Ухвала
іменем україни

09 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора на ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 березня 2016 року щодо ОСОБА_4 ,
встановила:

Вироком Івано-Франківського міського суду від 28 грудня 2015 року

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м. Івано-Франківськ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,

- засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
Цим же вироком засуджено ОСОБА_5 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК Українидо покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Вироком суду ОСОБА_4 визнано винним у тому, що він 01 лютого 2014 року, близько 19 год. 40 хв., перебуваючи неподалік аптеки «Доброго дня», яка знаходиться по вул. Тролейбусній, 4 в м. Івано-Франківську, із корисливих спонукань вступив у злочинну змову із ОСОБА_5 . З метою заволодіння продуктами дитячого харчування зайшовши в приміщення вказаної аптеки разом із ОСОБА_5 , підійшли до стелажу, на якому знаходилися товари з дитячим харчуванням та викрали звідти по дві упаковки дитячої молочної суміші. Зокрема, ОСОБА_5 , викрав дві молочні суміші «Nutrilon», ємкістю по 800 грам кожна, вартість однієї упаковки якої становить 163 грн. 69 коп., а ОСОБА_4 викрав дві упаковки молочної суміші «NAN», ємкістю по 800 грам кожна, вартість однієї упаковки становить 119 грн. 38 коп. Після чого, вдвох направились до виходу із аптеки. За діями обвинувачених спостерігала працівниця аптеки, яка зрозуміла, що останні направились до виходу та не мають наміру оплачувати товар почала кричати, щоб вони зупинились. Проте, незважаючи на її крик, ОСОБА_4 встиг вийти із приміщення аптеки, а ОСОБА_5 був зупинений та затриманий біля турнікету.

Внаслідок злочинних дій, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заподіяли TOB «Фармастор» матеріальну шкоду на загальну суму 566 грн. 14 коп.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 березня 2016 року вирок суду щодо ОСОБА_4 змінено. Ухвалено вважати ОСОБА_4 винним за ч. 2 ст. 186 КК України та з застосуванням ст. 69 КК України визначено останньому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.
Судові рішення щодо ОСОБА_5 в касаційному порядку не оскаржуються.
Прокурор не погоджуючись з ухвалою апеляційного суду просить переглянути її у касаційному порядку. Вважає, що судове рішення підлягає скасуванню у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості, а також через неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність. Зокрема, на думку скаржника, суд апеляційної інстанції при перегляді вироку місцевого суду не врахував те, що ОСОБА_4 відповідно до ст. 89 КК України вважається не судимим, не враховано суспільну небезпеку вчиненого засудженим злочину, а також судом при визначенні ОСОБА_4 покарання безпідставно застосовано положення ст. 69 КК України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши додане до скарги судове рішення та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Висновки суду щодо доведеності вини та кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК України, у касаційній скарзі не оспорюються.
Неспроможними є доводи касаційної скарги прокурора про м`якість призначеного засудженому покарання.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах санкції закону, з урахуванням ступеню тяжкості злочину, даних про особу засудженого та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні ОСОБА_4 покарання судом обґрунтовано враховано тяжкість вчиненого ним злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких, дані про особу винного, який відповідно до ст. 89 КК України є не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога або психіатра не перебуває, молодий вік засудженого.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого лише за умови його ізоляції від суспільства та призначив йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України.

Апеляційний суд належним чином перевірив доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_4 та погодився з висновками суду першої інстанції щодо правової кваліфікації дій засудженого за ч. 2 ст. 186 КК України та необхідності призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі.
Разом з тим, як обґрунтовано зазначено колегією суддів, судом першої інстанції не в повній мірі враховано обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , а саме щире каяття, сприяння слідству, перебування на його утриманні вагітної співмешканки, стан здоров`я засудженого, а також вартість викрадено ним майна.
Обставин, що у відповідності до ст. 67 КК України, які обтяжують призначене покарання, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на встановлені апеляційним судом обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, відсутність обставин які обтяжують його покарання, колегія суддів належним чином вмотивувала своє рішення призначивши ОСОБА_4 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч. 2 ст. 186 КК України.

Ухвала апеляційного суду є законною, мотивованою та такою, яка відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, підстав вважати призначене засудженому ОСОБА_4 покарання явно несправедливим внаслідок м`якості та безпідставним застосування положень ст. 69 КК України, колегія суддів не вбачає.
За таких обставин, суд касаційної інстанції вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України колегія суддів, -

ухвалила:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 березня 2016 року щодо ОСОБА_4 .

Судді:

ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9