№1-кп/0202/184/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000436 від 21.02.2016 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився у м. Дніпропетровську, громадянина України, що не працює, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджений

- Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.10.2014 по ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений на випробувальний термін 2 роки;

обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
20.02.2016 року у період часу з 18 годин 00 хвилин до 19 годин 30 хвилин ОСОБА_5 перебував за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де також мешкають ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . Знаходячись на лоджії, вказаної квартири, ОСОБА_5 побачив відкрите вікно іншої кімнати,і в цей момент у нього рантово виник злочиний умисел, направлений на таємне викрадання чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадання чужого майна, діючи умисно, таємно, повторно, переслідуючи корисливу мету, через відкрите вікно, проник до іншої кімнати квартири, де на столі побачив ноутбук марки «Lenovo» g 580 на викрадання якого у нього виник злочинний умисел.
Так, ОСОБА_5 , у вказаний час, впевнившись та переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадання чужого майна, діючи умисно, таємно, повторно, переслідуючи корисливу мету, з поверхні столу, розташованого біля вікна кімнати вказаної квартири, заволодів ноутбуком марки «Lenovo» g 580, який належить ОСОБА_7 після чого з викраденим майном з місця злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.
ОСОБА_5 таємно викравши чуже майно, заподіяв потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди на суму 3800 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і показав, що дійсно вчинив крадіжку ноутбука у свого сусіда. Вказаний ноутбук він разом з ОСОБА_8 заклали до ломбарду.
Окрім повного визнання своєї провини, вина ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що він мешкає разом зі своєю дівчиною - ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , де також мешкає ОСОБА_5 . Він мешкає в окремій кімнаті, але постійно викрадає речі, що належать йому особисто та ОСОБА_6
20.02.2016 р. обвинувачений викрав належний потерпілому ноутбук «Lenovo» g 580.
Свідок ОСОБА_6 , допитана в судовому засіданні пояснила, що вона є сестрою обвинуваченого та мешкає з ним в одній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею також мешкає ОСОБА_4 20.02.2016 р. вона вийшла з квартири до подруги. Обвинувачений залишався у квартирі. Коли ОСОБА_6 повернулась, то побачила, що зник ноутбук. Після пошуків, обвинуваченого знайшли у ОСОБА_8 . ОСОБА_8 повідомив їй, що ноутбук було закладено під його паспорт до ломбарду.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні повідомив, що в зимку (точної дати він не пам`ятає)до нього в гості зайшов обвинувачений з ноутбуком та попрохав надати паспорт для того, щоб закласти ноутбук до ломбарду. Вони разом пішли до ломбарду та заклали ноутбук за 1500 грн. Після чого разом з обвинуваченим пішли до дому ОСОБА_8 та розпивали спиртні напої до моменти пока не приїхала поліція.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 393 від 10.03.2016 р. ринкова вартість ноутбуку марки «Lenovo» g 580 станом на 21.02.2016 р. становить 3800 грн.
Згідно договору фінансового кредита та залога майна № 2.11689 від 20.02.2016 р. ОСОБА_8 заклав ноутбук марки «Lenovo» g 580 за 1500 грн;
Відповідно до протоколу огляду документа від 22.02.2016 р. було оглянуто договір фінансового кредита та залога майна № 2.11689 від 20.02.2016 р.;
Відповідно до Протоколу проведення слідчого експерименту від 16.03.2016 р. ОСОБА_5 розказав та показав обставини за яких він скоїв злочин.
Суд встановив, що дії ОСОБА_5 органами досудового розслідування по ч. 3 ст. 185 КК України кваліфіковані вірно, оскільки він своїми умисними діями, які виразились у незаконному таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому повторно,вчинив злочин передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.
При призначенні покарання ОСОБА_5 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, те, що він не працює, по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
Також суд враховує обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, а саме щире каяття що передбачено ст.66 КК України.
Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачуваного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті. Саме таке покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Крім того Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.10.2014 р. ОСОБА_5 було засуджено по ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнений на випробувальний термін 2 роки

Згідно з ч. 3 ст. 77 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Оскільки ОСОБА_5 вчинив злочин під час іспитового строку, отже остаточне покарання слід обрати за сукупністю вироків за ст.71 КК України, обираючи принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Витрати, пов`язані з залученням експертів в кримінальному провадженні, підлягають стягненню з обвинуваченого відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.
Керуючись ст.ст.366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі вимог ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково (у виді 1 місяця позбавлення волі) приєднати невідбуту частину покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.10.2014 року і остаточно призначити покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_5 рахувати з часу затримання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту - продовжити до набрання вироком законної сили.

Речовий доказ: ноутбук марки «Lenovo» g 580 повернути ОСОБА_4 .
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 150 грн..
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1