АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
особи, яка подала скаргу, ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 квітня 2016 року,
В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 квітня 2016 року скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність прокуратури Київської області, що полягає в невнесенні відомостей до ЄРДР, повернуто, оскільки в інтересах ОСОБА_6 скаргу у порядку ст. 303 КПК України подано ОСОБА_5 , який не підтвердив свої повноваження за правилами кримінального законодавства.
ОСОБА_5 в апеляційній скарзі порушує питання про скасування ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 квітня 2016 року та ухвалення нової ухвали про зобов`язання прокурора Київської області до ЄРДР внести відомості про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, суддею ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 375 КК України.

Свої вимоги ОСОБА_5 мотивує тим, що 28 березня 2016 року до прокуратури Київської області подав повідомлення про вчинення кримінальних правопорушень суддею Баришівського районного суду Київської області ОСОБА_9 , адвокатом ОСОБА_8 та громадянином ОСОБА_7 . Вказане повідомлення, на думку апелянта, містило достатньо даних про вчинення злочинів і повинно було згідно ч. 1 ст. 214 КПК України невідкладно, але не пізніше 24 годин після його подання, бути внесено до ЄРДР, чого службовими особами прокуратури Київської області зроблено не було.

05 квітня 2016 року ОСОБА_5 подав до Печерського районного суду м. Києва скаргу на бездіяльність прокурора Київської області, яка полягає в невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

ОСОБА_5 вважає ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 квітня 2016 року про повернення йому скарги незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки в ухвалі вказано, що скарга надійшла поштою та підписана представником за довіреністю ОСОБА_6 - ОСОБА_5 , що не відповідає дійсності.

ОСОБА_5 наполягає на тому, що він особисто подав скаргу до суду як громадянин України в своїх інтересах, а не в інтересах своєї матері ОСОБА_6 , про що помилково зазначено в ухвалі слідчого судді, а тому скарга не підлягала поверненню з наведених у ній підстав.

Заслухавши доповідь судді, думку особи, яка подала скаргу, ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Перевіркою матеріалів судового провадження встановлено, що висновок суду про те, що ОСОБА_5 у порядку ст. 303 КПК України не мав права подавати скаргу на бездіяльність прокуратури Київської області, що полягає в невнесенні відомостей до ЄРДР, оскільки він не підтвердив свої повноваження за правилами кримінального законодавства, є необґрунтованим та не відповідає вимогам КПК України.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні, крім іншого, може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Стаття 214 КПК України не містить обмежень щодо того, хто може подавати заяву чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Із доданих до скарги ОСОБА_5 матеріалів убачається, що він 28 березня 2016 року звернувся до прокуратури Київської області з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, підписаним ним як громадянином України, а не представником потерпілої ОСОБА_6 . Отже, ОСОБА_5 мав право звертатися до суду зі скаргою на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, маючи процесуальний статус заявника, що повністю відповідає вимогам ст. 303 КПК України щодо осіб, які мають право оскаржувати відповідну бездіяльність прокурора.

Таким чином, ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 квітня 2016 року про повернення скарги ОСОБА_5 на бездіяльність прокуратури Київської області, що полягає в невнесенні відомостей до ЄРДР, з наведених у ній підстав, підлягає скасуванню з постановленням в цій частині нової ухвали.

Розглядаючи по суті скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність прокуратури Київської області, що полягає в невнесенні відомостей до ЄРДР, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_10 28 березня 2016 року звернувся до прокуратури Київської області з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, у якому просив внести до ЄРДР відомості про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, адвокатом ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, суддею ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 375 КК України.

У повідомленні ОСОБА_5 були зазначені необхідні для внесення до ЄРДР відомості, передбачені ч. 5 ст. 214 КПК України.

Листом №06/1/1-711вих16 від 30 березня 2016 року за підписом заступника прокурора Київської області ОСОБА_11 ОСОБА_5 надана відповідь про відсутність у заяві фактичних даних, які б достовірно свідчили про наявність у діях судді Баришівського районного суду Київської області ознак кримінального правопорушення, які охоплюються поняттям злочину, визначеним ст. 11 КК України, а тому підстав для вчинення дій, передбачених ст. 214 КПК України, на даний час не вбачається.

На думку колегії суддів, розгляд прокуратурою Київської області поданого згідно ст. 214 КПК України повідомлення ОСОБА_5 про кримінальні правопорушення у порядку ст. 7 Закону України «Про звернення громадян», у даному випадку, не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону.

Крім того, в листі прокуратурою Київської області зазначено лише про перевірку повідомлення ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення щодо судді Баришівського районного суду Київської області ОСОБА_9 . Однак, у повідомленні від 28 березня 2016 року ОСОБА_5 також порушував питання про внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_7 та адвокатом ОСОБА_8 , що залишилося поза увагою прокуратури Київської області.

З огляду на викладене, апеляційну скаргу ОСОБА_5 необхідно задовольнити та зобов`язати відповідальних службових осіб прокуратури Київської області внести до ЄРДР відомості за повідомленням ОСОБА_5 про кримінальні правопорушення від 28 березня 2016 року.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 квітня 2016 року про повернення скарги ОСОБА_5 на бездіяльність прокуратури Київської області, що полягає в невнесенні відомостей до ЄРДР, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Київської області, що полягає в невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, задовольнити.

Зобов`язати відповідальних службових осіб прокуратури Київської області внести до ЄРДР відомості за повідомленням ОСОБА_5 про кримінальні правопорушення від 28 березня 2016 року.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:
_______________ ______________ ______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/1606/2016
Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_12
Доповідач: ОСОБА_1