Справа № 715/641/16-к
Провадження № 1-кп/715/34/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.04.2016 смт. Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області у складі:
Судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
ОСОБА_4 , 08 лютого 2016 року приблизно о 20:00 год., діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів, шляхом вільною доступу, вчинив крадіжку запчастин від сільськогосподарської техніки (чотири леміхи, дев`ять болтів для кріплення агрегатів та шістнадцять голок борони) на загальну суму 1993 грн., з території господарства, що знаходиться по АДРЕСА_3 , яка належать ОСОБА_5 . Після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1993 гривень.
Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна.
08 квітня 2016 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 було укладено угоду про примирення.
За умовами даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 , в повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину за обставин, викладених у повідомленні про підозру. Інші учасники досудового розслідування, також не оспорюють викладених вище фактичних обставин правопорушення, сторони не мають сумнівів щодо добровільності та істотності їхніх позицій.
Сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та з урахуванням того, що підозрюваний щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, обставин які обтяжують покарання немає, добровільно відшкодував завдані збитки узгоджують вид і розмір покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт.
Потерпілий ОСОБА_5 не має претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 .
Обвинувачений ОСОБА_4 дає згоду на застосування узгодженого за цією угодою покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт.
Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження цієї угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, а саме: обмеження права оскарження вироку зі ст.ст. 394, 424 КПК України, та відмову від прав, передбачених ст.474 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє зміст положень ч.4 ст.474 КПК України, а саме те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь; розуміє характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним.
Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Заслухавши думку учасників процесу з приводу затвердження угоди про примирення, дослідивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинуваченого ОСОБА_4 , перевіривши угоду на відповідність вимогам ст.ст.472-473 КПК України та нормам КК України, суд вважає, що відсутні підстави для відмови у її затвердженні.
Сторони розуміють наслідки невиконання цієї угоди, передбачені ст.476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
Так, згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
При цьому, як передбачено ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Суд вважає, що дії ОСОБА_4 кваліфіковані вірно за ч.1 ст.185 КК України, оскільки достовірно встановлено, він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст.ст.314,376,468-469,471, 475, 476 ЦПК України, суд,-
Затвердити угоду про примирення, укладену 08 квітня 2016 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити йому міру покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
На вирок може бути подано апеляцію на протязі 30 діб з моменту його проголошення у порядку, передбаченому Кримінально-процесуальним кодексом України, з підстав, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

СУДДЯ: