АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/817/2016 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
21 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 25 лютого 2016 року,
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_9 , погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_10 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на грошові кошти в розмірі 500 доларів США та 1765 гривень, автомобіль марки «Renault Kangoo», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , які належать ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно ухвали суду, слідчий суддя, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, зокрема того, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а майно підозрюваного а саме: грошові кошти в розмірі 500 доларів США та 1765 гривень, автомобіль марки «Renault Kangoo», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні, а також з урахуванням того, що ОСОБА_11 постановою слідчого визнано потерпілою та останньою було заявлено цивільний позов, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність достатніх підстав необхідності накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_8 , з метою забезпечення цивільного позову.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного просить скасувати ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 25.02.2016 р., та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_9 про накладення арешту на майно, а саме грошові кошти в розмірі 500 доларів США та 1765 гривень, автомобіль марки «Renault Kangoo», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , які належать ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, захисник вказує на порушення вимог кримінального процесуального закону, допущенні слідчим суддею під час розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно, зокрема те, що слідчим суддею залишено поза увагою той факт, що майно, на яке накладено арешт, належить не тільки підозрюваному, а і його дружині ОСОБА_12 , права якої грубо порушуються при накладенні арешту в тому числі й на її частку майна.
Також на думку апелянту, слідчим суддею проігноровано те, що в клопотанні слідчого взагалі не міститься доказів факту завдання шкоди, а також розміру цієї шкоди, оскільки відсутні будь-які медичні документи, а надані копії фіскальних чеків, як вважає сторона захисту, не підтверджують факту купівлі медикаментів саме потерпілою.
Заслухавши доповідь судді, думку захисника підозрюваного, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Частиною 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 26 січня 2016 року, приблизно о 14 год. 10 хв., за адресою: м. Київ, вул. Миропільська, 17, ОСОБА_8 , керуючи автомобілем марки «Renault Kangoo» д.н.з. НОМЕР_1 , скоїв дорожньо-транспортну пригоду, а саме зіткнення з автомобілем марки «Mitsubishі Pajero» д.н.з. НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_11 , 1982 р.н. В цей час у ОСОБА_8 раптово виник злочинний умисел на вчинення вбивства, водія автомобіля марки «Mitsubishi Pajero» д.н.з. НОМЕР_2 . ОСОБА_8 , маючи при собі ніж, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки вчинюваних ним дій та, бажаючи настання наслідків у вигляді спричинення смерті ОСОБА_11 , наніс останній множинні удари ножем в область життєво-важливих органів, кілька з яких були проникаючими. Потерпіла ОСОБА_11 почала кликати на допомогу, після чого ОСОБА_8 припинив, наносити удари ножем та намагався втекти з місця вчинення злочину, однак був затриманий перехожими.
26.01.2016 р. в ході огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Миропільська, 17 вилучено транспортний засіб, а саме автомобіль марки «Renault Kangoo», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними пошкодженнями в результаті зіткнення, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на праві приватної власності належить ОСОБА_8
26.01.2016 р. в ході огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Юності, 6, біля першого під`їзду було затримано ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого з лівої нагрудної кишені куртки в яку він був одягнений вилучено грошові кошти в розмірі 500 доларів США та 1765 гривень.
12.02.2016 р. постановою слідчого Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_9 , ОСОБА_11 визнано потерпілою у вказаному кримінальному провадженні. Того ж дня потерпілою ОСОБА_11 , яка з моменту вчинення відносно неї злочину та до моменту допиту її в якості потерпілої перебувала у тяжкому стані та лікувалася, заявлено цивільний позов, в якому просить стягнути з ОСОБА_8 на її користь 200000 грн. матеріальної шкоди та 1000000 грн. моральної шкоди, на загальну суму 1200000 грн.
19.02.2016 р. старший слідчий слідчого відділу Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_10 , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, що належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме грошові кошти в розмірі 500 доларів США та 1765 грн.. автомобіль марки «Renault Kangoo», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , з метою забезпечення заявленого потерпілою цивільного позову.
25.02.2016 р. ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва клопотання слідчого було задоволено та накладено арешт на грошові кошти в розмірі 500 доларів США та 1765 грн.. автомобіль марки «Renault Kangoo», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , які належать ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи про накладення арешту майна перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи прокурора та захисника, досліджені матеріали, якими обґрунтовується клопотання слідчого, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Так, досліджуючи матеріали, якими обґрунтовується клопотання слідчого слідчим суддею, як вважає колегією суддів, правильно встановлено наявність достатніх даних, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, а також враховано наявність заявленого потерпілою цивільного позову, що свідчить про наявність правових підстав для звернення слідчого з клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваного.
Перевіряючи доводи клопотання про арешт майна, слідчий суддя врахував вищезазначені обставини кримінального провадження, те, що майно підозрюваного, на яке просить накласти арешт слідчий визнано речовим доказом у кримінальному провадження, та дійшов висновку про необхідність задовольнити клопотання прокурора з метою недопущення його втрати, знищення чи пошкодження.
Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України
Крім того, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки слідчого судді щодо ризиків приховання, відчуження або пошкодження вказаного у клопотанні слідчого майна, в разі не незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, та зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення цивільного позову.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника про порушення вимог кримінального процесуального закону, допущенні слідчим суддею під час розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно, зокрема те, що слідчим суддею залишено поза увагою той факт, що майно, на яке накладено арешт, належить не тільки підозрюваному, а і його дружині ОСОБА_12 , права якої грубо порушуються при накладенні арешту в тому числі й на її частку майна, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
За таких обставин, виходячи з положень ст. 60 СК України, оскільки майно, на яке просить накласти арешт слідчий є спільною сумісною власністю підозрюваного та його дружини, колегія суддів приходить до висновку, що в матеріалах кримінального провадження наявна справжня потреба в накладенні арешту на вказане майно, яке .
Крім вище викладеного, судом апеляційної інстанції, при вирішенні питання про накладення арешту на майно, враховується той факт, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а тому, з метою забезпечення цивільного позову, з урахуванням розміру завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди, вважає необхідним накласти арешт на грошові кошти в розмірі 500 доларів США та 1765 грн., автомобіль, марки «Renault Kangoo», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , які належать ОСОБА_13 .
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна для ОСОБА_8 , апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.
Посилання апелянта те, що в клопотанні слідчого взагалі не міститься доказів факту завдання шкоди, а також розміру цієї шкоди, оскільки відсутні будь-які медичні документи, а надані копії фіскальних чеків, як вважає сторона захисту, не підтверджують факту купівлі медикаментів саме потерпілою, не заслуговують на увагу, оскільки до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі захисника підозрюваного обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно підозрюваного, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 без задоволення.
Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 25 лютого 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_9 , погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_10 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на грошові кошти в розмірі 500 доларів США та 1765 гривень, автомобіль марки «Renault Kangoo», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , які належать ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін, а апеляційну скаргузахисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 без задоволення.
Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

__________ _____________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4