Справа № 346/3081/16-к
Провадження № 1-кп/346/178/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора Коломийської місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Коломия кримінальне провадження № 1-кп/346/178/2016 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта вища, не працюючого , одруженого, раніше неодноразово судимого, останній раз 8.12.2008 року Васильківським районним судом Київської області за ч.2 ст.152 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі, звільнений 10 жовтня 2013 року по відбуттю покарання, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.152 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.152 ч.2 КК України, а саме згвалтування, тобто статеві відносини із застосуванням фізичного насильства, погрози його застосування, вчиненого повторно.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 4 квітня 2016 року щодо обвинуваченого ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк два місяці терміном до 4 червня 2016 року .

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого такого заходу.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні наголосив на необхідності продовження строків тримання під вартою обвинуваченого,оскільки вчинений злочин є тяжким, обвинувачений є неоднократно судимим, при чому останній раз за ст.152 ч.2 КК України, не працює, може ухилитись від суду, незаконно впливати на свідків , а також тяжкість покарання за вчинене кримінальне правопорушення, за яке санкція відповідної статті 152 ч.2 КК України ,за якою обвинувачується ОСОБА_4 , передбачає покарання від 5 до 10 років позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечив щодо продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судове засідання обвинувачений подав відповідне клопотання про зміну запобіжного заходу щодо нього на домашній арешт, яке підтримав захист обвинуваченого. В даному клопотанні вказано, що обвинувачений тяжко хворіє, має 3 групу інвалідності, а також посилається на практику Європейського суду, а саме на п.60 рішення ЄСПЛ від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» щодо можливості заміни запобіжного заходу після спливу певного часу. Просять суд змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , слід продовжити, виходячи з наступного.

Підстави для арешту передбачені нормами КК України та КПК України, Конвенцією про захист прав людини і основних свобод людини, а саме ст.5 (право на свободу та особисту недоторканість), а також рішеннями Європейського суду по правам людини. Основна мета вказаної ст.5 Конвенції заключається в тому, щоб виключити необгрунтоване тримання під вартою особи (рішення ЄСПЛ по справі «Маккей проти Великобританії»). ЄСПЛ звертає увагу , що вимога законності тримання під вартою не може бути задоволена тільки шляхом дотримання національного законодавства,а національне законодавство повинно відповідати Конвенції, включаючи загальні принципи, які в ній відображені (справа «Плесо проти Угорщини»). В рішенні по справі «Джессіус проти Литви» ЄСПЛ роз`яснив , що в розумінні ст.5 Конвенції особа може бути взята під варту на підставі підпункта «с» пункта 1 цієї статті тільки в рамках кримінального судочинства з метою, щоб дана особа предстала перед компетентним органом за наявності обгрунтованої підозри.

Наявність мети доставки підозрюваного до суду повинна розглядатись незалежно від досягнення цієї мети (справа «Пєтков и Профіров проти Болгарії»),а допит в період тримання під вартою проводиться з метою сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження або спростування конкретної підозри, яка стало підставою для тримання під вартою (справа «Броган та інші проти Великобританії», «Лабіта проти Італії»).

Таким чином, тримання під вартою і доставка до компетентного правоохоронного органу особи, щодо якої існує підозра у вчиненні кримінального правопорушення, якщо особа ухиляється або може ухилитись від покладених на неї обов`язків , передбачених законом, є належним засобом.

Щодо обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 4 квітня 2016 року, оскільки покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення передбачає позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Крім цього у вищевказаній ухвалі Коломийського міськрайонного суду від 4 квітня 2016 року, яка є в матеріалах справи, зазначено обставини, які послужили підставами для обрання запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою. Так, обвинувачений не працює, може ухилитись від суду, незаконно впливати на свідків , відмовився від дачі показань, а також тяжкість покарання за вчинене кримінальне правопорушення. Крім цього , як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений є неодноразово судимий.

На даний час судовий розгляд даного кримінального провадження розпочато , вищеперераховані обставини зазначені у вищезгаданій ухвалі Коломийського міськрайонного суду від 4 квітня 2016 року не змінилися, інших обставин, які б надавали підстави до зміни запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою суд не вбачає.

За наведених обставин, запобіжний захід обвинуваченому, визначений ухвалою суду від 4 квітня 2016 року слід продовжити.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 183, 331, 369-372, ч. 2 ст. 392 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , визначений ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 4 квітня 2016 року, у вигляді тримання під вартою вважати продовженим строком на два місяці, тобто до 30 липня 2016 року, до 14.30 год.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 щодо заміни запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Встановити розмір застави, який становить 80 розмірів мінімальної заробітної плати, що обгрунтовується обставинами даними кримінального правопорушення, характеризуючими даними на обвинуваченого, та його суспільною небезпечністю. Обвинувачений ОСОБА_4 має право внести заставу у вказаному розмірі у будь-який строк дії даної ухвали.

У разі внесення застави у вказаному розмірі обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язується прибувати за кожною вимогою прокурора, суду, не відлучатись з постійного місяця проживання без дозволу прокурора, суду, повідомляти прокурора, суд про зміну місця проживання або роботи, не відвідувати розважальні заклади,в яких розпиваються алкогольні напої.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору після її проголошення та направити начальнику УВП-12 м. Івано-Франківська.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1