Справа №336/3196/16-к
пр.1-кп/336/296/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 вересня 2016 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження: з боку обвинувачення: прокурора: ОСОБА_3 , потерпілого: ОСОБА_4 , з боку захисту: обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002339 від 10.04.2016 року, які надійшли із обвинувальним актом, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, українця, який отримав середню спеціальну освіту, не одруженого, не працевлаштованого, дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не засудженого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

09.04.2016 року, приблизно о 23 годині 40 хвилин, водій ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем «Москвич», реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснював рух по проїжджій частині вул. Куйбишева від вул. Полякова в напрямку вул. 8-го Березня в м. Запоріжжя. В салоні автомобіля під керуванням ОСОБА_5 в якості пасажира на передньому пасажирському сидінні знаходився ОСОБА_4 .

Так, 09.04.2016 року, приблизно о 23 годині 40 хвилин, під час руху на прямій ділянці проїжджої частини вул. Куйбишева в районі будинку №275, водій ОСОБА_5 , діючи в порушення вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України, згідно з яким у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; маючи об`єктивну можливість виявити, що на проїжджій частині вул. Куйбишева на смузі його руху знаходиться каналізаційний люк, що за своєю конструкцією знаходиться нижче рівня проїжджої частини та вжити негайних заходів до зниження швидкості аж до зупинки керованого транспортного засобу, або безпечного для інших учасників дорожнього руху об`їзду перешкоди, вказаних заходів не вжив та продовжив подальший прямолінійний рух.

В результаті порушення водієм ОСОБА_5 вищезазначених вимог правил безпеки дорожнього руху, він допустив наїзд на вищевказаний каналізаційний люк, після чого втратив контроль над керуванням транспортним засобом, його виїздом за межі проїжджої частини та його послідуючим наїздом на перешкоду у вигляді дерева.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_4 , згідно висновку судово-медичної експертизи №1678М від 10.05.2016р., отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого осколкового перелому лівої стегнової кістки з закритим заднім вивихом лівої стегнової кістки, закритого перелому задньої стінки лівої вертлужної впадини зі зміщенням кісткових фрагментів, закритих переломів переднього відділу 3 ребра та хрящових відділів 4,5,6 ребер зліва зі зміщенням кісткових фрагментів по ширині на повний поперечник кістки, з розвитком лівостороннього гідратораксу (скупчення рідини в плевральній порожнині), закритого перелому дистального епіфізу лівої променевої кістки зі зміщенням кісткових фрагментів, рани в області правого колінного суглобу з розшаруванням підшкірно-жирової речовини, подряпин в області лиця, що в сукупності кваліфікуються, як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що не є небезпечними для життя, але такими, що спричинили довгостроковий розлад здоров`я, більше 21 дня.

Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи №268/16 від 20.04.2016 року, невідповідність дій водія ОСОБА_5 пункту 12.3 Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали. Водій ОСОБА_5 мав технічну можливість запобігти події ДТП шляхом своєчасного зниження швидкості керованого ним автомобіля аж до повної його зупинки або безпечного для інших учасників дорожнього руху об`їзду перешкоди.

Оскільки учасники судового процесу не оспорювали фактичні обставини кримінального правопорушення, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням даних, що характеризують його особу, цивільного позову із доказами на підтвердження завданої потерпілому матеріальної шкоди та експертними висновками.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінують, визнав в повному обсязі, пояснив обставини його вчинення, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи фактичні обставини справи, щиро розкаявся у скоєному.

Підтвердив, що 09.04.2016 року, приблизно о 23 годині 40 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом «Москвич», який був технічно справним, їхав з другом потерпілим ОСОБА_4 з лазні, в якій вони відпочивали, при цьому, рухався по проїжджій частині вул. Куйбишева від вул. Полякова в напрямку вул. 8-го Березня в м. Запоріжжя. ОСОБА_4 перебував на передньому пасажирському сидінні біля водія. Під час руху на прямій ділянці проїжджої частини АДРЕСА_3 , не помітивши каналізаційний люк, що за рывнем знаходиться нижче проїжджої частини, не вжив заходів для зниження швидкості або об`їзду перешкоди, хоча мав змогу здійснити такі дії, продовжив подальший прямолінійний рух, внаслідок чого допустив наїзд на зазначений каналізаційний люк, втратив контроль над керуванням транспортним засобом. В результаті автомобіль виїхав за межі проїжджої частини та здійснив наїзд на дерево. Обвинувачений зобов`язується відшкодувати потерпілому завдані збитки, визнає заявлений потерпілим цивільний позов в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні наполягав на задоволенні заявленого цивільного позову про стягнення з ОСОБА_5 матеріальної шкоди в сумі 35318,48 грн. у зв`язку із отриманими травмами внаслідок ДТП, оскільки перебував на стаціонарному лікуванні в КЗ «Запорізька міська багатопрофільна клінічна лікарня № 5» з 09.04.2016 року до 23.06.2016 року, а також на амбулаторному лікуванні з 24.06.2016 року. Крім того, 12.05.2016 року потерпілому зроблено операцію тазостегнової кістки, в ході якої поставлений протез. За змістом цивільного позову у зв`язку із лікуванням він поніс значні матеріальні витрати на придбання ліків, бандажу, протезу на зазначену суму. Вимог про відшкодування моральної шкоди потерпілий не заявляв. Потерпілий зауважив, що ОСОБА_5 вибачився перед ним, відвідував у лікарні, втім, завдану матеріальну шкоду не відшкодував. На підтвердження суми коштів, витраченої на лікування, потерпілим ОСОБА_4 надано низку квитанцій та чеків, сума за якими відповідає заявленим вимогам про стягнення матеріальної шкоди.

