Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 551/1240/14-к
Провадження № 1-кс/553/611/2015
У Х В А Л А
Іменем України
27.07.2015м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 за нотаріально посвідченою довіреністю - ОСОБА_5 ,
розглянувши заяву представника потерпілого ОСОБА_5 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 про відвід прокурора ОСОБА_3 у розгляді заяви про відвід головуючої судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження № 551/1240/14к по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.2 ст. 125 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
До Ленінського районного суду м. Полтави надійшла заява ОСОБА_5 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 про відвід головуючої судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження № 551/1240/14к по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.2 ст. 125 КК України.
В судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_5 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 заявив заяву про відвід прокурора ОСОБА_3 у розгляді заяви про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження № 551/1240/14к по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.2 ст. 125 КК України, вказуючи на те, що прокурором ОСОБА_3 в минулому році було вчинено злочин в зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину ОСОБА_8 , про що було подано останнім заяву про злочин до Прокуратури Полтавської області та Генеральної Прокуратури України.
При цьому, в обґрунтування своєї заяви про відвід прокурора заявником вказувалось на те, що прокурор ОСОБА_3 , входив до групи прокурорів по справі ОСОБА_7 та ОСОБА_9 та своїми діями і бездіяльністю створював умови для уникнення від притягнення останніх до кримінальної відповідальності за вчинення розбійного нападу. Вказані дії останнього, як було зазначено заявником, спричинили вчинення продовжуваного злочину, так як наслідок подання заяв ОСОБА_5 про вчинення прокурорами злочинів. Як зазначено в заяві та вказано ОСОБА_5 в судовому засіданні, прокурор ОСОБА_3 є зацікавленою особою в необ`єктивному розгляді справи, при цьому подані заявником ОСОБА_5 заяви про вчинення злочину даним прокурором свідчать про наявність обставин, які впливають на об`єктивність та неупередженість прокурора ОСОБА_10 при розгляді даної справи.
Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти вказаної заяви, оскільки обставини, наведені ОСОБА_5 в заяві, є безпідставними та надуманими. Будь-якого рішення щодо визнання його дій протиправними на даний час не існує.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заявленого відводу прокурору ОСОБА_3 за наступних обставин.
Статтею 77 КПК України визначено, що прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
2. Попередня участь прокурора у цьому ж кримінальному провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, у провадженні при перегляді судових рішень Верховним Судом України як прокурора не є підставою для його відводу.
Так, частиною 5 статті 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим.
Як вбачається з постанови про призначення прокурорів у кримінальному провадженні від 11 березня 2014 року № 0000100 за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, було призначено процесуальними керівниками групу прокурорів у складі: старшого прокурора Шишацького району молодшого радника юстиції ОСОБА_11 , прокурора прокуратури Шишацького району ОСОБА_12 , прокурора прокуратури Шишацького району ОСОБА_3 ..
З наданих заявником матеріалів вбачається, що 19 березня 2015 року ОСОБА_5 було подано на адресу Прокурора Полтавської області ОСОБА_13 заяву про злочин прокурорів прокуратури Шишацького району Полтавської області за ч.2 ст. 372, ст. 396 КК України, в якій заявником порушувалось питання про відкриття кримінального провадження по ст. 396 КК України за фактом приховування злочину, тяжкого ст. 187,ч.2 ст. 304 КК України, відносно прокурорів ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_3 , з тих підстав, що останні, які являються процесуальними керівниками по справі братів ОСОБА_7 та ОСОБА_14 , всіляко, впродовж 8,5 років, намагаються затягнути об`єктивне розслідування кримінальної справи, по якій представником потерпілого і визнаний ОСОБА_5 ..
Крім того, 10.03.2015 року ОСОБА_5 на ім`я Прокурора Полтавської області ОСОБА_13 було подано заяву про злочин прокурорів прокуратури Шишацького району Полтавської області ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_3 про вчинення останніми службових злочинів під час виконання останніми професійної діяльності за фактами також і по іншим кримінальним провадженням відносно ОСОБА_15 та ОСОБА_16 ..
Більше того, в своїх заявах та пояснення заявник вказував, що прокурором ОСОБА_10 , який діяв, як процесуальний керівник, вчинялися перепони щодо недопущення його, як представника потерпілого, до участі у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , в зв`язку з чим, на думку заявника, було сфальсифіковано докази та незаконно роз`єднано вказане кримінальне провадження, з метою покриття протиправних діянь обвинувачених осіб.
З огляду на дані суттєві порушення прав заявника суд визнає твердження останнього щодо позбавлення його участі в провадженні досудового розслідування такими, що мають право на існування, оскільки є похідними від даних порушень.
Крім того, як вказав заявник, дані обставини впливають на об`єктивність прокурора ОСОБА_3 в даному судовому засіданні по вирішенню питання про відвід судді ОСОБА_6 , в провадженні якої і перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.2 ст. 125 КК України, в якому заявник є представником потерпілого ОСОБА_4 ..
Дані твердження заявника суд приймає до уваги, оскільки питання вирішення відводу судді, головуючої в кримінальному провадженні, розглядається саме в межах наявного в провадженні суду кримінального провадження, і участь у даному засіданні прокурора який виявив ознаки безсторонності в ході його досудового розслідування є неприпустимим і таким, що порушує принцип законності, справедливості та об`єктивності прокурора в кримінальному провадженні.
Таким чином, інші обставини щодо безсторонності прокурора ОСОБА_3 заявлені заявником з приводу понесення додаткових матеріальних витрат, пов`язаних з з`явленням до Ленінського районного суду м. Полтави в судові засідання щодо вирішення різних процесуальних питань, підпорядкованості своєму керівнику прокурору району ОСОБА_17 та пасивної поведінки щодо вжиття самостійних процесуальних рішень як прокурора, який діє в складі групи прокурорів по вищевказаному кримінальному провадженню, вказують на наявність суб`єктивного фактору безсторонності даного прокурора по розгляду даної справи та вказаного кримінального провадження, а також суд визнає похідними і такими, що мають право на існування.
Дані висновки суду підтверджуються і вимогами ст. 9 Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, «Справедливість та об`єктивність»: якою визначено, що працівник прокуратури зобов`язаний діяти справедливо, неухильно дотримуючись вимог закону щодо підстав, порядку та умов реалізації конституційних повноважень прокуратури, бути об`єктивним у своїх стосунках з органами влади, громадськістю та окремими особами. Він має усвідомлювати соціальну значущість прокурорської діяльності, міру відповідальності перед суспільством у забезпеченні захисту прав людини та відстоюванні інтересів держави.
Відповідно до ст. 10 Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури визначено, що працівник прокуратури своєю самовідданістю, неупередженістю, сумлінним виконанням службових обов`язків повинен сприяти підвищенню авторитету прокуратури та зміцненню довіри громадян до неї.
Статтею 12 даного Кодексу визначено, що працівник прокуратури повинен утримуватися від виконання рішень чи доручень керівництва, якщо вони суперечать законодавству або становлять загрозу охоронюваним законом правам, свободам чи інтересам окремих громадян, юридичних осіб, державним або суспільним інтересам. Правомірність надання керівництвом рішень чи доручень працівник прокуратури оцінює самостійно, а за ст. 15 - визначено, що порушення трудової та виконавчої дисципліни, непристойна поведінка є неприпустимими для працівника прокуратури і тягнуть за собою у відповідних випадках передбачену законом відповідальність.
За ст. 2 Дисциплінарного статуту прокуратури працівники прокуратури повинні особисто суворо додержувати вимог закону, виявляти ініціативу в роботі, підвищувати її якість та ефективність і сприяти своєю діяльністю утвердженню верховенства закону, забезпеченню демократії, формуванню правосвідомості громадян, поваги до законів, норм та правил суспільного життя.
Твердження прокурора щодо відсутності відповідних рішень щодо визнання його дій неправомірними, суд визнає неспроможними та безпідставними, оскільки для визначення наявності в діях прокурора безсторонності є достатнім вчинення особою дії, яка ставить під сумнів об`єктивність даної процесуальної особи, а не визнання його дій незаконними, як обов`язкової ознаки даної безсторонності.
Приймаючи дане рішення суд також виходив з того, що Інститут відводу покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості процесуальної особи в результатах розглядуваної справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, то тут головним є публічний інтерес.

Приймаючи до уваги наведені вище факти, які свідчать про наявність обставин іншого характеру, визначених у п. 3 ст. 77 КПК України, оскільки викладені ОСОБА_5 обставини та надання ним оцінки професійним діям чи бездіяльності безпосередньо прокурора ОСОБА_3 в текстах заяв про вчинення злочинів, які хоча і не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в свою чергу в їх сукупності свідчать про наявність обставин, які виключають об`єктивне та неупереджене ставлення прокурора ОСОБА_3 при розгляді даної заяви, поданої представником потерпілого ОСОБА_5 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження № 551/1240/14к по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.2 ст. 125 КК України.
При цьому, слід вказати, що заявником ОСОБА_5 подано суду обґрунтовані та достовірні дані, які свідчать про наявність підстав для задоволення відводу прокурора, відповідно до вимог ст. 77 КПК України, та що в свою чергу спростовує твердження прокурора про надуманість та безпідставність обставин зазначених заявником.
Тому, зважаючи на наведені вище обставини, заява представника потерпілого ОСОБА_5 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 про відвід прокурора ОСОБА_3 у розгляді заяви про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження № 551/1240/14к по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.2 ст. 125 КК України є законною та вмотивованою.
Керуючись ст.ст. 77, 80, 81, 9,12 КПК України, ст. ст. 9,12 «Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, ст. 2 Дисциплінарного статут прокуратури, суд
У Х В А Л И В:
Заяву представника потерпілого ОСОБА_5 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 про відвід прокурора ОСОБА_3 у розгляді заяви про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження № 551/1240/14к по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.2 ст. 125 КК України задовольнити.
Відвести прокурора ОСОБА_3 від участі у справі за розглядом заяви представника потерпілого ОСОБА_5 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження № 551/1240/14к по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.2 ст. 125 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1