Справа № 589/1863/15-к
Провадження № 1-кп/589/17/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" травня 2016 р. м. Шостка
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурорів Шосткинської місцевої прокуратури: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 , представника потерпілої ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка Сумської області, українця, громадянина України, невійськовозобов`язаного, інваліда 3 групи, не працюючого, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, який проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
08.03.2014 близько 18 год. 00 хв. на автодорозі між с. Миронівка Шосткинського району та с.Паліївка Ямпільського району Сумської області ОСОБА_10 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21093» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 допустив порушення вимог Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, і введених в дію з 01.01.2002, а саме: 2.9. Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння ...; 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б)бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, ... не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, 11.3. На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу, 12.6. Поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47 (див. додаток 1), дозволяється рух із швидкістю: г) іншим транспортним засобам: на автомагістралях - не більше 130 км/год, на дорогах для автомобілів - не більше 110 км/год, на інших дорогах - не більше 90 км/год та внаслідок цих порушень проявивши неуважність, не слідкуючи за дорожньою обстановкою, перевищив дозволену швидкість руху та при об`їзді вибоїн на дорозі виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з мопедом «Дельта» без державного реєстраційного номеру, під керуванням ОСОБА_11 , який рухався у зустрічному напрямку та з пасажиром ОСОБА_12 .
Внаслідок дорожньо-транспортної події ОСОБА_11 та пасажир мопеду ОСОБА_12 від отриманих тілесних ушкоджень померли на місці пригоди.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненні інкримінованого його злочину визнав частково, показавши, що 08.03.2014 він разом зі своєю дружиною ОСОБА_13 на його автомобілі ВАЗ - 21093 д.н.з. НОМЕР_1 поїхали в с.Усок Ямпільського району Сумської області де забрали її батьків та дитину та поїхали на святкування дня народження в с.Миронівка Шосткінського району. На святкуванні він випив 0,5 літра вина, добре поїв та не відчував алкогольного сп`яніння. Близько 17 год. 30 хв. вони зібрались їхати додому і вирішили переночувати в с.Усок Ямпільського району. Він сів за кермо автомобіля, дружина на переднє пасажирське сидіння, її батько, мати та дитина на заднє сидіння. Автомобіль був технічно справний. Вже на території Ямпільського району Сумської області, перед с. Паліївка дорога була дуже погана, зокрема, було багато вибоїн, які він об`їжджав. Попереду, приблизно в 400 метрах він бачив мопед, який рухався у зустрічному напрямі по своїй смузі руху, однак від ще був далеко. На зустрічній смузі було менше ям, тому він змістився на зустрічну смугу і став рухатися прямолінійно по зустрічній смузі, об`їжджаючи вибоїни. Рухався він зі швидкістю 110 км/год. Проїхавши деяку відстань по зустрічній смузі та слідкуючи за ямами, він підняв голову та побачив, що мопед рухався по узбіччю дороги приблизно в 70-80 метрах та не становив небезпеки для руху автомобіля. Швидкість мопеду обвинувачений оцінює в 15 км/год. Зненацька мопед виїхав з узбіччя безпосередньо на автомобіль під керуванням обвинуваченого та відбулось зіткнення. Після удару він почав гальмувати та зупинив автомобіль на лівому узбіччі (якщо за оріентир брати напрямок руху с. Миронівка - с. Паліївка). Відповідаючи на питання обвинувачений вказав, що до моменту зіткнення не гальмував тому, що не було небезпеки. В процесі допиту обвинувачений вказав, що часткове визнання ним своєї вини полягає в тому, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Причиною даної дорожньо-транспортної пригоди обвинувачений вважає раптовий виїзд мопеда під керуванням ОСОБА_11 з узбіччя на свою смугу руху по якій в цей час, об`їзжаючи вибоїни рухався автомобіль під його ( ОСОБА_10 ) керуванням. Враховуючи дані показання суд вважає, що по суті обвинувачений свої вини не визнав.
Однак, не зважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, його вина в повній мірі доведена зібраними та дослідженими судом доказами.

Так, протоколами огляду та додаткового огляду місця події від 08.03.2014 та 09.03.2014 зафіксовано місце злочину - ділянка дороги між с. Паліївка Ямпільського району с. Миронівка Шосткинського району. Згідно даних протоколів та фототаблиць до них зафіксовано місце розташування на проїзній частині та узбіччах дороги осипу скла, транспортних засобів (автомобіля ВАЗ 21093 д.н. НОМЕР_1 та мопеда «Дельта») їх частин, залишених ними слідів, трупів постраждалих внаслідок ДТП та їх речей, а також стан дорожнього покриття /Т.2, а.с. 66 - 95/.
Обвинувачений визнає, що за кермом автомобіля ВАЗ 21093 д.н. НОМЕР_1 перебував саме він. Дана обставина підтверджується й показаннями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , протоколом слідчого експерименту від 18.04.2014.

Згідно Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.03.2014 року, згідно якого станом на 20 годину 10 хвилин 08.03.2014 року обвинувачений ОСОБА_10 перебував у стані алкогольного сп`яніння, в його крові виявлено етиловий спирт у кількості 2,72 г/л. /Т.2., а.с. 149, 150/.
Згідно до Висновку судової транспортно - трасологічної експертизи № 3 від 04.04.2014 /Т.2., а.с. 116 - 127/ основні механічні пошкодження автомобіля ВАЗ 21093 д.н. НОМЕР_1 знаходяться в його правій передньо - боковій частині; основні механічні пошкодження мопеда «Дельта» розташовані в передній та лівій боковій частині транспортного засобу; в момент первинного контакту кут взаємного розташування між повздовжніми осями транспортних засобів складав близько 170-180 град., розгорнутий ліворуч відносно напрямку руху вищевказаного автомобіля, місце зіткнення транспортних засобів знаходиться на смузі руху мопеда «Дельта» в районі початку осипу, зафіксованого під час огляду місця події. Висновком судової авто-технічної експертизи № 54 від 08.04.2014 /Т.2., а.с. 129 - 133/ судовим експертом було встановлено, що виходячи із зафіксованих слідів гальмування швидкість руху автомобіля ВАЗ-21093 визначається 109.2 км/год. Виходячи з слідової картини місця пригоди та відстані волочіння мопеда внаслідок відкидання від автомобіля після зіткнення, швидкість автомобіля на момент зіткнення визначається в межах 107,5-121,9 км/год. В даній дорожній ситуації від водія автомобіля ВАЗ-21093 вимагалось діяти відповідно до вимог п. 12.6.г, 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху; водій автомобіля ВАЗ-21093 мав технічну можливість попередити зіткнення шляхом виконання вимог п. 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху; в діях водія автомобіля ВАЗ-21093 вбачається невідповідність вимогам п. 12.6.г, 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху з яких невідповідність вимогам п. 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху знаходиться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди; від водія мопеду вимагалось діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху; водій мопеду не мав технічної можливості попередити зіткнення; з технічної точки зору в діях водія мопеду не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які б знаходились в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно висновку судової авто-технічної експертизи (призначена слідчим після зміни вихідних даних враховуючи показання підозрюваного ОСОБА_10 ) № 72 від 12.05.2014 /Т.2., а.с. 175 - 179/ в даній дорожній ситуації від водія автомобіля НОМЕР_2 вимагалось діяти відповідно до вимог п. 12.6.г, 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху; водій автомобіля ВАЗ-21093 мав технічну можливість попередити зіткнення шляхом виконання вимог п. 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху; в діях водія автомобіля ВАЗ-21093 вбачається невідповідність вимогам п. 12.6.ґ, 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху з яких невідповідність вимогам п. 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху знаходиться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди; від водія мопеду вимагалось діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху; водій мопеду не мав технічної можливості попередити зіткнення; з технічної точки зору в діях водія мопеду не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які б знаходились в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.
Зі змісту протоколу слідчого експерименту від 09.03.2014 з ОСОБА_16 , вбачається, що в цілях слідчого експерименту, виїхавши на місце дорожньо-транспортної пригоди остання показала, що бачила перед зіткненням за 100 метрів мопед (мопедиста), який рухався у зустрічному напрямку /Т.2., а.с. 109 - 110/.
Під час слідчого експерименту, зафіксованого протоколом від 18.04.2014 /Т.2., а.с. 180 - 181/ ОСОБА_10 вказував, що його увага була зосереджена на вибоїнах:"...Когда его автомобиль находился на расстоянии 66,1 метра от начала осыпи стекла, то он начал смещаться на встречную полосу движения. Движения мопеда он не наблюдал, так так смотрел на выбоины перед свои автомобилем".

