дата документу :
Справа № 359/5448/16-к
Провадження № 1-КП/359/301/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 липня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
за участю обвинуваченого ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця РФ, Володимирської обл., с. Петушки, цигана, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 05.03.2008 року Апеляційним судом Київської області за ч. 3 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, 08.02.2013 року звільнений з Березанської ВК № 95 у зв`язку із закінченням строку покарання, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України
встановив:
ОСОБА_3 своїми умисними діями повторно вчинив викрадення чужого майна (крадіжка), за наступних обставин.
05.03.2008 р. ОСОБА_3 засуджений Апеляційним судом Київської області за ч. 3 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі. 08.02.2013 р. ОСОБА_3 звільнено з Березанської виправної колонії № 95 у зв`язку із закінченням строку покарання. Однак ОСОБА_3 , маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив кримінальне правопорушення.
Так, 17.04.2016 р., близько 23 год. 00 хв., ОСОБА_3 зайшов до хірургічного відділення Бориспільської ЦРЛ, що в м. Бориспіль по вул. Котляревського, 1. Надалі, перебуваючи в хірургічному відділенні, ОСОБА_3 направився до палати № 5, відчинив двері та помітив на приліжковій тумбі мобільний телефон марки «Simens с65», після чого в нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Переконавшись, що за його протиправними діями ніхто із пацієнтів в палаті не спостерігає та, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, шляхом вільного доступу зайшов до приміщення палати №5 хірургічного відділення Бориспільської ЦРЛ, звідки таємно викрав належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Simens с65» вартістю 163 грн.00 коп., поклав його до кишені брюк, вийшов з вказаної палати та пішов з території лікарні, тим самим маючи реальну можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.
В результаті злочинних дій ОСОБА_3 спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_5 в розмірі 163 гривень.
Обвинувачений визнав вину у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Під час допиту у судовому засіданні ОСОБА_3 показав, що 17 квітня 2016 р., близько 23 год. 00 хв., він зайшов до хірургічного відділення Бориспільської ЦРЛ, що розташовано в м. Бориспіль по вул. Котляревського, 1. Перебуваючи в хірургічному відділенні, він направився до палати №5, відчинив двері та помітив на приліжковій тумбі мобільний телефон марки «Simens с65», після чого в нього виник умисел на викрадення вказаного телефону. Переконавшись, що за його протиправними діями ніхто із пацієнтів в палаті не спостерігає шляхом вільного доступу зайшов до приміщення палати №5 хірургічного відділення Бориспільської ЦРЛ, звідки таємно викрав належний потерпілій мобільний телефон марки "Simens с65", який поклав до кишені брюк, вийшов з вказаної палати та пішов з території лікарні, тим самим маючи реальну можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд. Зазначив, про те, що завдав потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 163 грн. 00 коп. Крім того додав, що щиро кається у скоєному, в зв`язку з тим, що на передодні вжив 3 пляшки джин тоніку перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння, тому і викрав вище вказаний мобільний телефон не замислюючись про наслідки.
Обвинувачений та інші учасники кримінального провадження не оспорюють обставини вчинення злочину. На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд вважає недоцільним досліджувати докази відносно цих обставин та обмежується допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу та приєднані матеріали стосовно судових витрат. Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

При цьому розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії обвинуваченого кваліфіковані:

- за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинено повторно.

Таку кваліфікацію дій ОСОБА_3 суд вважає правильною.

Так, майно, яким заволоділа обвинувачений, було для нього чужим, адже не перебувало в його власності чи законному володінні, ОСОБА_3 не мав на нього жодного права, цим майном він заволодів у спосіб, який заборонений законом. Це означає, що заволодіння майном відбулось протиправно. Викрадення майна здійснювались коли потерпілий та інші особи за ним не спостерігали. За цією ознакою воно є таємним та визначається як крадіжка. ОСОБА_3 досяг віку, з якого наступає кримінальна відповідальність за викрадення чужого майна. Його дії характеризуються умислом та корисливою метою. Зокрема, обвинувачений усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання. Корислива мета полягає у тому, що при вчиненні кримінального правопорушення обвинувачений прагнув обернути чуже майно на свою користь. В результаті них він одержав фактичну можливість володіти, користуватись та розпоряджатись викраденим майном. Таким чином, вчинений обвинуваченим кримінальне правопорушення є закінченим.

ОСОБА_3 раніше судимий вироком Апеляційного суду Київської області від 05.03.2008 р. за ч. 3 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі. Після відбуття даного покарання, обвинувачений вчинив повторно викрадення чужого майна. Як роз`яснив Пленум ВСУ України у постанові від 06.11.2009 р. № 10 "Про судову практику у справах про злочини проти власності" з п. 20 вбачається, що відповідно до п. 1 примітки до статті 185 КК повторним у статтях 185, 186 та 189-191 КК визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 КК. Тому враховуючи все зазначене, в діяннях ОСОБА_3 міститься ознака повторності.

Тому суд вважає, що ОСОБА_3 повинен бути засуджений:

- за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинено повторно.

Обираючи обвинуваченому кримінальне покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, дані, які характеризують його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , є те, що він щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні. Обставини, які обтяжують його покарання, це скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Аналіз даних про особу обвинуваченого вказує на те, що він раніше судимий за вчинення злочину проти власності, на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, є інвалідом 3 групи, за місцем проживання характеризується з посередньої сторони, письмових скарг від сусідів не надходило, не підтримує стосунки з особами, які ведуть антигромадський спосіб життя, громадський порядок не порушує. Неодружений, тимчасово не працює. Як вбачається потерпілий жодних претензій до обвинувачуваного ні морального, ні матеріального характеру не має.
Із урахуванням обставин вчинення злочину, його тяжкості та даних про особу обвинуваченого суд приходить до висновку, що за вчинення кримінального правопорушення належить призначити покарання у виді позбавлення на певний строк.
Разом з тим, його перевиховання та виправлення залишається можливим без ізоляції від суспільства. На підставі ст.75 КК України обвинуваченого ОСОБА_3 допустимо звільнити від відбування покарання з випробуванням, йому доцільно встановити іспитовий строк певної тривалості та покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Підсумовуючи вищезазначене суд вважає, що дана міра покарання відносно обвинуваченого є достатньою для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи середню тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого.

Речові докази: мобільний телефон марки «Simens с65» належить залишити у власності ОСОБА_5 .
Крім того, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати на проведення експертизи у розмірі 250 гривень 00 копійок .
Цивільний позов не пред`являвся.

Керуючись ст. 22, ч.2 ст.124, ч. 3 ст. 349, ч. 1 ст. 369, ст. 370, ч. 1, ч. 2 ст. 371, ч. 2, ч. 3 ст. 373, ст.ст. 374, 376 КПК України, ст. ст. 50, 65-67, 75-76, ч. 2 ст. 185 КК України, суд -

присудив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:
за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі та призначити йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави - 250 (двісті п`ятдесят) грн. 00 коп. документально підтверджених витрат на залучення експерта.
Речові докази: мобільний телефон марки "Simens с65" - залишити у власності ОСОБА_5 .
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя
Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1