Справа № 131/184/16-к
Провадження №11-кп/772/561/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченої ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження за №0000232, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань 31.07.2015 року, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Іллінецького районного суду Вінницької області від 22.02.2016 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Лісова Лисіївка Калинівського району Вінницької області та жительку АДРЕСА_1 , українку, громадянку України, освіта середня, незаміжня, непрацююча, раніше судима, останній раз 12.12.2012 року Іллінецьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 3 роки 6 місяців, по ч.2 ст.389 КК України до покарання у вигляді обмеження волі терміном на 2 роки, згідно ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначене покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 3 роки 6 місяців, на підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 26.07.2012 року у виді 150 годин громадських робіт і призначено остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 3 років 6 місяців 10 днів позбавлення волі; 17.07.2014 року звільнена від відбування покарання згідно Закону України «Про амністію у 2014 році»,
визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено їй покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк тримання під вартою, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі в строк відбування покарання з 13 січня 2016 року до 22 лютого 2016 року.
Вирішено питання про речові докази.
Відповідно до вироку суду, 19 липня 2015 року у ОСОБА_8 , яка перебувала на території домогосподарства належного ОСОБА_10 , що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел на вчинення крадіжки майна із підсобного приміщення, а саме: кутошліфувальної машини «DWT» та інших речей для подальшої їх реалізації, з метою отримання за це грошової винагороди.
З цією метою, 19 липня 2015 року близько 14 год.00 хв., ОСОБА_8 діючи умисно, з корисливих мотивів, зайшла на територію домогосподарства, належного ОСОБА_10 та впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно проникла в середину підсобного приміщення, де зі столу викрала кутошліфувальну машину «DWT», вартість якої, згідно довідки вартості № 92 від 17.08.2015 року, виданої Іллінецькою районною спілкою споживачів становить 400 гривень. Дану кутошліфувальну машину ОСОБА_8 в подальшому продала ОСОБА_11 за грошові кошти в сумі 70 грн.
Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, 21 липня 2015 року повернулась до домогосподарства ОСОБА_10 , що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , та впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно проникла всередину підсобного приміщення, звідки викрала кабель від трансформатора «ТДМ-140/1» довжиною 25 метрів, вартість одного метра якого становить 150 грн., що підтверджується довідкою вартості № 92 від 17.08.2015 року, виданою Іллінецькою районною спілкою споживачів. Викрадений кабель ОСОБА_8 в подальшому обпалила та продала ОСОБА_12 за грошові кошти в сумі 100 гривень.
Своїми протиправними діями ОСОБА_8 завдала матеріальну шкоду потерпілому на загальну суму 4150 грн.
Умисні дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення, вчинене повторно.
В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 ставиться питання про зміну вироку Іллінецького районного суду Вінницької області від 22.02.2016 року відносно ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України в частині зарахування попереднього ув`язнення. Просить в резолютивній частині вироку зазначити, що строк відбування покарання ОСОБА_8 необхідно рахувати із моменту затримання та взяття під варту 13.01.2016 року. Апеляційна скарга мотивована тим, що вирок суду винесено з порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки суд в порушення вимог п.2 ч.4 ст. 374 КК України визнавши ОСОБА_8 винуватою за ч.3 ст. 185 КК України, не зазначив початок строку відбування покарання та не ухвалив рішення про те, з якого моменту слід обраховувати початок строку відбування покарання у вигляді позбавлення волі останньої.
Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Захисник ОСОБА_7 та обвинувачена ОСОБА_8 не заперечили проти задоволення апеляційної скарги.
Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.405 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з вироку, суд правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, які в апеляційних скаргах не заперечуються.
Водночас згідно п.2 ч.4 ст. 374 КПК України в разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку, з поміж іншого, зазначається початок строку відбування покарання та рішення про залік досудового тримання під вартою.
Як вбачається з вироку суду, на підставі ч.5 ст. 72 КК України в строк покарання зараховано строк тримання під вартою, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 13.01.2016 року до 22.02.2016 року. Застосований ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 13.01.2016 року запобіжний захід відносно ОСОБА_8 у вигляді взяття під варту залишено без змін до набрання вироком суду законної сили.
Разом з тим, при ухвалені вироку суд, в порушення вимог п.2 ч.4 ст. 374 КПК України визнавши ОСОБА_8 винуватою за ч.3 ст. 185 КК України, не зазначив початок строку відбування покарання та не ухвалив рішення про те, з якого моменту слід обраховувати початок строку відбування покарання у вигляді позбавлення волі останньої.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд порушив вимоги кримінального процесуального закону, а саме п.2 ч.4 ст. 374 КПК України, що є підставою для зміни вироку суду першої інстанції.
Крім того відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення в разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. При цьому в строк попереднього ув`язнення згідно п. «в» абз.4 ч.5 ст.72 КК України включається строк тримання особи під вартою як запобіжний захід, ораний суддею, судом на стадії досудового розслідування, або півд. Час судового розгляду кримінального провадження.
Як убачається з матеріалів провадження, стосовно ОСОБА_8 13 січня 2016 року було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Згаданий запобіжний захід діє до теперішнього часу. За наведених обставин щодо ОСОБА_8 слід застосувати положення ч.5 ст.72 КК України.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 414, 419 КПК України, апеляційний суд -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.
Вирок Іллінецького районного суду Вінницької області від 22.02.2016 року у кримінальному провадженні №0000232, внесеному в єдиний реєстр досудових розслідувань 31.07.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України змінити в частині зарахування попереднього ув`язнення.
В резолютивній частині вироку зазначити, що строк відбування покарання ОСОБА_8 необхідно рахувати із моменту затримання, а саме з 13 січня 2016 року.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 13 січня 2016 року по 20 квітня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В решті вирок залишити без змін.
На ухвалу може бути подано касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою, яка перебуває під вартою, в той самий строк з моменту вручення копії ухвали.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Судді:
З оригіналом вірно: