А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

01.08.2016 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
Цим вироком
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, уродженець с. Ляхівці Ужгородського району Закарпатської області, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , судимий вироком Ужгородського міськрайонного суду від 30 липня 2008 року за ч. 2 ст. 186 КК України на сім років позбавлення волі.
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України із призначенням покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
Запобіжний захід залишено попередній тримання під вартою.
Строк відбуття покарання постановлено обчислювати з 8 липня 2015 року, зарахувавши термін досудового тримання під вартою з 18 липня 2014 року по 7 липня 2015 року.
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, українець, уродженець с. Чертеж Ужгородського району Закарпатської області, проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України із призначенням покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на два роки на покладенням відповідно до вимог п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально - виконавчу інспекцію.
Цивільний позов ОСОБА_11 про стягнення солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 матеріальної шкоди в розмірі 5000 грн., цивільний позов ОСОБА_12 про стягнення солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 матеріальної шкоди в розмірі 5000 грн. задоволено.
Цивільні позови потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 залишено без розгляду.
Постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 2882 гривні 97 копійок.
Згідно з вироком, 18 липня 2014 року в період часу з 10 год. 00 хв. по 12 год. 30 хв. ОСОБА_8 , діючи умисно, таємно, повторно, з метою заволодіння чужим майном, шляхом підбору ключа до вхідних дверей проник в будинок АДРЕСА_1 , звідки викрав два золоті ланцюжки, вартістю 1841,95 грн., золотий перстень, вартістю становить 2125,20 грн., два кулони, один з яких із золота, інший із біжутерії, вартістю 462,05 грн., чим спричинив ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 4429,20 грн.
Крім цього, в період з 16.07.2014 року по 18.07.2014 року ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ОСОБА_10 , з метою заволодіння чужим майном, шляхом пошкодження металевої решітки на вікні другого поверху дачного будинку, що розташований на дачному кооперативі «Ландиш» в с.Н.Солотвино, проникли в середину будинку, звідки викрали телевізор марки «Оріон», вартістю 150 грн., газову двох камфорну плиту російського виробництва марки ПГ 2, 1988 року випуску, вартістю 105 грн., газовий балон ємністю 40 л, вартістю 292,50 грн., електричний чайник російського виробництва марки «Сатурн», моделі «ST-EK 0002», вартістю 123,20 грн., аптечку, вартістю 95 грн.,спричинивши потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 756,70 грн.
В березні 2014 року ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , з метою заволодіння чужим майном, зламали хвіртку, проникли на територію дачного будинку, що розташований на дачному масиві «Лотос» в с.Чертеж, відкрили вікно в будинку та проникли всередину, звідки викрали серп, вартістю 35,75 грн., сокиру вартістю 58,50 грн., молоток вартістю 51 грн, дві ручні пилки для порізки деревини вартістю 331,50 грн., металеву косу №7 вартістю 66 грн., керосинову лампу, вартістю 64 грн., металеві ножиці, вартістю 126 грн., чим спричинили ОСОБА_16 матеріальну шкоду на загальну суму 732,75 грн.
Також, в квітні 2014 року ОСОБА_8 разом з ОСОБА_10 зламали вхідні двері та проникли в середину дачного будинку, що розташований на дачному масиві «Лотос» в с.Чертеж, звідки викрали металеву шафу, вартістю 300 грн., розкладушку, вартістю 67,50 грн., одну банку краски емальової, вагою 1 кг, вартістю 26,50 грн., чим спричинили ОСОБА_17 матеріальну шкоду на загальну суму 394 грн.
В подальшому, в квітні 2014 року ОСОБА_8 з ОСОБА_10 , діючи умисно, таємно, повторно, з метою заволодіння чужим майном, зламали вхідні двері та проникли в середину дачного будинку, що розташований на дачному масиві «Лотос» в с.Чертеж, звідки викрали автомобільні ланцюги на шини R-14, вартістю 300 грн., чим спричинили ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 300 грн.
Окрім того, в квітні 2014 року ОСОБА_8 разом з ОСОБА_10 , з метою заволодіння чужим майном, розбили вікно та проникли всередину дачного будинку, що розташований на дачному масиві «Лотос» в с.Чертеж, звідки викрали алюмінієвий бідон ємністю 40 л., вартістю 225 грн., три лопати, вартістю 108 грн., чим спричинили ОСОБА_18 матеріальну шкоду на загальну суму 333 грн.
Також, в період з квітня по червень 2014 року ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ОСОБА_10 , діючи умисно, таємно, повторно, з метою заволодіння чужим майном, шляхом підбору ключів до вхідних дверей, проникли в середину новобудови б/н в смт.Середнє, звідки викрали 240 літрів дизельного палива, вартістю 3597,60 грн., диск діаметром 30 см. до бензинової коси «Партнер БГ 4400», вартістю 187 грн., два металеві автомобільні диски R-14, вартістю 420 грн., дві автомобільні шини, вартістю 854,40 грн., чим спричинили ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 5059 грн.
Крім того, в червні 2014 року ОСОБА_8 , з метою заволодіння чужим майном, шляхом злому вхідних дверей проник в середину дачного будинку, що розташовані в кооперативі «Ремпобуттехніки» Худлівської сільської ради, звідки викрав радіоприймач марки «КІРО КВ - 308 АС», вартістю 55 грн., ліхтар «Експерт», вартістю 94,50 грн., гумові чоботи, вартістю 38,50 грн., чим спричинив ОСОБА_19 матеріальну шкоду на загальну суму 188 грн.
Окрім того, в червні 2014 року ОСОБА_8 , розбив вікно та проник всередину дачного будинку, що розташований на дачному кооперативі «Ландиш» в с. Н. Солотвино, звідки викрав водяний насос марки «Експрес», вартістю 780 грн., два кабелі, вартістю 42 грн., два садові шланги, вартістю 94,50 грн., ліхтар світлодіодний марки «Pozhbud», вартістю 105 грн., радіоприймач марки «Кіро КВ -480 АС», вартістю 66 грн., кавоварку, вартістю 24 грн., чим спричинив ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 1111,50 грн.
В апеляційних скаргах:
Прокурор, не оспорюючи фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій,порушує питання про скасування вироку суду та направлення кримінального провадження на новий судовий розгляд в іншому складі суду. В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що судом не дотримано ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме: судом не було з`ясовано, чи правильно обвинувачені розуміють наслідки обмеження дослідження доказів та права оскаржити встановлені судом обставини в апеляційному порядку. Крім того, прокурор зазначає, що судове провадження здійснено у відсутності потерпілих, які не були належним чином повідомлені про час і місце судового засідання.
Обвинувачений ОСОБА_8 в апеляційній скарзі та доповненні до апеляційної скарги просить вирок суду скасувати, справу направити на новий судовий розгляд в іншому складі суду. Посилається на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що під час розгляду справи вини своєї не визнавав, надав суду покази які відрізняються від тих, що викладені у вироку, дана обставина підтверджується звукозаписом перебігу судового засідання. Крім того, вказує на те, що суд розглянув справу без участі потерпілих.
Захисник ОСОБА_6 в поданій апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати, справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. Зазначає, що суд провів судове засідання без участі потерпілих, не перевіривши при цьому, чи повідомлені такі належним чином час і місце розгляду справи, чим позбавив потерпілих ряду прав, зокрема: брати участь у судових засіданнях, виступати в судових дебатах тощо. Крім того, суд обмежившись тільки допитом обвинувачених , в порушення вимог ст. 349 КПК України, не заслухав думку учасників судового провадження, не з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також те, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Заслухавши доповідь судді про зміст оскарженого судового рішення; промову прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та доводи захисника ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , який підтримав подані апеляційні скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апелянтів, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора, обвинуваченого та його захисника підлягають задоволенню з таких підстав.
Згідно з вимогами п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь якому разі підлягає скасуванню, якщо cудове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового засідання.
Як вбачається з матеріалів провадження всупереч зазначеним вимогам розгляд справи відбувся без участі потерпілих, суд не перевірив, чи повідомлені такі належним чином час і місце розгляду справи, чим порушив права потерпілих. Однак, з компакт-диску звукозапису перебігу судового засідання вбачається, що під час судових засідань, які відбулися 17.09. 2015р. та 15.10.2015 р. були присутні потерпілі ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_20 , але судом не допитувалися, права їм роз`ярені.
Крім того, як вбачається з матеріалів провадження суд всупереч вимогам ст. 349 КПК України не з`ясував думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та про порядок їх дослідження, також не було з`ясовано чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також те, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд не навів у вироку аналізу жодного доказу і не вмотивував висновки щодо встановлених обставин події та правової кваліфікації вчиненого, що суперечить вимогам ст. 370 КПК України, згідно з якими обгрунтованим може вважатись тільки таке рішення, яке ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
Крім того, заслуговують на увагу твердження обвинуваченого ОСОБА_8 про невідповідність висновків суду викладених у вироку фактичним обставинам кримінального провадження.
Суд у вироку послався на те, що обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_10 повністю визнали свою вину, надали показання щодо місця, часу та обставин вчинення злочинів. Однак, дана обставина не відповідає дійсності та спростовується журналом судового засідання та звукозаписом перебігу судового засідання, з яких вбачається, що обвинувачені своєї вини не визнавали, надали суду суперечливі показання лише по епізоду, який мав місце 18 липня 2014 року. Інші епізоди судом не досліджувались. (а.с. 151-156, 175).
За таких обставин доводи апеляційних скарг прокурора, обвинуваченого та його захисника про скасуванню вироку є обґрунтованими. Наведене свідчить про істотні порушення кримінального процесуального закону, неповноту судового слідства та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, що перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і тягнуть за собою скасування вироку у відповідності до вимог ст. ст. 412, 415 КПК України.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 утримується під вартою з 18 липня 2014 року, тобто понад два роки.
Відповідно до вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Європейський суд з прав людини визнав, що: зі спливом певного часу наявність лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи - рішення у справах: «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, «Кравченко проти України» від 23 лютого 2012 року, «Орловський проти України» від 2 квітня 2015 року, «Руслан Яковенко проти України» від 4 червня 2015 року, «Еререн проти Німеччини» від 6 листопада 2014 року; передача клопотання в останній день перебування заявника під вартою є порушенням ст. 5 Конвенції - рішення у справах: "Чанєв проти України" від 9 жовтня 2014 року, "Кушнір проти України" від 11 грудня 2014 року, "Панкратьєв проти України" від 11.12.2014 року, "Подвезько проти України" від 12 лютого 2015 року; тримання під вартою є незаконним, якщо протягом певного періоду особа трималась під вартою без будь якого рішення суду та рішення суду щодо залишення під вартою не містило підстав і визначених строків, національні суди не здійснювали належний перегляд законності тримання під вартою рішення у справах: «Цигоній проти України» від 24 листопада 2011 року, «Орловський проти України» від 2 квітня 2015 року, «Кравченко проти України» від 23 лютого 2012 року.
Отже, враховуючи обставини справи, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 ..
Однак, враховуючи тяжкість злочинів, в яких обвинувачується ОСОБА_8 , за вчинення яких законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від трьох до шести років, наявність передбаченого ст. 177 КПК України ризику - переховування від органів досудового розслідування або суду та особу підозрюваного, колегія суддів вважає за необхідне змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт за місцем проживання ОСОБА_8 .
Отже, на підставі викладеного, колегія суддів вважає, що оскаржуваний вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції. При новому розгляді провадження необхідно усунути зазначені в ухвалі недоліки, провести судовий розгляд у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, належним чином перевірити доводи апелянтів та прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення, яке б відповідало вимогам ст. 370 КПК України.
Керуючись ст. ст. 181, 404, 407, 412, 415, 418, 419 КПК України, апеляційний суд Закарпатської області
п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_6 задовольнити.
Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 березня 2016 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_10 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 змінити з тримання під вартою на домашній арешт строком до 27 вересня 2016 року.

Зобов`язати ОСОБА_8 в період часу з 19-ї години вечора до 7-ї години ранку не залишати житло за місцем його проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:

-прибувати до суду у визначені судом дні;

-носити електронний засіб контролю.

Обвинуваченого ОСОБА_8 негайно звільнити з-під варти та зобов`язати його невідкладно прибути до місця свого проживання.

В порядку ст. 195 КПК України копію ухвали надіслати начальнику Закарпатського ГУ НП в Закарпатській області для виконання щодо застосування електронних засобів контролю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: