Справа № 127/6341/14-к
Провадження №11-кп/772/249/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

з участю прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

та його захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника адвоката ОСОБА_8 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 з внесеними заступником прокурора Вінницької області ОСОБА_10 змінами, на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 21 грудня 2015 року, яким

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженець м. Вінниці, українець,

громадянин України, з середньою освітою,

непрацюючий, неодружений,

в силу ст. 89 КК України раніше несудимий,

зареєстрований та проживаючий за адресою:

АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України з призначенням покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі із конфіскацією усього належного йому майна, що знаходиться у нього на праві власності, стягнуто з нього на користь держави витрати на проведення експертиз в сумі 1089 (одна тисяча вісімдесят девять) грн. 24 коп. та вирішено долю речових доказів,

в с т а н о в и в:
За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що 21.08.2009 року о 1 год. 15 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на викрадення чужого майна з квартири АДРЕСА_2 , де проживає сім`я ОСОБА_11 , через відчинене вікно він таємно проник на балкон вказаної квартири. В подальшому усвідомлюючи, що в квартирі можуть знаходитися мешканці, які зможуть перешкодити його злочинному наміру, з метою подолання можливого опору з їх сторони та досягнення позитивного результату свого злочинного посягання, ОСОБА_7 взяв на балконі в руки скляну пляшку з вином ємністю 1,75 л та, зайшовши в гостинну кімнату, взяв в руки металевий шампур-рапіру. Окрім того, перебуваючи в гостинній кімнаті, ОСОБА_7 викрав з дивану мобільний телефон моделі «Нокіа 5310» вартістю 2400 грн., з сім карткою мобільного оператора «Лайф» вартістю 70 грн., на рахунку якого було 50 грн., який належить ОСОБА_12 , завдавши потерпілій матеріального збитку на загальну суму 2520 грн. Після чого пройшов в коридор квартири, де був помічений власником квартири ОСОБА_11 . Будучи викритим, ОСОБА_7 , з метою утримання викраденого майна у своєму володінні та уникнення відповідальності за свої злочинні дії, з погрозою фізичного насильства, небезпечного для життя чи здоров`я, умисно вчинив напад на ОСОБА_11 , що виразився у нанесенні останньому удару шампуром-рапірою в область грудей та одного удару скляною пляшкою з вином в голову, однак був затриманий ОСОБА_11 на місці вчинення злочину.
В результаті розбійного нападу ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді: двох поверхневих ран з припухлістю м`яких тканин на задній поверхні правої кисті, садна на лівому передпліччі, припухлості м`яких тканин на обличчі, ділянки запалення на слизовій ротовій порожнині, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 2419-4 від 25.08.2009 року спричинені тупими твердими предметами та відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 , вважаючи вирок суду першої інстанції незаконним через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, внаслідок чого суд дійшов помилкового висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, просять скасувати обвинувальний вирок відносно ОСОБА_7 та ухвалити виправдувальний вирок.

Своє прохання апелянти мотивують тим, що суд безпідставно не взяв до уваги докази сторони захисту, які спростовують винуватість обвинуваченого, натомість обвинувальний вирок побудував лише на доказах сторони обвинувачення, які є суперечливими та сфальсифікованими. При цьому вони наголошують, що фактично потерпілим є ОСОБА_7 , на якого здійснили напад потерпілий у кримінальному провадженні ОСОБА_11 зі своїми родичами, затягнувши ОСОБА_7 до квартири, де жорстоко його побили. Він не міг проникнути до квартири потерпілого через двері балкону, оскільки вони були заґратовані і, крім того, жодних біологічних слідів обвинуваченого на місці події не виявлено.

В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 з внесеними заступником прокурора Вінницької області ОСОБА_10 змінами порушується питання зміни вироку через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить в резолютивній частині вироку зазначити, що на підставі ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 21.08.2009 по 23.11.2012 та з 23.05.2013 по 26.09.2013 зарахувати у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та зазначити про повне відбуття основного покарання у виді 7 років позбавлення волі, призначеного судом першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали свої апеляційні скарги та наполягали на їх задоволенні, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 з внесеними заступником прокурора Вінницької області ОСОБА_10 змінами та заперечив щодо задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні з внесеними заступником прокурора Вінницької області змінами підлягає задоволенню, а апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника слід залишити без задоволення.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, обґрунтований та базується на всебічно, повно і об`єктивно досліджених у судовому засіданні доказах, належним чином проаналізованих, сукупності яких у вироку дана вірна оцінка.

Так, про доведеність вини ОСОБА_7 у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосувати насильство, небезпечне для життя чи здоров`я особи (розбій), поєднаним з проникненням у житло, свідчать показання потерпілих, свідків та інші зібрані у матеріалах кримінального провадження докази.

Зокрема, потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_11 детально пояснили про вчинення ОСОБА_7 , який проник через балконні двері до квартири, нападу, під час якого в руках нападника були шампур-рапіра та пляшка вина і він погрожував потерпілим вбивством та заподіяв ОСОБА_11 тілесні ушкодження, заволодівши мобільним телефоном, який було у нього виявлено під час обшуку.

Вказані показання упродовж досудового розслідування кримінального провадження та при його судовому розгляді були послідовними, підтверджувались протоколами відтворення обстановки та обставин події, узгоджувались між собою.

Згідно протоколу огляду місця події з доданою до нього фототаблицею ґратів на вікнах балкону квартири ОСОБА_14 у день вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення не було, що підтверджується показаннями потерпілих, свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які пояснили, що ґрати власниками квартири на балконні вікна були поставлені наступного дня.

Суд вірно розцінив плутані показання обвинуваченого, який неодноразово їх змінював, як обраний ним спосіб захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне.

Таким чином, наведене свідчить про необґрунтованість, безпідставність та надуманість доводів апеляційних скарг сторони захисту.

В ході апеляційного розгляду кримінального провадження порушень судом вимог кримінального процесуального закону, які могли потягнути за собою скасування судового рішення, не виявлено.

Отже, дії ОСОБА_7 за ч.3 ст. 187 КК України судом кваліфіковані правильно, а призначене йому покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Згідно п.2 ч. 4 ст. 374 КПК України судом прийняте вірне рішення про залік у строк відбування покарання строку досудового тримання під вартою обвинуваченого.

Разом з тим, вказаний строк попереднього ув`язнення підлягає перерахуванню у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015, яким внесені до ст. 72 КК України.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, у разі засудження особи до покарання у виді позбавлення волі, судом провадиться зарахування строку попереднього ув`язнення у межах того ж кримінального провадження в якому до особи застосовано попереднє ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При цьому, у строк попереднього ув`язнення за нормами КПК України включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування особи, що відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили. Строк попереднього ув`язнення за правилами, визначеними у ч.5 ст. 72 КК України, зараховується при призначенні покарання за наслідками судового розгляду, якщо особа була попередньо ув`язнена.

Таким чином, на підставі ч.5 ст. 72 КК України, ОСОБА_7 слід зарахувати строк його перебування в установі попереднього ув`язнення з 21.08.2009 по 23.11.2012 та з 23.05.2013 по 26.09.2013 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 403, 405, 407 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 з внесеними заступником прокурора Вінницької області ОСОБА_10 змінами задовольнити.

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 21.12.2015 щодо ОСОБА_7 , визнаного винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України з призначенням покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, змінити.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 21.08.2009 по 23.11.2012 та з 23.05.2013 по 26.09.2013 зарахувати у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_7 таким, що повністю відбув основне покарання у виді 7 років позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: (підписи)

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .
Згідно з оригіналом: