Справа № 572/2385/13-к
П О С Т А Н О В А

21 травня 2014 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області одноособово суддя ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
представників потерпілої ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_7 в кримінальній справі про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 по факту вчинення суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки злочину, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває кримінальна справа про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Степань Сарненського району Рівненської області, по факту вчинення суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки злочину, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України.
Згідно постанови про направлення кримінальної справи за фактом вчинення ОСОБА_8 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.153 КК України до суду для вирішення питання про застосування до нього примусових заходів медичного характеру, досудовим слідством встановлено, що 14.10.2010 року приблизно о 16 год. ОСОБА_8 на околиці смт. Степань Сарненського району, з метою задовольнити статеву пристрасть неприроднім способом з малолітньою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосував до неї фізичне насильство та вчинив садистські дії сексуального характеру, які виразились у насильницькому неодноразовому вставлянні в піхву останньої дерев`яного кілка, в результаті чого спричинив малолітній тілесні ушкодження у вигляді: рваної рани промежини з розривом анального сфінктера, передньої стінки прямої кишки, бокової стінки піхви зліва до заднього склепіння, бокової стінки до заднього склепіння, бокової стінки праворуч на протязі 2-х сантиметрів, які в своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння.
За даним фактом порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 153 КК України.
В судовому слідстві допитані свідки та потерпіла, досліджені протоколи слідчих дії, висновки судових експертиз.
Проведеною під час досудового слідства комплексною психолого-психіатричною експертизою № 283 від 01.12.2010 року встановлено, що ОСОБА_8 за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій він також перебував в хворобливому стані, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом. (а.с.30-32 том №3).
Захисник ОСОБА_7 , вказуючи на суперечності в матеріалах справи, просить призначити додаткову амбулаторну комплексну психолого-психіатричну експертизу для визначення психічного здоров`я ОСОБА_8 , на вирішення якої поставити питання : 1. якими є здібності ОСОБА_8 логічно мислити, орієнтуватись у ситуації?
2. Чи здатний був ОСОБА_8 , враховуючи наявні у нього хронічне психічне захворюванням у формі параноїдальної шизофренії, безперервний тип перебігу та характерні для шизофренічного процесу грубі зміни мислення, емоційно-вольову сферу, виражені ознаки аутизму, відірваність від реальності, усвідомлено приймати рішення, адекватне ситуації, та усвідомлено реалізовувати його?
3. Чи мав ОСОБА_8 , виходячи із наявних в нього хронічного психічного захворювання у формі параноїдальної шизофренії та характерних для шизофренічного процесу грубих змін мислення, можливість адекватно сприйняти обставини, обстановку, в яких він перебував (зокрема, проходячи в місці скупчення людей; знаходячись в день поряд із малолітньою дівчинкою на вулиці населеного пункту, тощо)?
4. Чи не обмежують особливості психіки ОСОБА_8 його можливості: 1) логічно мислити; 2) усвідомлено приймати рішення; 3) правильно усвідомлювати обстановку, в якій він опинився; 4) передбачати можливі запитання від перехожих на вулиці населеного пункту людей до людини, з якою він перебуває разом/поряд на цій же вулиці населеного пункту; 5) осмислювати можливі відповіді на можливі запитання людей; 6) рефлексивно мислити.
5. Чи міг ОСОБА_8 , за наявних у нього встановлених актом № 283 стаціонарної судово психолого-психіатричної експертизи КЗ «Львівська обласна клінічна психолого-психіатрична лікарня» хронічного психічного захворювання у формі параноїдальної шизофренії, безперервний тип перебігу та характерних для шизофренічного процесу грубих змін мислення, емоційно-вольової сфери, виражених ознак аутизму, відірваності від реальності висловлюватись до малолітньої потерпілої ОСОБА_10 : «Пішли зі мною....Якщо не підеш, то я вб`ю твоїх маму та тата... Якщо хтось буде питати, то щоб ти говорила, що я твій тато» ?
6. Чи здатний був ОСОБА_8 , враховуючи його хронічне психічне захворюванням у формі параноїдальної шизофренії, безперервний тип перебігу та наявні у нього характерні для шизофренічного процесу грубі зміни мислення, виражені ознаки аутизму, відірваність від реальності передбачити можливі запитання людей (односельчан) до малолітньої потерпілої (шестирічної дівчинки ОСОБА_9 , яка разом з ним слідувала в одному напрямку)?
7. Чи здатний був ОСОБА_8 , враховуючи його хронічне психічне захворюванням у формі параноїдальної шизофренії, безперервний тип перебігу і наявні у нього характерні для шизофренічного процесу грубі зміни мислення, виражені ознаки аутизму, відірваність від реальності, передбачити можливі відповіді малолітньої шестирічної Марини на запитання односельчан до неї?
8. Чи міг ОСОБА_8 , виходячи з його хронічного психічного захворювання у формі параноїдальної шизофренії, безперервний тип перебігу та наявних у нього характерних для шизофренічного процесу грубих змін мислення, виражених ознак аутизму, відірваності від реальності повчати малолітню Марину правильній відповіді на можливе запитання односельчан (усвідомлювати можливі відповіді на можливі запитання людей і висловлювати їх малолітній ОСОБА_9 )?
Просить проведення експертизи доручити Українському науково-дослідному інституту соціальної та судової психіатрії і наркології Міністерства охорони здоров`я України (04080, м. Київ, вул. Фрунзе, 103) та в розпорядження надати, зокрема: Акт № 283 стаціонарної судово-психолого-психіатричної експертизи КЗ «Львівська обласна клінічна психолого-психіатрична лікарня»; протокол допиту свідка лікуючого лікаря ОСОБА_8 . ОСОБА_11 ; первинні письмові пояснення та первинний протокол допиту малолітньої потерпілої, протокол допиту батька малолітньої потерпілої ОСОБА_12 ; протокол судового засідання (його виписку) в частині допиту в суді малолітньої потерпілої ОСОБА_9 .
Клопотання обґрунтовує дослідженим в судовому засіданні актом № 283 стаціонарної судової психолого-психіатричної експертизи КЗ «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» від 01.12.2010 р. (Т.3 а.с.30-32). Згідно а.с. 32 що в «томі 3» (на звороті цього аркушу) в акті експертизи зазначено, зокрема, таке: ОСОБА_8 страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїдальної шизофренії, безперервний тип перебігу. Зазначено, що «...При даному стаціонарному обстеженні у підекспертного також виявлені характерні для шизофренічногоо процесу грубі зміни мислення (непослідовність, непродуктивність, розірваність), емоційно-вольової сфери (збіднення, неадекватність емоцій, зниження вольових процесів), виражені ознаки аутизму, відірваності від реальності...». В цьому акті стаціонарної експертизи експерти зазначають: «...Наприклад, на прохання розповісти про здоров`я говорить: «Може десь трошки задержуємось». По своїй справі нічого не пояснює, мовчить, або говорить відривчастими, беззв`язними фразами: «плуг попав на дівчину ... мене арештували й завезли в поліклініку... там у вікно дивились».
Такі підсумки експертизи повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи, зокрема: із поясненнями в.о. зав. ІІІ загально-психіатричним відділенням КЗ «Обласна психіатрична лікарня с.Орлівка» ОСОБА_11 (Т.1 а.с.68), протоколом допиту ОСОБА_11 як свідка (Т.1 а.с. 224), та ін.
Одночасно, в матеріалах справі містяться первинні письмові пояснення потерпілої ОСОБА_9 (Т.1 а.с.60) відібрані в неї працівниками міліції 14.10.2010 р. в день скоєння злочину, протокол допиту неповнолітнього потерпілого (Т.2 а.с.93-94), котрі органом досудового слідства покладені в основу висновку про вчинення щодо ОСОБА_9 зазначеного діяння саме ОСОБА_8 , а подальші змінені показання оцінені критично і не сприйняті слідчим, що підтверджується затвердженою постановою про направлення кримінальної справи за фактом вчинення ОСОБА_8 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.153 КК України до Сарненського районного суду для вирішення питання про застосування до нього примусових заходів медичного характеру.
За цими первинними показаннями потерпілої, які є в цій частині аналогічні усім її подальшим показанням, невідомий чоловік, який вчинив щодо неї вказане насилля, сказав грубим голосом щоб вона йшла з ним. Одночасно, з показань потерпілої, він їй сказав, що коли вона з ним не піде, то він вб`є її маму та тата. Також, із пояснень та показань малолітньої ОСОБА_10 , «цей страшний дядько сказав, що якщо хтось буде питати, то щоб вона говорила що він її тато».
Такі первинні показання потерпілої ОСОБА_9 щодо тощо, що суб`єкт злочину погрожував малолітній ОСОБА_10 та повчав її щодо правильності відповідей при можливих запитаннях односельчан, узгоджуються із показаннями свідків і не розцінювались критично навіть органом досудового слідства (зокрема, це підтверджується показаннями батька ОСОБА_10 ОСОБА_9 . Т.2 а.с.103-105, лікаря ОСОБА_13 , якому попервах потерпіла розповідала що трапилось Т.1 а.с.229, і т.ін.)
Скасовуючи постанову суду першої інстанції та направляючи справу на новий судовий розгляд апеляційний суд Рівненської області в ухвалі від 21 травня 2013 року, зокрема, вказав: «За наявних в матеріалах справи даних про те, що у неосудного ОСОБА_8 є багаторічні та безперервні, характерні для шизофренічного процесу грубі зміни мислення, що виражається у явних ознаках аутизму і повної відірваності від реальності, питання про те, чи міг він за таких обставин погрожувати потерпілій та повчати її щодо правильності відповідей при можливих запитаннях односельчан, як про це стверджувала потерпіла, ні слідством, ні судом на вирішення жодної з експертиз не ставилося, що має суттєве значення для повного і об`єктивного з`ясування всіх доказів у справі».
Учасники процесу підтримали клопотання захисника та наполягають на призначенні та проведенні додаткової амбулаторної комплексної психолого-психіатричної експертизи.
Таким чином, клопотання підлягає задоволенню, слід призначити додаткову амбулаторну комплексну психолого-психіатричну експертизу для усунення неповноти досудового слідства.
Згідно п. 3 наказу Міністерства охорони здоров`я України 05.07.1996 № 194 в редакції наказу МОЗ 11.01.2010 № 1, функцію проведення повторних, особливо складних та спірних експертиз з усіх територій України покладено на Український науково-дослідний інститут соціальної та судової психіатрії і наркології Міністерства охорони здоров`я України та Київський міський центр судово-психіатричної експертизи.
Виходячи із спірного та складного характеру експертизи, її проведення слід доручити Українському науково-дослідному інституту соціальної та судової психіатрії і наркології Міністерства охорони здоров`я України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 198, 273, 310 КПК України (в ред. 1960 р.), суд

П О С Т А Н О В И В :

Призначити додаткову амбулаторну комплексну судово-психолого-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити такі питання :

1. якими є здібності ОСОБА_8 логічно мислити, орієнтуватись у ситуації?
2. Чи здатний був ОСОБА_8 , враховуючи наявні у нього хронічне психічне захворюванням у формі параноїдальної шизофренії, безперервний тип перебігу та характерні для шизофренічного процесу грубі зміни мислення, емоційно-вольову сферу, виражені ознаки аутизму, відірваність від реальності, усвідомлено приймати рішення, адекватне ситуації, та усвідомлено реалізовувати його?
3. Чи мав ОСОБА_8 , виходячи із наявних в нього хронічного психічного захворювання у формі параноїдальної шизофренії та характерних для шизофренічного процесу грубих змін мислення, можливість адекватно сприйняти обставини, обстановку, в яких він перебував (зокрема, проходячи в місці скупчення людей; знаходячись в день поряд із малолітньою дівчинкою на вулиці населеного пункту, тощо)?
4. Чи не обмежують особливості психіки ОСОБА_8 його можливості: 1) логічно мислити; 2) усвідомлено приймати рішення; 3) правильно усвідомлювати обстановку, в якій він опинився; 4) передбачати можливі запитання від перехожих на вулиці населеного пункту людей до людини, з якою він перебуває разом/поряд на цій же вулиці населеного пункту; 5) осмислювати можливі відповіді на можливі запитання людей; 6) рефлексивно мислити.
5. Чи міг ОСОБА_8 , за наявних у нього встановлених актом № 283 стаціонарної судово психолого-психіатричної експертизи КЗ «Львівська обласна клінічна психолого-психіатрична лікарня» хронічного психічного захворювання у формі параноїдальної шизофренії, безперервний тип перебігу та характерних для шизофренічного процесу грубих змін мислення, емоційно-вольової сфери, виражених ознак аутизму, відірваності від реальності висловлюватись до малолітньої потерпілої ОСОБА_10 : «Пішли зі мною....Якщо не підеш, то я вб`ю твоїх маму та тата... Якщо хтось буде питати, то щоб ти говорила, що я твій тато» ?
6. Чи здатний був ОСОБА_8 , враховуючи його хронічне психічне захворюванням у формі параноїдальної шизофренії, безперервний тип перебігу та наявні у нього характерні для шизофренічного процесу грубі зміни мислення, виражені ознаки аутизму, відірваність від реальності передбачити можливі запитання людей (односельчан) до малолітньої потерпілої (шестирічної дівчинки ОСОБА_9 , яка разом з ним слідувала в одному напрямку)?
7. Чи здатний був ОСОБА_8 , враховуючи його хронічне психічне захворюванням у формі параноїдальної шизофренії, безперервний тип перебігу і наявні у нього характерні для шизофренічного процесу грубі зміни мислення, виражені ознаки аутизму, відірваність від реальності, передбачити можливі відповіді малолітньої шестирічної Марини на запитання односельчан до неї?
8. Чи міг ОСОБА_8 , виходячи з його хронічного психічного захворювання у формі параноїдальної шизофренії, безперервний тип перебігу та наявних у нього характерних для шизофренічного процесу грубих змін мислення, виражених ознак аутизму, відірваності від реальності повчати малолітню Марину правильній відповіді на можливе запитання односельчан (усвідомлювати можливі відповіді на можливі запитання людей і висловлювати їх малолітній ОСОБА_9 )?

Проведення експертизи доручити експертам Українському науково-дослідному інституту соціальної та судової психіатрії і наркології Міністерства охорони здоров`я України (04080, м. Київ, вул. Фрунзе, 103), яких попередити про кримінальну відповідальність по ст.ст. 384, 385 КК України.
Надати для проведення експертизи матеріали кримінальної справи в 4 томах в яких містяться: акт № 283 стаціонарної судово-психолого-психіатричної експертизи КЗ «Львівська обласна клінічна психолого-психіатрична лікарня» (Т.3 а.с.30-32); протокол допиту свідка лікуючого лікаря ОСОБА_8 . ОСОБА_11 (Т.1 а.с. 224); первинні письмові пояснення та первинний протокол допиту малолітньої потерпілої (Т.1 а.с.60, Т.2 а.с.93-94), протокол допиту батька малолітньої потерпілої ОСОБА_12 (Т.2 а.с.103-105); протокол судового засідання (його виписку) в частині допиту в суді малолітньої потерпілої ОСОБА_9 (Т.4 а.с.236-237) та інші матеріали.
Експертній установі повідомити учасників процесу про час та місце проведення експертизи.
Зупинити провадження по справі до проведення експертизи.

Суддя :