УХВАЛА

24 березня 2016 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_3., перевіривши заяву захисника ОСОБА_1 про перегляд судових рішень щодо засудженого ОСОБА_2,

у с т а н о в и в:

захисник ОСОБА_1 повторно звернувся до Верховного Суду із заявою, в якій, посилаючись на п. 1 ч. 1 ст. 445 КПК, просить змінити вирок Кіровоградського обласного суду від 31 березня 2000 року та звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбування покарання. Заявник стверджує, що суд не мав права призначати засудженому таке покарання, як довічне позбавлення волі, оскільки на час постановлення цього вироку у кримінальному законі не існувало покарання у виді довічного позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого п. «а» і п. «г» ст. 93 КК 1960 р., а новий закон, який встановлював це покарання, ще не набрав чинності.

Згідно з ч. 2 ст. 450 КПК (в редакції Закону № 192-VIII від 12.02.2015), суддя-доповідач протягом трьох днів з моменту отримання заяви перевіряє її відповідність вимогам КПК, і в разі, якщо заяву подано без додержання вимог ст.ст. 448 і 449 КПК, письмово повідомляє заявника про недоліки заяви та строк, протягом якого той зобов'язаний їх усунути.

Адвокат ОСОБА_1 при поданні заяви не дотримався положень зазначених норм процесуального закону.

Всупереч вимогам ч. 3 ст. 448 КПК, захисник не долучив до заяви документів, які б підтверджували його повноваження представляти інтереси засудженого ОСОБА_2 у Верховному Суді України.

Усупереч вимогам п. 3 ч. 2 ст. 448 КПК, в заяві не наведено обґрунтування передбачених ст. 445 КПК підстав для перегляду судового рішення. Зокрема, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 445 КПК, на який посилається заявник, підставою для перегляду Верховним Судом судових рішень, що набрали законної сили, є неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень (крім питань неоднакового застосування санкцій кримінально-правових норм, звільнення від кримінальної відповідальності чи покарання). Натомість заявник посилається на неоднаковість застосування норм матеріального права судом першої інстанції в справі ОСОБА_2, не вказуючи при цьому на конкретну норму права, передбачену законом України про кримінальну відповідальність. А в якості прикладу належного правозастосування захисник наводить судове рішення, яке ухвалено в порядку виключного провадження, - ухвалу спільного засідання Судової палати у кримінальних справах та Військової судової колегії Суду від 11 грудня 2009 року в справі Р. Процесуальна вимога заявника про скасування тільки вироку щодо ОСОБА_2(який залишено без зміни ухвалою касаційного суду від 29 червня 2000 року) та звільнення його від покарання також не узгоджується з положеннями глави 33 КПК.

Крім того, заявником не дотримано вимог п. 1 ч. 1 ст. 449 КПК щодо долучення до заяви її копій відповідно до кількості учасників судового провадження. Пункт 3 ч. 1 ст. 449 КПК вимагає також у разі подання заяви на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 445 КПК, додавати до неї копії різних за змістом судових рішень, тобто рішень суду касаційної інстанції, в яких щодо подібних правовідносин одну й ту саму норму права було б застосовано неоднаково.

Подання заяви без додержання вимог ст.ст. 448 і 449 КПК України перешкоджає вирішенню питання про допуск справи до провадження Верховного Суду.

Керуючись ст. 450 КПК України (в редакції Закону № 192-VIII від 12.02.2015),

у х в а л и в :

повідомити захиснику ОСОБА_1 про недоліки заяви і надати йому строк для їх усунення до 25 квітня 2016 року.

Якщо недоліки заяви буде усунуто в установлений строк, вона буде вважатися поданою у день її первинного подання до Верховного Суду України.

У разі, якщо заявник не усуне недоліків заяви протягом установленого строку, її буде повернуто заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України ОСОБА_3