Дата документу Справа № 333/7139/15-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/238/16 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 333/7139/15-к Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст. 186 ч. 2 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2016 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004022 за апеляційною скаргою та доповненнями до неї обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 жовтня 2015 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 19.07.1991 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 140, ст. 43 КК України (в ред. 1960 року) до покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 14.02.1997 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 140 КК України (в ред. 1960 року) до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 19.08.2003 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі;

- 30.05.2008 року, Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі;

- 23.12.2008 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі;

- 07.06.2012 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 11.04.2013 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч.ч. 1,2 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ст. 70 КК України до покарання у вигляді 4 років 2 місяців 12 днів позбавлення волі;

- 24.02.2014 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття строку покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

- 01.08.2014 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі, на підставі ст. 1 ЗУ "Про амністію у 2014 році" звільнений від відбуття покарання;

- 04.09.2014 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї, обвинувачений ОСОБА_7 просить пом`якшити призначене йому вироком покарання. Вказує, що суд при ухваленні вироку не врахував обставини, що пом`якшують його вину, а саме: визнання своє вини, майнова шкода потерпілому відшкодована в повному обсязі, вік його батька, який знаходиться на його утриманні. Просить зарахувати у строк покарання 11 місяців, у продовж яких він відмічався в кримінально-виконавчій інспекції, згідно вироку Жовтневогорайонного суду м. Запоріжжя від 04.09.2014 року. Також обвинувачений посилається на те, що суд першої інстанції не роз`яснив йому розгляд справи у скороченому порядку.

Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 жовтня 2015 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначено йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, до покарання за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04.09.2014 року і остаточно визначено покарання обвинуваченому ОСОБА_7 (чотири) роки 2 (два) місяці позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_7 залишений у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання обвинуваченого ОСОБА_7 обчислюється з моменту фактичного затримання з 28 серпня 2015 року.

Вирішена доля речових доказів.

В судовому засіданні апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вирок скасувати, а кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд, прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив вирок суду залишити без змін.

Вислухавши доповідача, обвинуваченого, його захисника, прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги з урахуванням доповнень, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вироку, 28 серпня 2015 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , маючи умисел на викрадення чужого майна, діючи повторно, із корисливих мотивів, знаходячись біля більярдного клубу "7 луза", розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ситова, 4-а, через відчинене вікно передніх водійських дверей автомобілю "ЗАЗ 1103", діючи непомітно для власника автомобіля ОСОБА_9 , проник до салону та викрав сумку, в якій знаходились речі та грошові кошти, які належать ОСОБА_9 , а саме:

- шкіряна барсетка, вартістю 500 грн. 00 коп.;

- фотоапарат "Саnon" вартістю 1200 грн. 00 коп.;

- мобільний телефон "Nокіа", вартістю 100 грн.;

- грошові кошти у розмірі 1 223 грн. 00 коп.;

- цифровий мультіметр, вартістю 240 грн. 00 коп.

В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_9 спричинено майнову шкоду на загальну суму 3 263 грн. 00 коп.

Продовжуючи свій злочинний намір та покидаючи місце скоєння злочину, ОСОБА_7 був помічений потерпілим, який почав його переслідувати, після чого ОСОБА_7 був затриманий потерпілим біля буд. № 118 по вул. Космічній у м. Запоріжжя, з викраденим майном.

Доводи апеляційної скарги та доповнень до неї про те, що судом не було роз`яснено обвинуваченому наслідки скороченого судового розгляду не відповідають дійсності і спростовуються звукозаписом на технічному носії та журналом судового розгляду.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд врахував тяжкість скоєного злочину, його неодноразові попередні судимості за аналогічні злочини, скоєння нового злочину у період відбування покарання за попереднім вироком і обґрунтовано призначив покарання, яке на думку колегії відповідає тяжкості скоєного та особі обвинуваченого. Доводи обвинуваченого та його захисника в апеляційному розгляді про порушення на досудовому слідстві права на захист обвинуваченого, оскільки на досудовому слідстві не було залучено захисника є непереконливими. Згідно за дорученням від 28.08.2015 року обвинуваченому був наданий захисник, від якого в цей же день обвинувачений відмовився (а.п.41-43 т.1). Сторона захисту при судовому розгляді в апеляційній інстанції заявила про те, що оскільки обвинувачений знаходиться на обліку у наркодиспансері з приводу вживання опіатів, то йому мали призначити захисника, участь якого мали визнати обов`язковою. Однак ні на досудовому слідстві, ні в суді першої інстанції, ані в апеляційній інстанції сторона захисту не заявляла клопотань про визнання участі захисника обов`язковою та не надала пояснень яким чином знаходження на обліку у наркодиспансері пов`язане з необхідністю обов`язкової участі захисника. Будь яких даних про проведення слідчих дій та участі у судовому розгляді обвинуваченого під впливом наркотичних, або психотропних речовин не надано.

Щодо зарахування 11 місяців явки обвинуваченого до КВІ на реєстрацію за попереднім вироком до строку відбуття покарання, то на думку колегії такі вимоги не ґрунтуються на законі і таким не передбачено.

Тому підстав до зміни, або скасування вироку за доводами апеляційної скарги колегія не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу з урахуванням доповнень обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі з 28.08.2015 року по 28.03.2016 року.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з часу її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк, - з моменту отримання копії судового рішення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4