Справа № 461/9753/15-к
Провадження № 1-кп/461/112/16
10.08.2016 року м.Львів
Галицький районний суд м.Львова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7
розглядаючи у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.190, ч.2 ст.358 (у редакції статті від 05.04.2001р.), ч.3 ст.358 (у редакції статті від 05.04.2001р.), ч.2 ст.209 (у редакції статті від 16.01.2003р.)КК України та ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.358 (у редакції статті від 05.04.2001р.), ч.3 ст.358 (у редакції статті від 05.04.2001р.), ч.2 ст.209 (у редакції статті від 16.01.2003р.) КК України,
В провадженні Галицького районного суду м.Львова знаходиться обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.190, ч.2 ст.358 (у редакції статті від 05.04.2001р.), ч.3 ст.358 (у редакції статті від 05.04.2001р.), ч.2 ст.209 (у редакції статті від 16.01.2003р.)КК України та ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.358 (у редакції статті від 05.04.2001р.), ч.3 ст.358 (у редакції статті від 05.04.2001р.), ч.2 ст.209 (у редакції статті від 16.01.2003р.) КК України.
По даному кримінальному провадженню ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 17.06.2015 року обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому було продовжено.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження дії раніше обраного обвинуваченому запобіжного заходу, з підстав, які стали причиною обрання даного запобіжного заходу.
Обвинувачений ОСОБА_6 , його захисник та інші учасники в судовому засіданні не заперечили клопотання про продовження запобіжного заходу.
Судом встановлено, що до обвинуваченого ОСОБА_6 , застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Львівському слідчому ізоляторі.
У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно вимог ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні інкримінованих злочинів, серед яких є особливо тяжкі злочини, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі від 7 до 12 років, перебуваючи на волі матиме можливість перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на потерпілого та свідків, тобто продовжують мати місце ризики враховані при обранні останньому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає не лише особі обвинуваченого, а й характеру та тяжкості злочинів, у вчиненні яких він обвинувачується, такий, виключає можливість перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню обвинуваченого від суду.
Таким чином, суд вважає, що підстави для продовження запобіжного заходу - тримання під вартою, не відпали, а тому наявна необхідність у продовженні такого запобіжного заходу із зазначенням визначеного строку.
На підставі викладеного, керуючись ст.331 КПК України, суд
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , термін тримання під вартою на 60 днів, тобто до 07.10.2016 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3