Справа № 355/95/16-к
Провадження № 1-кс/355/178/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2016 року Баришівський районний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: захисника адвоката ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Баришівського районного суду Київської області заяву захисника адвоката ОСОБА_3 про відвід головуючого судді Баришівського районного суду Київської області в кримінальному провадженні № 0000046 від 23.01.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України

ВСТАНОВИВ:
22 червня 2016 року за вх. № 3335 до Баришівського районного суду надійшла заява захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_3 про відвід судді в кримінальному провадженні № 0000046 від 23.01.2016 року.

В обгрунтування поданої заяви зазначає, що суддя ОСОБА_7 не може об`єктивно та неупереджено розглядати справу та підлягає відводу оскільки:

Так, суддею ОСОБА_7 02 червня 2016 року було ухвалено рішення про призначення справи по обвинуваченню його підзахисного ОСОБА_6 нібито за результатами підготовчого судового засідання. За твердженням заявника, у порушення вимог ст.ст.314, 315, 316 КПК України, суддя підготовчого судового засідання фактично не провів, порушивши загальні засади кримінального провадження як рівність сторін, право на захист обвинуваченого, змагальність сторін та свободу в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні судом їх переконливості, верховенство права.

Зокрема, стороною захисту у судовому засіданні було наголошено на тому, що у сторони захисту є клопотання, заперечення на ухвали слідчого судді, скарги на бездіяльність органу досудового розслідування та прокурора, які можуть бути розглянуті саме на стадії підготовчого судового засідання. Однак суддею, навмисно стороні захисту не надано можливості подати такі клопотання в зв`язку з чим, вони не були розглянуті.

На думку адвоката, така позиція судді свідчить про упередженість суду у даному кримінальному провадженні в інтересах сторони обвинувачення, оскільки всупереч вимог ч.6 ст. 22 КПК України перешкоджає стороні захисту реалізовувати її процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, наслідком чого, в свою чергу, є порушення права ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, на справедливий судовий розгляд.

Суддя Баришівського районного суду Київської області ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надавши суду свої письмові заперечення з приводу поданої заяви.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви про відвід судді повідомлений належним чином.

Враховуючи думку учасників судового розгляду, які не заперечили проти судового розгляду за відсутності зазначених осіб, суд ухвалив розглянути заяву за даної явки.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 подану до суду заяву про відвід головуючому по розгляду кримінального провадження № 0000046 від 23.01.2016 року судді ОСОБА_7 підтримав та просить суд про його задоволення. При цьому, захисник наголосив на тому, що підготовлені ним на підготовче судове засідання клопотання, відповідають вимогам кримінального процесуального кодексу України, а тому, відмова у їх розгляді, беззаперечно суперечить Конституційним принципам права на справедливий суд.

Прокурор та потерпілий в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання захисника про відвід судді, вказавши на відсутність законних підстав для задоволення відводу, при цьому прокурор обґрунтувала заперечення наступним.

Частиною 5 ст. 75 КПК України визначений перелік обставин, які виключають, участь, в тому числі, судді в кримінальному провадженні. У разі наявності сумнівів стосовно неупередженості судді, сторона, яка ініціює відвід судді повинна довести об`єктивну природу походження цих сумнівів, зокрема, наявністю таких обставин, як усне чи письмове висловлення суддею своєї думки стосовно винності чи невинуватості особи до закінчення розгляду кримінального провадження, перебуванням судді у залежності від тієї чи іншої сторони кримінального провадження, тощо.

Оскільки захисником не наведено жодної об`єктивної підстави, що свідчить про зацікавленість та упередженість судді як процесуальної постаті у судовому процесі прокурор вважає, що заява про відвід судді не підлягає задоволенню.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження суд прийшов до висновку що клопотання адвоката про відвід судді не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до норм ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75 - 79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні визначенні у ст. 75 КПК України, а саме, суддя, не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні від 09.11.2006 року по справі «Білуха проти України» ЄСПЛ зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності ( «Фей проти Австрії» від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 та 30; «Ветштайн проти Швейцарії» . У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду ( «Пуллар проти Сполученого Королівства» ).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного ( «Ветштайн проти Швейцарії» ).

У рішенні від 10 грудня 2009 р. у справі «Мироненко та Мартенко проти України» ЄСПЛ дійшов висновку, що український суд не був безстороннім за об`єктивним критерієм.

На обґрунтування свого висновку ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Відтак, враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку, що заява заявника про відвід головуючого судді Баришівського районного суду Київської області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000046 від 23.01.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України є необґрунтованою і доказів виявлення упередженості суду заявником не наведено.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до приписів ст. 410 КПК України законодавцем визначено, що відхилення судом клопотань учасників судового провадження про допит певних осіб, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення може бути розцінена судом вищої інстанції як неповнота судового розгляду та як одна з підстав для скасування або зміни судового рішення, і, як висновок, це не є обставинами, що свідчать про упередженість та відсутність безсторонності судді, суду у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.81, 369-372, 392 КПК України, суд

У х в а л и в :
Відмовити в задоволенні заяви захисника адвоката ОСОБА_3 про відвід головуючого судді Баришівського районного суду Київської області ОСОБА_7 в кримінальному провадженні № 0000046 від 23.01.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Баришівського районного суду ОСОБА_1