Справа № 214/4330/16-к
1-кс/214/979/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю осіб, які подали скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6

за участю прокурора ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі справу за скаргою Голови громадської правозахисної організації «Рух «Справедливий Кривбас» ОСОБА_3 , членів ГО «Рух «Справедливий Кривбас» ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 на бездіяльність керівника Криворізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 про визнання бездіяльності протиправною, покладення обов`язків, суд, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла скарга Голови громадської правозахисної організації «Рух «Справедливий Кривбас» (далі за текстом «ГО») ОСОБА_3 та членів цієї організації ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Криворізької місцевої прокураутри№3 ОСОБА_7 та покладення на нього обов`язків, в якій, остаточно уточнивши скаргу, вони просять: визнати бездіяльність бездіяльності ОСОБА_7 , керівника Криворізької місцевої прокуратури №3(далі за текстом ОСОБА_7 ) який не забезпечує процесуальне керівництво за проведенням досудового розслідування працівниками слідчих відділів Саксаганського районного відділення поліції КВП ГУНП в Дніпропетровській області та Центрально-Міського районного відділення поліції КВП ГУНП в Дніпропетровській області щодо кримінальних проваджень №0000152, №0000628, №0000018, №0000926, №0003610, №0000615, №0000288, №0000208, №0002674, №0001067, №0002072, №0002445, №0001889, №0000053, №0000080, №0003346, №0003356, №0000041, №0000811, №0000744, №0000813, №0000276 протиправною; зобов`язати ОСОБА_7 скасувати постанови слідчих у кримінальних провадженнях №0000152, №0000628, №0000018, №0000926, №0003610, №0000615, №0000288, №0000208, №0002674, №0001067, №0002072, №0002445 про закриття кримінальних проваджень та поновити досудових розслідувань у кримінальних провадженнях №0000152, №0000628, №0000018, №0000926, №0003610, №0000615, №0000288, №0000208, №0002674, №0001067, №0002072, № 0002445; зобов`язати ОСОБА_7 , повідомити їх про поновлення досудових розслідувань у кримінальних провадженнях №0000152, №0000628, №0000018, №0000926, №0003610, №0000615, №0000288, №0000208, №0002674, №0001067, №0002072, № 0002445; зобов`язати ОСОБА_7 надати їм інформацію про результати досудових розслідувань у №0001889, №0000053, №0000080, №0003346, №0003356, №0000041, №0000811, №0000744, №0000813, №0000276; зобов`язати ОСОБА_7 надати їм витяг з ЄРДР про відкриття кримінальних проваджень за рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу у справі № 216/7985/15-к від 22.10.2015р., рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу у справі № 214/1971/16-к від 05.04.2016р.
В обґрунтування скарги наводять наступне. Звертались до правоохоронних органів з заявами про відкриття кримінальних проваджень, а коли не отримали належних процесуальних документів, звернулись до ОСОБА_7 , у своїх листах на адресу ГО підлеглі ОСОБА_7 , за його згодою, знайомили їх з українським законодавством, але не виконали вимоги, тому вважають, що ОСОБА_7 проявив бездіяльність, і тому мають право звернутися до суду зі скаргою про бездіяльність ОСОБА_7 . На протязі 2015 р., 2016 до ОСОБА_7 , та відділень поліції Центрально-Міського та Саксаганського районів м. Кривого Рогу, над якими ОСОБА_7 та його підлеглі здійснюють процесуальне керівництво, члени ГО направляли заяви щодо відкриття кримінальних проваджень по різних напрямків нашого життя. Як правило, заяви про злочин в порушення вимог ст.214 КПК України, працівники відділень поліції Центрально-Міського та Саксаганського районів м. Кривого Рогу відмовляли ним у відкритті кримінальних проваджень, направляючи їх до дільничних, які не виявляли складу злочину. Вимушені звертатися до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу та Центрально Міського районного суду м. Кривого Рогу зі скаргами на бездіяльність слідчого згідно ст. ст. 303, 306, 309 КПК України, і з вимогою про зобов`язання слідчих відділень поліції Центрально-Міського та Саксаганського районів м. Кривого Рогу відкрити кримінальне провадження. Коли слідчі судді розглядали скарги про бездіяльність слідчих, у судове засідання, як правило приходили не слідчі, які були суб`єктами оскарження, а представники Криворізької прокуратури №3, тобто підлеглі ОСОБА_7 , хоча за логікою КПК України, прокурор вступає у кримінальний процес тоді, коли слідчий, або прокурор відкриває кримінальне провадження, і розпочинає досудове розслідування. Тоді ОСОБА_7 призначає прокурорів процесуальними керівниками у конкретному кримінальному провадженні. Вважають, що якщо кримінальне провадження не відкрито, то не можуть бути не тільки слідчі, але і процесуальні керівники. Не зважаючи на це, працівники Криворізької прокуратури №3 під час розгляду у судах скарг про бездіяльність слідчих, приходили і приймали участь у суді замість слідчих поліції. При цьому вони, як правило завжди поясняли, що скаржники не праві, і вони не бачать у заявах складу злочину. Тобто, працівники Криворізької прокуратури №3 у судових справах про бездіяльність слідчих поліції Саксаганського та Центрально-Міського районів м. Кривого Рогу виступають адвокатами слідчих поліції. Вважають, що мати таку позицію у судах, їм надає ОСОБА_7 , що є порушенням норм Конституції України. Судді виносили рішення, де примушували керівників слідчих відділів Саксаганського районного відділення поліції КМВП ГУНП в Дніпропетровській області та Центрально-Міського районного відділення поліції КМВП ГУНП в Дніпропетровській області відкривати кримінальні провадження. Але слідчі поліції, як правило дуже повільно вели досудове розслідування, не проводили слідчі дії, не призначали експертиз, навіть не опитували заявників. Крім того, працівники Криворізької прокуратури №3 не інформують заявників щодо ходу розгляду цих заяв. Вони, особи які подали скаргу, не мають на руках ані витягів з ЄРДР, ані постанов про закриття кримінальних проваджень. ГО неодноразово зверталась до ОСОБА_7 з запитом на інформацію щодо проведення досудових розслідувань кримінальних проваджень на заяви, які подані громадянами м. Кривого Рогу у 2015 р., 2016 р. (вих.. № 254 від 28.10.2015 р., вих.. № 12а від 15.02.2016 р., вих. № 126 від 31.05.2016 р.). Крім того, до ОСОБА_7 звертались громадяни м. Кривого Рогу (вх. від 25.02.2016 р.). У заявах ми просили проінформувати нас про долю кримінальних проваджень: - №0000152 (по факту службового підроблення посадовими особами КПТМ «Криворіжтепломережа», які знаходяться за адресою: 50006, м. Кривий Ріг, вул. Постишева, 11/83 підпису громадянина ОСОБА_10 під договором по надання послуг з централізованого теплопостачання, згідно ч. 2 ст. 364-1 КК України (зловживання повноваженнями службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми), ч. 2 ст. 366 КК України (службове підроблення), слідчий СВ КМУ ГУМВС в Дніпропетровської області ОСОБА_11 , № 0000628 (по фактам невиконання судових рішень працівниками УПФУ Центрально-Міського району м. Кривого Рогу відносно інвалідів-чорнобильців згідно ст. 382 КК України, заявники ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 ), - № 0000018 (по фактам зловживання владою посадовими особами КПТМ «Криворіжтепломережа» згідно ч. 1 ст. 364 КК України, заявник ОСОБА_13 ), - № 0000926 (по факту приписок у КП ЖЕО № 45 за не наданні комунальні послуги мешканцям будинку АДРЕСА_1 за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2012 р. на суму 34430,46 грн. на підставі п. 4 ст. 190 КК України, заявники ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ), - № 0003610 (по факту крадіжки труб садового товариства "ЧЕРЕШНЯ" згідно п. 5 ст. 185, п. 4 ст. 190, ст. 198 КК України, заявники - ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ), - № 0000615 (по факту шахрайства згідно п. 4 ст. 190, ст. 198 КК України у порядку ст.. ст.. 39, 60, 110, 111, 132, 214, 216 КПК УКРАЇНИ, заявники - ОСОБА_19 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ), - № 0000288 (по факту шахрайства згідно п. 4 ст. 190 КК України. Громадянин ОСОБА_20 позичив 8000 грн. племіннику ТКАЧЬОВУ, але останній не повертає від 26.03.2014 заявники - ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ), - № 0000208 (по фактам вимагання грошей з учнів загальноосвітніх школ м. Кривого Рогу згідно ч. 4 ст. 189 КК України, заявники - ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 ), - № 0002674 (відносно ОСОБА_21 згідно ч.2 ст. 364-1 КК України, заявники - ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_22 ). Раніше зверталися з аналогч=ічними заявами у кримінальних провадженнях №0001067, №001889, №0002072. Вважають, що не професіоналізм, недбалість процесуальних керівників і особисто ОСОБА_7 , прокурора Криворізької місцевої прокуратури №3 виявився під час досудового розслідування кримінального провадження №0002445 (заявник ОСОБА_6 про те, що на її думку дружина його покійного сина ОСОБА_23 - ОСОБА_24 при житті свідомо інфікувала його вірусом імунодефіциту людини, що і призвело до його смерті), дата знесення до ЄРДР: 15.08.2015 р., правова кваліфікація: (КК України 2001) ст.130 ч.4. (Зараження вірусом імунодефіциту людини чи іншої невиліковної інфекційної хвороби). З отриманого витягу з кримінального провадження № 0002445, з`ясували, що процесуальний прокурор у цієї справі не був призначений. Тому слідчі Центрально-Міського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_25 та ОСОБА_26 вели досудове розслідування на свій розсуд. Так спочатку ОСОБА_25 , а потім ОСОБА_26 закривали цю справу. При цьому, у червні 2016 р. ОСОБА_6 отримав лист без вихідного № та без дати, де повідомляється, що кримінальне провадження № 0002445 від 15.08.2015року, за його заявою, по факту таємного викрадення майна (ст. 185 КК України), закрите на підставі ст. 110, ч. 1 п.2 ст. 284 КПК України (за відсутністю складу кримінального правопорушення). Підписала лист ОСОБА_26 . Але кримінальне провадження №0002445 (заявник ОСОБА_6 ) від 15.08.2016 р. відкрите за ст.130 ч.4., а ОСОБА_26 закрила кримінальне провадження № 0002445 за ст. 185 КК України. Стало відомо про те, що були закриті кримінальні провадження № 0000152, № 0000628, № 0000018, № 0000926, № 0003610, № 0000615, № 0000288, № 0000208, № 0002674, №0001067, №0002072, №0002445.. Наполягають, що дуже повільно проводиться досудове розслідування по кримінальним провадженням № 0001889 від 18.06.2014 р., № 0000080 від 29.10.2015 р., № 0003346 від 04.12.2015 р., № 0003356 від 26.11.2015 р., № 0000041 від 07.01.2016 р., № 0000811 від 25.03.2016 р., № 0000744 від 25.03.2016р., №0000813 від 01.04.2016р. В них викликає обурення, що до теперішнього часу ОСОБА_7 міг проявив бажання у розслідуванні підриву активіста Майдану 1 травня 2016р. у районі Смичці - ОСОБА_27 . Справа, яка була порушена як замах на вбивство не розслідується зовсім. Не кожний день у м. Кривому Розі лунають вибухи на розтяжці, але реакції прокуратури ніякої. І як стало відомо, слідчий без згоди з ОСОБА_28 у травні 2016 р. перекваліфікував справу з замаху на вбивство на хуліганство. Тому особлива увага громадськості було притягнуто до проведення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні №0000276 від 01.05.2016р., що пов`язано з підривом на розтяжці відомого активіста Майдану у м. Кривому Розі ОСОБА_27 . Зі скаргою про навмисне незадовільне досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000053 зверталися до Генерального прокурора України. До теперішнього часу не отримали витягів з ЄРДР щодо відкриття кримінальних проваджень за рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу у справі № 216/7985/15к від 22.10.2015 р., рішенням Саксаганського районного суду м, Кривого Рогу у справі № 214/1971/16к від 05.04.2016 р. До теперішнього часу не отримали постанов про закриття кримінальних проваджень тому не знають чи дав прокурор згоду на закриття кримінальних проваджень, чи ні. Це порушує їхні конституційні права на оскарження цих постанов у суді. На прохання отримати такі постанови, підлеглі ОСОБА_7 , надсилають цитати з українських законів. Так як особисто ОСОБА_7 на заяви не відповідає, а підлеглих не контролює, вважають, що це і є бездіяльність. Відомо, що згідно українського законодавства досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна; рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; рішення прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником. Скарга повертається, якщо: скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу; скарга не підлягає розгляду в цьому суді; скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення. Слідчий чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені пунктами 1, 2, 5 і 6 частини першої статті 303 КПК, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою. Прокурор може самостійно скасувати рішення, що передбачене пунктом 3 частини першої статті 303 КПК і оскаржується, в порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 284 КПК, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.

