Справа № 350/585/16-к
Провадження № 11-кп/779/349/2016
Категорія ч.1 ст.185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 серпня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000138 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 31 травня 2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и л а :
За вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді арешту, з триманням його в умовах ізоляції строком шість місяців.

Виконання вироку у встановленому законом порядку в частині відбування ОСОБА_8 арешту, ухвалено здійснити після вступу вироку у законну силу.

Вирішено питання про речові докази в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив таємне викрадення чужого майна.

Злочин вчинено за наступних обставин.

Обвинувачений ОСОБА_8 , будучи жителем села Липовиця, знав, що на території Ангелівського лісництва ДП «Осмолодське ЛГ» проводиться рубка лісу, лісопродукція складується на верхньому складі в урочищі «Ломоватий» поблизу села Липовиця. Оскільки лісопродукція необхідна була йому для власних потреб, він вирішив вчинити її крадіжку. З цією метою обвинувачений, не повідомляючи про свої злочинні наміри, звернувся до своїх односельчан: ОСОБА_9 , який має у власності автомобіль марки «ЗІЛ-131», державний номерний знак НОМЕР_1 , та ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , з проханням допомогти завантажити та перевезти деревину.

23 квітня 2016 року приблизно о 01 годині ночі, разом зі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , на належному ОСОБА_9 автомобілі, вони приїхали у квартал 7 виділ 6 в урочищі «Ломоватий», що поблизу села Липовиця, до верхнього складу Ангелівського лісництва ДП «Осмолодське ЛГ», де завантажили на автомобіль 8, 368 метра кубічного лісодеревини вартістю 421 гривня за метр кубічний, та направилися до місця проживання ОСОБА_8 у село Липовиця.

Під час перевезення викраденої лісопродукції, автомобіль «ЗІЛ-131», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , в селі Липовиця був зупинений працівниками поліції та доставлений до Рожнятівського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Своїми злочинними діями обвинувачений ОСОБА_8 заподіяв ДП «Осмолодське ЛГ» матеріальну шкоду на загальну суму 3 527 гривень.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації своїх дій, вважає вирок суду незаконним з підстав невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Зокрема, вважає, що зазначені у вироку обставини не дають підстав для призначення більш суворого покарання із передбачених за вчинений ним злочин, оскільки він раніше не судимий, має на утриманні троє неповнолітніх дітей та шкоду, задану злочином відшкодував. Просить вирок Рожнятівського районного суду від 31.05.2016 року змінити та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 1700 гривень.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_8 підтримав вимоги апеляційної скарги;

- прокурор заперечив з приводу поданої апеляційної скарги, вважає, що суд призначив обвинуваченому законне та обґрунтоване покарання, а тому просив вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового провадження з приводу поданої апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 не оскаржує правильність встановлених судом фактичних обставин, правильність кваліфікації його дій та доведеність його вини у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Разом з тим, в своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 вказує на те , що призначене йому покарання не відповідає тяжкості вчиненого злочину і особі обвинуваченого та є занадто суворим.

Відповідно до положень ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. А згідно вимог ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_8 , не в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання та призначив обвинуваченому занадто суворе покарання .

Зокрема, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. 66 КК України визнав обставинами, які пом`якшують покарання щире каяття обвинуваченого, активне сприяння органам досудового розслідування у розкритті злочину, матеріальне становище обвинуваченого те що він не має постійної роботи, а його сім`я є багатодітною та малозабезпеченою. а також те, що заподіяна потерпілому підприємству шкода відшкодована шляхом вилучення працівниками поліції викраденого.

Водночас судом першої інстанції не встановлено обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому.

Судом першої інстанції також враховано, що ОСОБА_8 вчинив злочин середньої тяжкості та особу винного, який до кримінальної відповідальності притягається вперше, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні троє неповнолітніх дітей.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді штрафу не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, який не працює та має багатодітну малозабезпечену сім`ю.

Разом з тим, враховуючи наявність вищевказаних обставин, які пом`якшують покарання, призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді арешту є надмірно суворим.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає за необхідне змінити вирок суду першої інстанції в частині покарання, призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 та призначити йому більш м`яке покарання у виді 160 годин громадських робіт, оскільки саме таке покарання буде достатнім для перевиховання та виправлення обвинуваченого, а також справедливим щодо досягнення мети покарання виходячи з вимог ст. 50 КК України.

За таких обставин, вирок суду необхідно змінити в частині призначеного покарання та призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді громадських робіт.

Керуючись ст.ст. 376,404,405,407-409,414,418,419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 31 травня 2016 року щодо ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_8 за ч.1 ст.185 КК України покарання у виді 160 (сто шістдесят ) годин громадських робіт.

В решті вирок Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 31 травня 2016 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_5