Справа № 296/2006/16-к
Вирок
Іменем України
22 березня 2016 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0007053 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- останній раз Богунським районного суду м.Житомира, 22.06.2009р. до 3-х років 6 місяців позбавлення волі.

- на підставі ст. 82 КК України 30.12.2011р.Богунським районним судом м.Житомира невідбуту частину покарання замінено на обмеження волі.

- на підставі ст. 81 КК України 27.12.2012р. Бердичівським місцевим судом Житомирської області невідбуту частину покарання замінено на громадські роботи на 240 годин.

Покарання відбуто 30.04.2013р.

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до обвинувального акту від 26.02.2016р., ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний корисливий злочин, за наступних обставин.

Так, 30 січня 2015р., близько 22 години, ОСОБА_4 знаходився поблизу будинку №66 по вул. Київській в м.Житомирі, разом зі своєю знайомою ОСОБА_5 . В цей же час та місці у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на незаконне повторне заволодіння чужим майном, а саме планшетом марки «Asus ZenPad» С7, що належить ОСОБА_5 , шляхом зловживання довірою останньої.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 в цей же час та місці, зловживаючи довірою, спонукав ОСОБА_5 передати йому планшет марки «Asus ZenPad» С7 (з чохлом для планшета марки Defender Booky 7 та сім-карткою мобільного оператора «Лайф», на рахунку якої знаходились кошти в сумі 20 грн.) під приводом використання його у власних цілях та вказав, що поверне планшет одразу ж після здійснення дзвінка з нього. Будучи впевненою у правдивості слів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 передала останньому вищезазначений планшет.

Отримавши планшет, ОСОБА_4 пішов в двір будинку АДРЕСА_2 , вийшов з поля зору ОСОБА_5 та в подальшому не повернувся. Заволодівши планшетом, ОСОБА_4 в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 , шляхом зловживання довірою, повторно, заволодів чужим майном, а саме планшетом марки «Asus ZenPad» С7, вартістю 3399 грн., чохлом для планшета марки Defender Booky 7 , вартістю 174 грн., сім-карткою мобільного оператора «Лайф», вартістю 15 грн., на рахунку якої знаходились кошти в сумі 20 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 3608 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 190 КК України, шахрайство, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчиненого повторно.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились в заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою, вчиненому повторно, вчинив кримінальне правопорушення, а тому його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України.

26 лютого 2016 року в м. Житомирі між обвинуваченим та потерпілою було укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди потерпіла ОСОБА_5 з підозрюваним ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.190 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначених діяннях. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у вигляді двох років обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю в 1рік.

Згідно ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи;

3) періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчій інспекції.

Потерпіла ОСОБА_5 не має до ОСОБА_4 жодних претензій стосовно матеріальної та моральної шкоди, в зв`язку з тим, що вона їй відшкодована ОСОБА_4 в повному обсязі.

ОСОБА_4 дає згоду на застосування узгодженого за цією угодою покарання. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки їх невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпіла ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

Суд вислухавши пояснення обвинуваченого, потерпілої, думку прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди про примирення, виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угод судом.

Також судом з`ясовано, що потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами виду та розміру покарання.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 26.02.2016 року, укладену в м. Житомирі між потерпілою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою м.Житомира, громадянкою України, прож. АДРЕСА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Житомира, громадянином України, непрацюючим, проживаючим за адресою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Призначити ОСОБА_4 за ч.2 ст.190 КК України узгоджене сторонами покарання у вигляді двох років обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю в один рік.

Згідно ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи;

-періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1