У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав повністю та в своїх поясненнях підтвердив її зміст. Крім того, пояснив, що під час усної розмови ОСОБА_29 вказав, що не має прав як керівник прокуратури впливати на розслідування. Разом з тим, як передбачено ст.284 КПК України прокурор, отримавши постанову про закриття кримінального провадження, має право її скасувати.

У судовому засіданні ОСОБА_4 скаргу підтримала повністю та в своїх поясненнях підтвердила її зміст. Крім того, пояснила, що відповідно до вимог ст. 36 КПК України, ОСОБА_29 має права впливати на розслідування.

ОСОБА_6 у судовому засіданні скаргу підтримав повністю та в своїх поясненнях підтвердив її зміст. Крім того, пояснив, що повідомлення про закриття кримінального провадження №002445 отримував, але зазначену в ній постанову не отримав, із скаргою на цю обставину до суду не звертався.

Особи, які подали скаргу, ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 до суду не прибули, подавши, кожний окремо заяву про розгляд скарги за їх відсутності.

Прокурор ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що заперечує проти задоволення скарги. При цьому зазначив, що підтверджує зміст наданих суду заперечень (а.с.18-20), відповідно до яких у скарзі перераховані номери кримінальних проваджень, у яких, на думку скаржників, неналежним чином здійснюється досудове розслідування та процесуальне керівництво. Окрім того, перераховані номери кримінальних проваджень, у яких, на думку скаржників, незаконно прийнято рішення про закриття проваджень. Вважає скаргу необґрунтованою і такою, що не відповідає вимогам закону з наступних підстав. Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування врегульовано параграфом 1 Глави 26 Кримінального процесуального кодексу України (ст.ст. 303-308 КПК). Статтею 303 КПК України визначений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та перелік осіб, які мають право на їх оскарження. Статтею 303 КПК України не передбачено права на оскарження до слідчого судді такої дії або бездіяльності, як «не забезпечення керівником прокуратури процесуального керівництва за проведенням досудового розслідування». Відповідно до п. 1 ст. 303 КПК України може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна. Вказує, що у скарзі не зазначено, які саме процесуальні дії, передбачені КПК України, не здійснив керівник Криворізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 , хоча був зобов`язаний здійснити відповідно до вимог закону; у яких саме кримінальних провадженнях не здійснені процесуальні дії; який процесуальний статус мають скаржники у таких кримінальних провадженнях. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, до слідчого судді може бути оскаржено рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником. Відповідно до ч.1 ст. 220 КПК України, клопотання про здійснення слідчих (розшукових) дії під час досудового розслідування має право подати сторона захисту, потерпілий, його представник чи законний представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Зазначає, що скаржники у перерахованих ними кримінальних провадженнях не зазначили, в яких кримінальних провадженнях вони мають процесуальний статус підозрюваних, потерпілих або представників юридичних осіб щодо яких здійснюється провадження; в яких кримінальних провадженнях ними подавались клопотання слідчому або прокурору про проведення слідчих (розшукових) дій, зміст таких клопотань; в яких кримінальних провадженнях слідчим або прокурором було відмовлено у задоволенні клопотань; які саме слідчі (розшукові) дії необхідно здійснити слідчому або прокурору. Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 303 КПК України, рішення слідчого про закриття кримінального провадження може бути оскаржено заявником, потерпілим, його представником чи законним представником. Вказує, що у скарзі наведений перелік кримінальних проваджень, у яких, на думку скаржників, незаконно прийнято рішення про закриття провадження, однак, у скарзі не зазначено, в яких саме кримінальних провадженнях, з числа закритих, скаржники мають процесуальний статус заявників, потерпілих або їх законних представників. Вважає, що скаржниками не обґрунтовано, у чому саме полягає незаконність рішень про закриття вказаних кримінальних проваджень. Вказує, що із змісту скарги не зрозуміло, яке рішення, дія або бездіяльність керівника прокуратури ОСОБА_7 із тих, що можуть бути оскаржені відповідно до ст. 303 КПК України, є незаконними. Кримінальним процесуальним кодексом України встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється слідчим, який призначається керівником органу досудового розслідування відповідно до ст. 39 КПК України. Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у конкретному кримінальному провадженні здійснюється прокурором місцевої прокуратури, який призначається керівником прокуратури у порядку ст. 37 КПК України. Вказує, що керівником Криворізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 не здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у жодному із перерахованих у скарзі кримінальних провадженнях. Процесуальне керівництво у вказаних провадженнях здійснюється відповідними прокурорами місцевої прокуратури, які призначені керівником або заступником керівника відповідно до ст. 37 КПК України. Рішення про закриття кримінальних проваджень, які перераховані у скарзі, приймались слідчими, уповноваженими на здійснення досудового розслідування, а не керівником Криворізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 . Наполягає, що вимоги скаржників про надання їм інформації про стан досудового розслідування у кримінальних провадженнях, вказаних у скарзі, надання копій процесуальних документів та витягів з ЄРДР не відповідають вимогам закону. Відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора. Відповідно до ч. 1 ст. 222 КПК України відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.
У судовому засіданні досліджені: повідомлення (а.с.5), відповідь прокурора Центрально-міського району м. Кривого Рогу (а.с.6), відповідь в.о. керівника Криворізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_30 (а.с.7), відповідь від Генеральної прокуратури України (а.с.8), відповідь від прокуратури Дніпропетровської області (а.с.8, зв.), витяг з ЄРДР (а.с.49).

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали, суд вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.26 ч.3 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами. Згідно вимог ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на підставі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій, прав свобод і законних інтересів, сторони мають ріні права на збирання та подання до суду доказів.

На дотримання принципів диспозитивності та змагальності, особи, які подали скаргу, в частині яка стосується бездіяльності, мали б навести в скарзі або під час розгляду скарги, які саме передбачені КПК України дії та по яких саме кримінальних провадженнях ОСОБА_7 повинен був вчинити, але не вчинив та надати докази про це.