Згідно до Висновку судово-медичної експертизи № 25 від 09.03.2014 /Т.2., а.с. 137 - 141 / смерть ОСОБА_12 настала в результаті сполученої тупої травми тіла у вигляді закритої тупої травми грудної клітини (переломи ребер справа та зліва (прямі переломи 2- 8 ребер справа та 2-5 ребер зліва по середньоключичним лініям, конструкційні переломи 6-7 ребер справа по передній паховій лінії) з пошкодженням парієтальної плеври та розривом правої легені, закритої тупої травми органів черевної порожнини та органів малого тазу(лінійні розриви печінки на вісцеральній поверхні, розрив кишківника у ділянці сліпо-висхідного переходу, розрив сечового міхура). Перелом крила правої сідничної кістки та малої гілки лобкової кістки справа), що ускладнилися розвитком кровотечі у грудну та черевну порожнини, малокров`ям внутрішніх органів, набряком головного мозку.
Як вказує судово-медичний експерт тілесні пошкодження у ОСОБА_12 мають ознаки прижиттєвого походження та виникли в результаті безпосередньої та опосередкованої ударної, ударно-ковзаючої дії тупих твердих предметів з обмеженою та необмеженою контактуючою поверхнею, а також струсу тіла, утворилися майже в один той же час та за короткий проміжок часу до моменту настання смерті (декілька хвилин, про що свідчать обсяги травми, а також ознаки смерті, що швидко настала) та могли утворитися в строк, вказаний у постанові, в результаті ДТП (зіткнення мопеду з автомобілем).
Згідно до Висновку судово-медичної експертизи № 26 від 09.03.2014 /Т.2., а.с. 142 - 146/ згідно смерть ОСОБА_11 настала в результаті сполученої тупої травми тіла у вигляді закритої черепно-мозкової травми (множинні рани, садна на кровопідтьочній основі обличчя та волосистої частини голови, перелом лобної кістки, верхньої щелепи, кісток носа, крововилив на м`яких покривах голови з боку їх внутрішньої поверхні у лобній ділянці зліва та переважно у лівій тім`яній ділянці), закритої тупої травми грудної клітини (перелом хребта між 6-7 шийними та 8-9 грудними хребцями з проникненням у спиномозковий канал без пошкодження спинного мозку; переломи ребер справа та зліва (прямі переломи 4-5 ребер справа та 4-6 ребер зліва по біляхребтовим лініям, конструкційні переломи 6 ребра справа та 7-8 ребер зліва по лопатковим лініям) з пошкодженням парієтальної плеври), закритої тупої травми органів черевної порожнини (лінійні розриви печінки на вісцеральній поверхні), а також у вигляді переломів правої ліктьової кістки, Лівої стегнової кістки та обох кісток лівої гомілки, що у своїй сукупності ускладнилися кровотечею у грудну та черевну порожнини, зовнішньою кровотечею, а також малокрів`ям внутрішніх органів, набряком головного мозку.
Тілесні пошкодження у ОСОБА_11 мають ознаки прижиттєвого походження та виникли в результаті безпосередньої та опосередкованої ударної, ударно - ковзаючої дії тупих твердих предметів з обмеженою та необмеженою контактуючою поверхнею, а також струсу тіла, утворилися майже в один той же час та за короткий проміжок часу до моменту настання смерті (декілька хвилин, про що свідчать обсяги травми, а також ознаки смерті, що швидко настала) та могли утворитися в строк, вказаний у постанові, в результаті ДТП (зіткнення мопеду з автомобілем).
При судово - токсикологічному дослідженні крові і сечі від трупа ОСОБА_11 не виявлений етиловий спирт /Т.2., а.с. 145 на звороті/.
Потерпіла ОСОБА_7 показала, що загиблі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 були її батьками, вона є єдиною дочкою. З батьками вона проживала разом, бачилась щоденно, в т.ч. 08.03.2014. Батьки допомагали потерплій (яка на той час перебувала у відпустці по догляду за дитиною) в т.ч., надавали матеріальну допомогу. Також вказує, що батько ( ОСОБА_11 ) має значний водійський стаж, працював водієм у пожежній частині. Вказує, що матеріальну шкоду (витрати на поховання, поминальний обід, відшкодування вартості транспортного засобу) обвинувачений відшкодував в сумі 60000 грн. Смерть її найближчих родичів завдала їй тяжкої та тривалої моральної травми, змінило звичний ритм життя.

Відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Частина 1 ст. 26 КПК України визначає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 92 КПК України обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.
Судом безпосередньо в судовому засіданні були досліджені всі докази, надані сторонами даного кримінального провадження в тому числі й акт перевірки технічної спроможності показів ОСОБА_10 щодо траекторії руху мопеда від 09.10.2014 /Т.1, а.с. 149 - 150/ та висновок експерта № 219 від 11.12.2014 /Т.1., а.с. 194 - 202/.
Суд не може врахувати дані докази, оскільки вони отримані всупереч передбаченому КПК України порядку. Так, відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК України сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів, а відповідно до ч. 4 даної статті ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань.
Суд вважає, що сутність т.зв. "перевірки технічної спроможності показів ОСОБА_10 " відтворює сутність слідчого експерименту, який згідно вимог ч. 1 ст. 240 КПК України має право проводити виключно слідчий чи прокурор.

Відтак, надані стороною захисту вищевказані докази, в силу вимог ст. 84, 86, 89, 92, 93, 240 КПК України є недопустимими.

Отже, встановлено, і це вбачається з показань обвинуваченого, протоколів огляду місця події, висновку судової транспортно-трасологічної експертизи, протоколів слідчих експериментів, що місце зіткнення транспортних засобів розташоване на смузі руху мопеду під керуванням ОСОБА_11 (тобто, на лівій частині автодороги по ходу руху від с. Миронівка до с. Паліївка) Обвинувачений у своїх показаннях в судовому засіданні вказував, що бачив мопед, який рухався йому назустріч спочатку з великої відстані (приблизно 400 м), а потім з відстані 60-70-80 метрів.
Відповідно до ч. 3 ст. 25 Кримінального кодексу України необережність є злочинною недбалістю, якщо особа не передбачала можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), хоча повинна була і могла їх передбачити. Презюмується, що обвинувачений, який є водієм, тобто, має право на керування транспортними засобами відповідної категорії, знає Правила дорожнього руху та повинен дотримувати їх під час керування транспортними засобами.
Відтак, обвинуваченому відомо, що виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди. Відповідно до пункту 1.4. Правил дорожнього руху кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Враховуючи стан дорожнього покриття, час доби - сутінки, що переходили в ніч (для м. Шостка 08.03.2014 захід сонця 17 год. 38 хв., закінчення сутінок - 18 год. 11 хв., що є загальновідомою інформацією), значну швидкість транспортного засобу яким керував ОСОБА_10 , обвинувачений (як він сам визнавав під час допиту) який слідкував за ямами, маневрував та періодично піднімав голову для огляду дороги, скерував автомобіль на зустрічну смугу руху знаючи при цьому про наближення зустрічного транспортного засобу, тим самим проявив злочинну недбалість внаслідок чого й сталась дорожньо-транспортна пригода та загинуло дві особи (смерть яких перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку з необережними діями обвинуваченого).
Відтак, дії обвинуваченого необхідно кваліфікувати за ч. 3 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_10 судом визнається відшкодування матеріальної шкоди. Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_10 судом визнається вчинення ним злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання суд враховує дані про особу обвинуваченого, а саме, те, що він є інвалідом 3 групи, вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утримані малолітню дитину.

Враховуючи вищевикладене, а також відсутність в матеріалах кримінального провадження доказів наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає за необхідне призначити основне покарання в межах санкції ч. 3 ст. 286 КК України в виді позбавлення волі. Суд також вважає за необхідне застосувати додаткове покарання в виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк три роки, оскільки порушення обвинуваченим правил дорожнього руху відбувалось під час його перебування в стані алкогольного сп`яніння.

Розгляд судом даного кримінального провадження здійснювався після скасування судом апеляційної інстанції обвинувального вироку щодо ОСОБА_10 у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону /Т.1., а.с. 264 - 265/.
Відповідно до ч. 2 ст. 416 КПК України при новому розгляді в суді першої інстанції допускається застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання.

Дані вимоги процесуального закону враховуються судом при визначенні міри обраного судом основного та додаткового покарання.

Враховуючи наявність мінімальних ризиків невиконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого запобіжний захід в виді особистого зобов`язання до набрання вироком суду законної сили.

Потерпілою було заявлено цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування моральної шкоди в розмірі 2 000 000 грн. /Т.1, а.с. 11 - 13/. Суд вважає, що цивільний позов підлягає частковому задоволенню враховуючи таке.

Згідно з ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю відшкодовується особою, що її заподіяла при наявності її вини.
Моральна шкода відповідно до ст. 23 ЦК України полягає у душевних стражданнях, як фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд виходить з глибини фізичних та душевних страждань потерпілої, яка внаслідок дій обвинуваченого одночасно втратила обох батьків, а за час, що минув з дня їхньої загибелі обвинувачений не намагався компенсувати потерпілій її моральні страждання. Також судом враховується знецінення національної грошової одиниці (за період з 08.03.2014 по 19.05.2016 підсумковий індекс інфляції становить 186,504%). Однак, судом враховуються й вимоги розумності з тим, що вирок суду в частині задоволення цивільного позову був реально виконаний. Відтак, розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд визначає в сумі 400000 гривень.

Відповідно до ст. 124, 126 КПК України процесуальні витрати за проведення судових експертиз мають бути покладені на обвинуваченого.

Ухвалою Ямпільського районного суду Сумської області від 11 червня 2014 року /Т.1, а.с. 24 - 25/ було накладено арешт на все майно обвинуваченого ОСОБА_10 . Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Враховуючи, що суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення цивільного позову потерпілої, підстав для скасування вищевказаного арешту майна обвинуваченого не вбачається.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк шість років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

До набрання вироком суду законної сили застосувати до ОСОБА_10 запобіжний захід в виді особистого зобов`язання, а саме, зобов`язати ОСОБА_10 повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи, не відлучатись з м. Шостка Сумської області без дозволу прокурора або суду.

Цивільний позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 400000 (чотириста тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 8168 (вісім тисяч сто шістдесят вісім) гривень 34 коп.

Речові докази: жіночі чоботи без підошв та чоловічі чоботи - «берци», частини (осколки) лако-фарбованого покриття сірого кольору, прозорого скла та полімерного матеріалу, осколок полімерного матеріалу чорного кольору, мопед марки «Дельта» - знищити після набрання вироком суду законної сили.

Автомобіль марки «ВАЗ-21093» державний номер НОМЕР_1 на який накладено арешт - зберігати на території Ямпільського відділення поліції (с.Ямпіль) з метою забезпечення виконання вироку в частині вирішення цивільного позову.

Апеляційна скарга на вирок подається до апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1

ОСОБА_17