання в місцях позбавлення волі за попереднім вироком, а згідно з даними вказаної довідки він навіть перебуваючи в СІЗО отримує інсулін по схемі.

Як видно з вироку, суд не знайшов підстав для призначення обвинуваченим максимального покарання, на чому наполягала потерпіла, що спростовує доводи апелянта ОСОБА_9 з посиланням на можливий вплив її чоловіка на суд під час судового розгляду та при ухваленні вироку.

Отже колегія суддів уважає доводи обвинувачених необґрунтованими і підстав для зміни чи скасування вироку в межах апеляційних скарг не убачає.

Разом з тим, враховуючи те, що вчинення нових крадіжок вплинуло на остаточну кваліфікацію дій обвинувачених за ознакою повторності, колегія суддів уважає необґрунтованим визнання обставиною, що обтяжує покарання, рецидив злочинів. Тому посилання на цю обставину як на обтяжуючу, на підставі ч.2 ст.404 КПК України, з мотивувальної частини вироку слід виключити, що, втім, за наведених даних про особи винних та характер і спосіб вчинення тяжкого злочину не дає підстав для пом`якшення призначеного їм покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційні скарги обвинувачених залишити без задоволення.

Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 17 грудня 2015 року щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_8 залишити без зміни, виключивши з мотивувальної частини вироку посилання на обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - «рецидив злочину».

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_9 з 21 жовтня 2015 року по 29 лютого 2016 року включно, а ОСОБА_8 з 20 жовтня 2015 року по 29 лютого 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженими, які тримаються під вартою, з дня отримання копії ухвали.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2