На дотримання принципів диспозитивності та змагальності, особи, які подали скаргу, в частині яка стосується скасування постанов про закриття кримінальних проваджень, мали б навести в скарзі або під час розгляду скарги, які саме передбачені КПК України маються підстави для скасування постанов та поновлення проваджень.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування врегульовано ст.ст. 303-308 КПК України.
Відповідно до ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність прокурора, може бути, зокрема, про відмову у задоволенні скарги, про зобов`язання вчинити певну дію. Статтею 303 КПК України визначений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та перелік осіб, які мають право на їх оскарження. Даною нормою не передбачено права на оскарження до слідчого судді такої дії або бездіяльності, як «не забезпечення керівником прокуратури процесуального керівництва за проведенням досудового розслідування». Відповідно до п. 1 ст. 303 КПК України може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
Під час подання скарги особи, які подали скаргу, не зазначили, які саме процесуальні дії, передбачені КПК України, був зобов`язаний здійснити відповідно до вимог закону, але не здійснив ОСОБА_7 , у яких саме кримінальних провадженнях не здійснені такі процесуальні дії. Не вбачається таких обставини також з наданих особами, які подали скаргу, пояснень та доказів.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, до слідчого судді може бути оскаржено рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 303 КПК України, рішення слідчого про закриття кримінального провадження може бути оскаржено заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
В скарзі наведені номери кримінальних проваджень, у яких, на думку скаржників, неналежним чином здійснюється досудове розслідування та процесуальне керівництво, перераховані номери кримінальних проваджень, у яких, на їх думку, незаконно прийнято рішення про закриття проваджень.
Разом з тим, в скарзі не зазначено підстав, з яких постанови про закриття кримінального провадження є незаконними. Постанови про закриття будь-якого кримінального провадження особи, які подали скаргу суду, не подали. Будь яких доводів про незаконність прийняття рішення про закриття кримінального провадження по будь-якому конкретному кримінальному провадженню особи, які подали скаргу, не навели.
Кримінальним процесуальним кодексом України встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється слідчим, який призначається керівником органу досудового розслідування відповідно до ст. 39 КПК України. Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у конкретному кримінальному провадженні здійснюється прокурором місцевої прокуратури, який призначається керівником прокуратури у порядку ст. 37 КПК України.
Особи, що подали скаргу, не надали суду доказів, що ОСОБА_7 здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаних у скарзі кримінальних провадженнях. Також не надано доказів того, що ОСОБА_7 мав підстави скасувати, але не скасував постанову про закриття будь-якого конкретного кримінального провадження.
Доводи скарги про те, що в порушення вимог ст.214 КПК України, працівники відділень поліції Центрально-Міського та Саксаганського районів м. Кривого Рогу відмовляли у відкритті кримінальних проваджень, направляючи їх до дільничних, не мають відношення до ОСОБА_7 .

Доводи скарги про те, що слідчі як правило дуже повільно вели досудове розслідування, не проводили слідчі дії, не призначали експертиз, не опитували заявників, не містять вказівок, по яким саме провадженням слідчі не виконували необхідних слідчих дій.

Доводи скарги, про те, що не отримані витяги з ЄРДР щодо відкриття кримінальних проваджень за рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу та рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу, не містять відомостей про те, що витяги не отримані внаслідок бездіяльності ОСОБА_7 .

Доводи скарги про те, що не отримали постанов про закриття кримінальних проваджень, не містять відомостей про те, що це сталося внаслідок бездіяльності ОСОБА_7 .

Відповідно до ч.1 ст.36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.
Згідно ст. 221 КПК України, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається. Відповідно до ч.1 ст.222 КПК України відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.
Особи, які подали скаргу і просять зобов`язати прокурора надати їм інформацію про стан досудового розслідування у кримінальних провадженнях, вказаних у скарзі, не довели, що прокурором порушений обов`язок, передбачений ст. 221 КПК України, а саме, що обґрунтоване клопотання про ознайомлення з матеріалами провадження їм не задоволено.
Особи, які подали скаргу і просять зобов`язати прокурора надати копії процесуальних документів та витягів з ЄРДР не довели, що ці їхні вимоги відповідають вимогам закону.
Тому, виходячи з передбачених ст.7 КПК України засад змагальності та диспозитивності, вимог ст.ст. 22, 26 ч.3 КПК України, суд приходить до переконання, що скарга є необґрунтованою і в її задоволенні належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 26, 110, 284, 303, 307 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Голови громадської правозахисної організації «Рух «Справедливий Кривбас» ОСОБА_3 та членів громадської правозахисної організації «Рух «Справедливий Кривбас» ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 на бездіяльність керівника Криворізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 про визнання бездіяльності протиправною, покладення обов`язків - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1