Крім визнання вини та пояснень обвинуваченого, наданих в судовому засіданні, вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, підтверджується:

-висновком експерта № 268/16 від 20.04.2016 року за результатами проведення інженерно-транспортної експертизи, згідно з яким водій автомобіля «Москвич», р/н НОМЕР_1 ОСОБА_5 повинен був керуватися вимогами п.п.12.2, 12.3, 19.1 Правил дорожнього руху України, дії водія «Москвич», р/н НОМЕР_1 ОСОБА_5 не відповідають вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією ДТП, водій автомобіля «Москвич», р/н НОМЕР_1 ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути наїзд на перешкоду та подальший виїзд за межі проїжджої частини.

-висновком експерти № 255/16 від 20.04.2016 року за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи, згідно з даними якого на момент експертного дослідження рульове управління (керування), робоча гальмівна (гальмова) система та ходова частина автомобіля «Москвич», р/н НОМЕР_1 знаходяться в працездатному стані.

-висновком експерта № 1678 М від 10.05.2016 року за результатами проведення судово-медичної експертизи, за змістом якого внаслідок ДТП отримані потерпілим ОСОБА_4 тілесні ушкодження, викладені в обвинувальному акті, в сукупності кваліфікуються, як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що не є небезпечними для життя потерпілими, але такими, що спричинили довгостроковий розлад здоров`я, більше 21 дня.

Проаналізувавши в сукупності наведені докази та надані обвинуваченими пояснення, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_5 доведена повністю, а необережні дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості, враховує відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, не працевлаштований, на обліку за станом здоров`я не перебуває.

Також судом враховується, що потерпілий ОСОБА_4 не наполягає на суворому покаранні обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, оскільки товаришує з обвинуваченим.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого. Обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, на підтвердження чого в матеріалах провадження міститься висновок КУ «ОКНД» ЗОР № 2996 від 10.04.2016 року.

З урахуванням вищевикладеного, пом`якшуючих та обтяжуючих вину обвинуваченого обставин, суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливе без реальної ізоляції від суспільства за умови призначення покарання у вигляді обмеження волі на мінімальний строк та вважає за необхідне звільнити ОСОБА_5 від його відбування з іспитовим строком, згідно ст. 75 КК України, якщо протягом цього строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 2-3 ч.1 ст. 76 КК України, а саме не виїжджатиме за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомлятиме кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Крім того, з урахуванням обставин справи, з метою виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним інших злочинів, суд дійшов висновку про необхідність призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на мінімальний строк.

Заходи забезпечення у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 не застосовані.

Речовий доказ автомобіль «Москвич», р/н НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання обвинуваченому, необхідно залишити йому за приналежністю.

Цивільний позов, заявлений у кримінальному провадженні, суд вважає за необхідне задовольнити, оскільки розмір завданої потерпілому матеріальної шкоди знайшов своє підтвердження на підставі наданих письмових доказів. Так, стягненню з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_4 підлягає завдана йому внаслідок вчинення кримінального правопорушення матеріальна шкода в розмірі 35318,48 грн.

Стягненню з ОСОБА_5 на користь держави підлягають процесуальні витрати, а саме документально підтверджені витрати на залучення експертів, пов`язані із проведенням судових інженерно-транспортних експертиз № 268/16 від 20.04.2016 року у розмірі 1055,52 грн., № 255/16 від 20.04.2016 року у розмірі 1055,52 грн.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 126, 127, 129, 349, 368-371, 373-374, 392, 394-395 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1(один) рік.
У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину, а також виконає обов`язки, передбачені п.п. 2-3 ч.1 ст. 76 КК України - не виїжджатиме за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомлятиме кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_5 матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , суму в розмірі 35318,48 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати у розмірі 2111,04 грн. на користь держави.

Речовий доказ автомобіль «Москвич», р/н НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , - залишити йому за приналежністю.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам процесу, не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1