УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2016 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження щодо
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Межирічка,
Радомишльського району, Житомирської області,
громадянина України, зареєстрованого за адресою:

з апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 16 квітня 2015 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування покарання, призначеного вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 23 травня 2013 року,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_5 .
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 16 квітня 2015 року задоволено клопотання начальника Дарницького районного відділу
кримінально-виконавчої інспекції в м. Києві (далі КВІ) про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_5 для відбування призначеного судом покарання. Направлено ОСОБА_5 для відбування призначеного вироком Радомишльським районним судом Житомирської області від 23 травня 2013 року покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі. Оголошено розшук ОСОБА_5 .
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання начальника Дарницького відділу КВІ в м. Києві про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_5 для відбування призначеного судом покарання.
В доводах апеляційної скарги захисник ОСОБА_6 зазначає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки суд не вжив заходи щодо виклику ОСОБА_5 в судове засідання для підтвердження або спростування обставин, викладених в зазначеному клопотанні, що суперечить вимогам ч. 4 ст. 539 КПК України.
Апелянт звертає увагу на те, що вищевказаною ухвалою оголошено розшук ОСОБА_5 , проте працівники Дарницького відділу КВІ в м. Києві не вживали заходів щодо встановлення місця проживання ОСОБА_5 , ними не допитувались родичі, сусіди та працівники комунального підприємства ремонтно-експлуатаційної організації за місцем фактичного проживання, де він постійно проживав.
Захисник ОСОБА_6 зазначає, що суд першої інстанції не навів обґрунтованих фактів систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Апелянт звертає увагу на те, що в ухвалі зазначається про неявку на реєстрацію в Дарницький відділ КВІ в м. Києві 12 січня 2015 року, в той час як даний день припадає на понеділок, а не встановлену середу.
Крім того, захисник ОСОБА_6 зазначає, що за час перебування на іспитовому строку ОСОБА_5 в повній мірі усвідомив неправоту своїх дій, створив сімю, влаштувався на роботу, за місцем постійного проживання характеризується позитивно, що підтверджується документами.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняте нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання начальника Дарницького відділу КВІ в м. Києві про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_5 для відбування призначеного судом покарання.
Апелянт зазначає, що розгляд вищевказаного клопотання начальника відділу КВІ відбувався за його відсутності, оскільки суд не повідомляв його про дату, час та місце проведення судового засідання. Він звертає увагу на те, що матеріали кримінального провадження не містить жодного документа, який би підтверджував належного повідомлення його про дату, час та місце розгляду клопотання начальника кримінально-виконавчої інспекції.
Засуджений ОСОБА_5 зазначає, що 02 жовтня 2016 року звернувся до відділення поліції у Житомирській області із заявою про вчинення хуліганських дій щодо нього невідомими особами, де йому повідомили, що йому оголошений розшук. В цей же день йому було вручено копію ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 16 квітня 2015 року.
Апелянт звертає увагу на те, що до 02 жовтня 2016 року взагалі не знав про існування судового рішення від 16 квітня 2015 року, яким було задоволено клопотання начальника відділу КВІ про скасування звільнення його від відбування покарання з випробуванням на реальну міру покарання.
Суд першої інстанції, задовольняючи клопотання начальника Дарницького відділу КВІ в м. Києві про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_5 для відбування призначеного судом покарання, зазначив, що ОСОБА_5 допустив порушення порядку відбування іспитового строку, зокрема останній змінив місце проживання без повідомлення кримінально-виконавчої інспекції, а також неодноразово не з`являвся на реєстрацію без поважних причин.
Під час апеляційного розгляду засуджений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 підтримали апеляційні скарги, просили ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити свою ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання начальника Дарницького відділу КВІ в м. Києві про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_5 для відбування призначеного судом покарання, прокурор заперечував проти задоволення апеляційних скарг.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ухвали суду від 16 квітня 2015 року, судом прийнято рішення про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування покарання, призначеного вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 23 травня 2013 року з тих підстав, що ОСОБА_5 змінив місце проживання без повідомлення кримінально-виконавчої інспекції, а також неодноразово не з`являвся на реєстрацію без поважних причин.
Як вбачається з журналу судового засідання від 16 квітня 2015 року (а.с.7-9) засуджений ОСОБА_5 в судовому засідання присутнім не був.
Засуджений ОСОБА_5 як в своїй апеляційній скарзі, так в суді апеляційної інстанції стверджує, що жодного виклику до суду він не отримував, а тому і не знав, що в суді розглядається клопотання начальника Дарницького відділу КВІ в м. Києві щодо нього.
В матеріалах провадження є судові повістка (а.с.5), яку суд першої інстанції направив ОСОБА_5 , проте матеріали провадження не містять даних про те, що засуджений ОСОБА_5 отримав цю повістку та був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання.
У відповідності до приписів ст. 539 КПК України, якими регламентовано порядок вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку, у судове засідання для вирішення такого питання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор, орган або установа виконання покарання.
За змістом положень ч. 4 ст. 539 КПК України, не перешкоджає проведенню судового розгляду неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомленні про місце та час розгляду подання, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Дослідивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції подання начальника Дарницького відділу КВІ в м. Києві про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування покарання, призначеного вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 23 травня 2013 року, було розглянуто без дотримання вимог ст. 539 КПК України, оскільки в провадженні відсутні відомості про те, що на час вирішення судом подання засуджений ОСОБА_5 належним чином був повідомлений судом про місце та час його розгляду.
Крім того, висновок суду про наявність підстав для задоволення подання начальника Дарницького відділу КВІ в м. Києві жодним чином не мотивований, суд формально в ухвалі послався на те, що засуджений не мешкає за місцем проживання та місце його знаходження невідоме, не проаналізувавши при цьому з яких підстав ОСОБА_5 не виконує обов'язки, покладені на нього вироком суду.
В суді апеляційної інстанції були допитані свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які є родичами засудженого та які повідомили суду, що ОСОБА_5 за місцем свого постійного проживання, а саме: АДРЕСА_2 , не завжди був присутнім, оскільки час від часу їздив до своєї дружини, ОСОБА_8 , в Житомирську обл., м. Малин, де неофіційно працював. Вищевказані свідки стверджують, що ОСОБА_5 не ухилявся від виконання вироку, а за місцем проживання не був постійно у зв`язку з сімейними обставинами.
Відповідно до вимог ст. 409 КПК України істотне порушення кримінального процесуального закону є підставою для скасування судового рішення, а ст. 412 ч. 2 п. 3 КПК України зазначає, що судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених статтею 381 цього Кодексу, або прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою
Як вбачається з матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_5 не був присутнім в судовому засіданні, чим був позбавлений права надавати пояснення та докази, заявляти клопотання, тобто порушено його право на захист, що є істотним порушенням норм кримінального процесуального права та підставою для скасування ухвали суду з призначенням нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції.
При новому розгляді в суді першої інстанції необхідно перевірити обгрунтованість доводів, викладених в клопотанні начальника Дарницького відділу КВІ в м. Києві і в апеляційних скаргах та прийняти законне і обґрунтоване рішення.
Керуючись ст. ст. 376 ч. 2, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_11 та його захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 16 квітня 2015 року, якою задоволено клопотання начальника Дарницького районного відділу кримінально-виконавчої інспекції в м. Києві про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_5 для відбування призначеного судом покарання, скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
ОСОБА_5 звільнити з-під варти в залі суду негайно.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3