Провадження № 11-кп/792/315/16
Справа № 682/316/16-к Головуюча в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.185, ч.1 ст.122, ч.2 ст.296 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 червня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження №0000623 за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на вирок Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 19.02.2016 року, -

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вачів Славутського району Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, жителя АДРЕСА_1 , судимого 22.06.2009 року вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області за ч.1 ст.121 КК України на 6 років позбавлення волі, 05.06.2014 року звільненого з місць позбавлення волі ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 28.05.2014 року на підставі ст.7 Закону України „Про амністію від 08.04.2014 року, не працюючого,

засуджено за:

- ч.2 ст.296 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

- ч.1 ст.122 КК України на 2 роки позбавлення волі;

- ч.1 ст.185 КК України на 1 рік позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання, визначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Волиця Славутського району Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, жителя АДРЕСА_2 , відповідно до ст.89 КК України не судимого, не працюючого,

засуджено за :

- ч.2 ст.296 КК України на 2 роки 6 місяців;

- ч.1 ст.122 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу змінено, взято під варту із залу суду.

Строк покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ухвалено рахувати з моменту затримання.

Задоволено цивільні позови потерпілого ОСОБА_12 та прокурора в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров`я Хмельницької обласної державної адміністрації та в інтересах держави в особі Славутської районної державної адміністрації Хмельницької області.

Стягнуто солідарно з засуджених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь:

- обласного бюджету Хмельницької області витрати на лікування потерпілого ОСОБА_12 в сумі 5119 грн. 27 коп.

- Славутського районного бюджету Хмельницької області витрати на лікування потерпілого ОСОБА_12 в сумі 802 грн. 41 коп.

- потерпілого ОСОБА_12 витрати на лікування в сумі 3 824 грн. 16 коп. та моральну шкоду в сумі 30 000 грн.

- на користь держави витрати на залучення експертів для проведення судової експертизи в сумі 294 грн.62 коп.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_12 матеріальну шкоду за викрадене майно в сумі 140 грн.

За вироком суду 01.10.2015 року близько 00 год. 50 хв. обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в м.Славута, поблизу автобусної станції, що розташована на площі Шевченка, 13, підійшли до потерпілого ОСОБА_12 , який також перебував в стані алкогольного сп`яніння і з хуліганських спонукань, не дотримуючись установлених правил поведінки в суспільстві, усталених етичних, моральних норм і традицій, ігноруючи елементарні правила поведінки, моральності, добропристойності, грубо та безпричинно ОСОБА_8 наніс йому рукою два удари в голову. Потім ОСОБА_9 штовхнув потерпілого в плечі, від чого останній впав на землю, де ОСОБА_8 ногою наніс йому удар в голову, а ОСОБА_9 схопив руками за ноги і відтягнув в сторону неосвітленої території автостоянки, яка знаходиться поряд з автобусною станцією, де обидва ногами наносили потерпілому множинні удари в область голови та різні частини тіла. Під час того, як обвинувачений ОСОБА_9 тягнув потерпілого в сторону неосвітленої території автостоянки, обвинувачений ОСОБА_8 підняв із землі і таємно викрав належний потерпілому мобільний телефон марки „Нокіа моделі СІ-02 вартістю 263 грн. 47 коп. із стартовим пакетом „Київстар вартістю 5 грн., на рахунку якого знаходились грошові кошти в сумі 35 грн., всього на суму 403 грн. 47 коп. Згідно висновку судово-медичної експертизи №127 від 30.10.2015 року потерпілому ОСОБА_12 умисними діями обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження, які за ознакою тривалого розладу здоров`я відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї обвинувачений ОСОБА_9 просить скасувати вирок місцевого суду та закрити кримінальне провадження за відсутністю в його діях складу злочину. Посилається на порушення його права на захист, оскільки його клопотання про призначення йому захисника судом першої інстанції ігнорувались. Вказує, що удари потерпілому не наносив, обмовити себе його примусив слідчий.

Обвинувачений ОСОБА_8 , в поданій апеляційній скарзі, як вбачається із її змісту просить скасувати вирок місцевого суду, матеріали кримінального провадження направити на новий суворий розгляд, змінити міру запобіжного заходу на домашній арешт. Посилається на порушення права на захист, так як йому не було призначено захисника. Вказує, що слідчим на нього чинився психологічний тиск, тому він себе обмовив.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, обвинувачених та їх захисника, прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони підлягає до задоволення частково, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим. Виходячи зі змісту вказаної норми закону, вирок є обґрунтованим, якщо він ухвалений на матеріалах, повністю зібраних, всебічно досліджених і правильно оцінених судом, а висновки суду про подію злочину та про винуватість обвинуваченого у його вчиненні з достовірністю випливають із матеріалів справи.

При цьому, суду належить дати аналіз зібраних у справі доказів, тобто всіх фактичних даних, які стверджують, чи спростовують обвинувачення.

Відповідно до вимог ст. 374 КПК України у мотивувальній частині обвинувального вироку має бути викладене формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, в тому числі розміру спричинених злочином збитків.

За змістом ст.368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити ряд питань, зокрема, чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Проте, ці вимоги закону під час розгляду провадження відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у повній мірі виконані не були. Як видно з оскаржуваного вироку, суд, всупереч вимогам закону, кількість та розмір викраденого ОСОБА_8 майна, не перевірив і належної оцінки зазначеним обставинам не дав, хоча вказані факти органами досудового розслідування були конкретизовані.

Дійшовши висновку, що твердження органів досудового розслідування та прокурора в частині доведеності вини ОСОБА_8 за ч.1 ст.185 КК України, відповідають фактичним обставинам справи, як убачається з мотивувальної частини вироку, формулюючи обвинувачення, визнаного судом доведеним, не встановив кількість та розмір викраденого майна.

У вироку відсутнє рішення щодо факту викрадення обвинуваченим ОСОБА_8 100 грн., яке інкриміноване йому органами досудового слідства, на що в ході апеляційного розгляду звернув увагу прокурор.

Із наведених обставин вбачається, що суд першої інстанції, не в повній мірі вирішив питання, які передбачені ст.ст.368, 374 КПК України.

Вищенаведена обставина є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки у вироку суду належним чином не сформульована об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та порушено право обвинуваченого на захист.

За наведених обставин, вирок місцевого суду не може залишатися в силі.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання про необхідність скасувати оскаржений обвинуваченими вирок суду першої інстанції з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції.

На думку колегії суддів, прийняттям саме такого рішення у цій справі не буде порушено баланс прав і законних інтересів обвинувачених.

При новому судовому розгляді справи суду необхідно належним чином дослідити та дати оцінку зібраним доказам в їх сукупності, одночасно перевіривши доводи, викладені в апеляційних скаргах ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про порушення їх права на захист під час досудового слідства у зв`язку з примушенням їх слідчим відмовитись від захисника, ухвалити вирок з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, прийняти законне та обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.7, ч.6 ст.9, п.3 ч.1 ст.409, ст.ст.412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 лютого 2016 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 скасувати.

Призначити новий судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000623 по обвинуваченню ОСОБА_8 за ч.2 ст.296, ч.1 ст.122, ч.1 ст.185 КК України та ОСОБА_9 за ч.2 ст.296, ч.1 ст.122 КК України в Славутському міськрайонному судді в іншому складі суду.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , у вигляді тримання під вартою, продовжити по 28.07.2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької огбласті ОСОБА_2