Справа № 308/5483/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 травня 2016 року м. Ужгород
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі слідчого ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_2 погоджене прокурором, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, -

В С Т А Н О В И В:
З внесеного клопотання та матеріалів справи вбачається, що СУ ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 та ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 204 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000337 від 17.09.2015 року та 27.05.2016 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , в період з березня 2015 року по травень 2016 року, умисно, з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в корисних цілях, з метою подальшого збуту, організував за місцем свого проживання та у буд. АДРЕСА_2 , цех по виготовленню алкогольних напоїв, а саме коняку «Закарпатський» та «Тиса» у пляшках об`ємом 0,5 л., з підробленими марками акцизного податку України, які у подальшому останні збували мешканцям м. Ужгород.

В ході проведення обшуку 26.05.2016 року у будинку без номеру по АДРЕСА_3 , вилучено: 3 (три) картонні коробки, у яких насипом кришки від пляшок коньяка «Тиса»; 2 (два) йожики для миття пляшок, які виявлені у ванній кімнаті та вилучено у спецпакет № 2154936; забруднені гумові хірургічні рукавички, які поміщено у конверт; 5 (п`ять) наклейок до коньяку без друкованої назви; 2 (дві) частини паперу із голограмою для марок акцизного збору; 62 (шістдесят дві) наклейок для «Коньяка у формі «півмісяць», які упаковано у спец пакет № 2946432.

Клопотання мотивоване тим, що з метою забезпечення кримінального провадження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, з огляду на те, що вищевказані предмети мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, для проведення необхідних експертиз, а також зважаючи, що вищевказані предмети можуть бути використані як доказ у вчиненні даного кримінального правопорушення, є засобом учинення злочину, а також те, що санкція ч. 2 ст. 199 КК України передбачає конфіскацію майна, слідчий просить задовольнити клопотання та накласти арешт на зазначене майно.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_2 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
У судовому засіданні встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000337 від 17.09.2015 року та 27.05.2016 року, за ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 204 КК України, особа, яку повідомлено про підозру ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З протоколу обшуку від 26.05.2016 року встановлено, що в ході проведеного обшуку у будинку без номеру по АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_5 , було вилучено майно, на яке просять накласти арешт.

Згідно із ст. 2 КПК України одним із завдань кримінального провадження є захист держави від кримінальних правопорушень.

За приписами ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Таким чином, оцінюючи в сукупності надані стороною кримінального провадження докази, при вирішенні питання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, враховуючи правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого слід задовольнити та накласти арешт на вказане майно.

Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 310, 392, 395 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:
Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на предмети, вилучені в ході обшуку 26.05.2016 року з будинку без номеру по АДРЕСА_3 , а саме:

-3 (три) картонні коробки, у яких насипом кришки від пляшок коньяка «Тиса»;

-2 (два) йожики для миття пляшок, які виявлені у ванній кімнаті та вилучено у спецпакет № 2154936;

-забруднені гумові хірургічні рукавички, які поміщено у конверт;

-5 (пять) наклейок до коньяку без друкованої назви; 2 (дві) частини паперу із голограмою для марок акцизного збору; 62 (шістдесят дві) наклейок для «Коньяка у формі «півмісяць», які упаковано у спец пакет №2946432.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1