Справа № 344/3450/16-к
Провадження № 1-кс/344/1418/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , представника скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області скаргу ОСОБА_5 про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області зі скаргою про зобов`язання слідчого відділу Івано-Франківського відділу поліції ГУ НП в Івано-Франківській області повернути майно, а саме: 26 системних блоків, документи та платіжний термінал самообслуговування «LT», які було вилучено 16 березня 2016 року під час обшуку за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Грюнвальдська, 23а.

Представник скаржника в судове засідання з`явився, підтримав викладені у скарзі вимоги та просив їх задовольнити з підстав, викладених у скарзі.

Слідчий Івано-Франківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області в судовому засіданні проти вимог скарги заперечив та просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши пояснення представника скаржника, слідчого, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження № 0001089 від 16 березня 2016 року, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначено частиною 1 статті 303 Кримінального процесуального кодексу України (надалі «КПК України»).

Зокрема, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

В судовому засіданні встановлено, що 16 березня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України, яке зареєстроване в ЄРДР за № 0001089.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 березня 2016 року у справі № 344/3284/16-к задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні про проведення обшуку: надано дозвіл на проведення обшуку в приміщенні по вул Грюнвальдська, 23А, в м. Івано-Франківську, яке належить ТОВ «Інтерм» , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення комп`ютерної техніки, платіжного терміналу самообслуговування «LT», різного року чеків, чорнових записів, в яких відображено «чорнову» бухгалтерію, незаконно отриманих грошових коштів, тобто різного роду знарядь та засобів скоєння злочину, незаконно здобутого майна, оскільки наявні достатні підстави вважати, що вони знаходяться у зазначеному в клопотанні приміщенні.

16 березня 2016 року на підставі вищевказаної ухвали слідчого судді в рамках досудового розслідування по кримінальному провадженню №0001089 від 16.03.2016 року було проведено обшук у приміщенні за адресою АДРЕСА_1 . Під час проведення обшуку слідчим було вилучено документи та 26 системних блоків, а також платіжний термінал самообслуговування «LT-2».

Постановами слідчого слідчого відділу ВП ГУНП в Івано-Франківській області від 18 березня 2016 року в кримінальному провадженні №0001089 від 16.03.2016 року призначено компютерно-технічні експертизи та експертизу обєктів інтелектуальної власності, об`єктами яких є вилучені в ході обшуку 16 березня 2016 року в приміщенні за адресою м.Івано-Франківськ, вул. Грюнвальдська, 23А документи, 26 системних блоків, а також платіжний термінал самообслуговування «LT-2».

Посилаючись на положення ч.5 ст.171 КПК України та, зокрема, те, що слідчий чи прокурор у встановлений процесуальним законом строк не звернулися до суду із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, а, відтак, зважаючи на відсутність підстав для утримання спірного майна, ОСОБА_5 звернувся до суду з даною скаргою про зобов`язання слідчого повернути тимчасово вилучене майно.

Заходи забезпечення кримінального провадження і підстави їх застосування визначено Главою 10 Кримінального процесуального кодексу України (надалі «КПК України»).

Частиною 1 статті 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є: 1) виклик слідчим, прокурором, судовий виклик і привід; 2) накладення грошового стягнення; 3) тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом; 4) відсторонення від посади; 5) тимчасовий доступ до речей і документів; 6) тимчасове вилучення майна; 7) арешт майна; 8) затримання особи; 9) запобіжні заходи (частина 2 статті 131 КПК України).

Відповідно до частини 1 статті 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено (частина 2 статті 167 КПК України).

Порядок тимчасового вилучення майна врегульовано статтею 168 КПК України.

Так, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 169 КПК України визначено вичерпний перелік підстав припинення тимчасового вилучення майна.

Так, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:

1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;

4) у разі скасування арешту.

Як пояснив в судовому засіданні слідчий, станом на даний час по кримінальному провадженні № 0001089 здійснюється досудове розслідування та призначено експертизи вилучених в ході обшуку 26 системних блоків, а також платіжний термінал самообслуговування «LT-2» з метою виявлення ознак складу відповідного кримінального правопорушення.

Згідно з частиною 7 статті 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя на даній стадії не вбачає правових підстав для повернення майна, а саме: 26 системних блоків, документи та платіжний термінал самообслуговування «LT», які було вилучено 16 березня 2016 року під час обшуку за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Грюнвальдська, 23а.

Таким чином слідчий суддя приходить до висновку про безпідставність скарги ОСОБА_5 та не знаходить підстав для її задоволення.

Згідно з частиною 3 статтею 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 237, 167, 169, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги ОСОБА_5 про зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 2 статті 376 КПК України повний текст ухвали суду оголошено 31 березня 2016 року об 11 год. 35 хв.