Справа № 127/3868/16-к
Провадження № 1-кп/127/619/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.02.2016 р. за № 00000031 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Космач Косівського району Івано-Франківської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, військовослужбовця, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
ВСТАНОВИВ:

15.03.2013 р. солдат ОСОБА_4 призваний АДРЕСА_3 та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) № 74-ПМ від 26.10.2014 р. прийнятий на військову службу за контрактом та призначений на посаду водія-електрика апаратного відділення телефонного зв`язку центру телекомунікації польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_1 .

17.03.2014 р. указом в.о. Президента України № 303/2014 оголошено часткову мобілізацію в України та відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну справу» саме з 17.03.2014 р. в країні діяв особливий період, який діє і по даний час.

У періоди з 26.10.2015 р. по 30.10.2015 р. та з 08.02.2016 р. по 17.02.2016 р. солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом на особливий період, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від обов`язків військової служби, не з`являвся вчасно на службу без поважних причин до розташування військової частини НОМЕР_1 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків військової служби, проживаючи за адресою: АДРЕСА_4 . Таким чином, солдат ОСОБА_4 порушив вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав та суду пояснив, що вчинив злочин за обставин, викладених в обвинувальному акті. Так, він проходить військову службу за контрактом і його направили до м. Вінниці. Однак у зв`язку з хворобою малолітньої дитини він був змушений поїхати додому і порушив строк повернення до військової частини.

Судом відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України було досліджено й інші докази, клопотання про дослідження яких заявлене сторонами кримінального провадження, а саме:

-витяг з наказу т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 від 26.11.2014 р. за № 237, відповідно до якого солдата військової служби ОСОБА_4 , водія-електрика апаратної відділення телефонного зв`язку центру телекомунікацій польового вузла призначено на вказану посаду з 26.11.2014 р. та вважається таким, що приступив до виконання службових обов`язків за посадою;

-витяг з наказу т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 від 26.11.2014 р. за № 47-ПМ, згідно з яким солдата ОСОБА_4 прийнято на військову службу та призначено на посаду водія-електрика апаратної відділення телефонного зв`язку центру телекомунікацій польового вузла;

-копія наказу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 від 08.02.2016 р. за № 36, відповідно до якого за фактом невиходу військовослужбовця контрактної служби солдата ОСОБА_4 на службу більше 3 годин протягом робочого дня призначено службове розслідування;

-копія наказу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 від 26.10.2015 р. за № 374, згідно з яким за фактом невиходу військовослужбовця контрактної служби солдата ОСОБА_4 на службу більше 3 годин протягом робочого дня призначено службове розслідування;

-копія наказу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 від 03.11.2015 р. за № 389, відповідно до якого за невихід без поважних причин на військову службу більше 3 годин протягом робочого дня водія-електрика апаратної відділення телефонного зв`язку центру телекомунікацій польового вузла ОСОБА_4 накладено дисциплінарне стягнення «сувора догана»;

-копію телеграми т.в.о. першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України ОСОБА_7 на ім`я командира в/ч НОМЕР_1 , згідно з якою особовий склад в/ч НОМЕР_1 наказано увільнити від займаних посад і призначити до в/ч польова пошта НОМЕР_2 , в тому числі й солдата ОСОБА_4 водія-електрика апаратної відділення телефонного зв`язку центру телекомунікацій польового вузла;

-витяг з журналу реєстрації особового складу, що самовільно залишив військову частину, відповідно до якого ОСОБА_4 вибув з військової частини 08.02.2016 р. на підставі наказу № 31-зд від 08.02.2016 р. і прибув до військової частини 17.02.2016 р.

Аналізуючи показання обвинуваченого, надані сторонами кримінального провадження докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що згідно з наказом т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 від 26.11.2014 р. за № 47-ПМ ОСОБА_4 прийнято на військову службу та призначено на посаду водія-електрика апаратної відділення телефонного зв`язку центру телекомунікацій польового вузла. На підставі наказу т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 від 26.11.2014 р. за № 237 солдата військової служби ОСОБА_4 , водія-електрика апаратної відділення телефонного зв`язку центру телекомунікацій польового вузла призначено на вказану посаду з 26.11.2014 р. і він вважається таким, що приступив до виконання службових обов`язків за посадою. В подальшому на підставі телеграми (розпорядження) т.в.о. першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України ОСОБА_7 на ім`я командира в/ч НОМЕР_1 , згідно з якою особовий склад в/ч НОМЕР_1 наказано увільнити від займаних посад і призначити до в/ч польова пошта НОМЕР_2 , в тому числі й солдата ОСОБА_4 водія-електрика апаратної відділення телефонного зв`язку центру телекомунікацій польового вузла. У вказаних документах відсутні відомості щодо дислокації в/ч польова пошта НОМЕР_2 та в/ч НОМЕР_1 , однак обвинувачений в судовому засіданні підтвердив, що місцем дислокації вказаної військової частини є АДРЕСА_1 .

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що солдат військової служби за контрактом ОСОБА_4 з 26.10.2015 р. та з 08.02.2016 р. вибув до місця свого проживання і повернувся до військової частини 30.10.2015 р. та 17.02.2016 р. відповідно. Обвинувачений в судовому засіданні даної обставини не заперечував. Відомостей, які б свідчили про поважність причин неприбуття до військової частини, суду надано не було. Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що про свою неявку в зв`язку з хворобою дитини своє керівництво та командування військової частини він не повідомляв.

Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_4 охоплюються складом злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, за ознаками нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, хоч і менше десяти діб, але більше трьох діб, вчинені повторно протягом року, вчинені в умовах особливого періоду.
При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, проте раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання та проходження служби характеризується позитивно, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, у вчиненому розкаявся, активно сприяв досудовому розслідуванню.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння досудовому розслідуванню, утримання малолітньої дитини.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З урахуванням вищенаведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, його негативного ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а покаранням, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді службового обмеження.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді службового обмеження строком 2 (два) роки, здійснюючи відрахування із суми його грошового забезпечення в доход держави в розмірі 10 (десять) відсотків.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: