Справа №459/1931/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 серпня 2016 року Червоноградський міський суд Львівської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 20.05.2016 року близько 14 год. 30 хв., перебуваючи в під`їзді № 2 будинку АДРЕСА_2 , діючи повторно, з метою заволодіння чужим майном та особистого збагачення за рахунок злочинної діяльності, реалізовуючи свій злочинний умисел переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає таємно викрала з кишені куртки ОСОБА_6 належний останній мобільний телефон марки «Нокіа 6225» сірого кольору, вартістю 400 гривень, після чого з місця вчинення злочину втекла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Вказаними протиправними діями потерпілій ОСОБА_6 завдано матеріальну шкоду на суму 400 гривень. Крім цього, ОСОБА_4 24.05.2016 року близько 12 години 40 хвилин, діючи повторно, з метою заволодіння чужим майном та особистого збагачення за рахунок злочинної діяльності, реалізовуючи свій злочинний умисел, перебуваючи в приміщенні поліклініки Червоноградської ЦМЛ, що по вул. Івасюка 2 в м. Червоноград Львівської області, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу викрала із належної ОСОБА_7 сумки гаманець коричневого кольору, в якому знаходились грошові кошти в сумі 300 гривень, пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_7 та зв`язка ключів, після чого з місця вчинення злочину втекла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Вказаними протиправними діями потерпілій ОСОБА_7 завдано матеріальну шкоду на суму 300 гривень. Крім цього, ОСОБА_4 15.06.2016 року близько 13 години, перебуваючи в магазині «Світоч», що по вул. Таравського 5 в м. Червоноград Львівської області біля будинку No5 що по вул. Тарнавського в м. Червонограді Львівської області, діючи повторно, з метою заволодіння чужим майном та особистого збагачення за рахунок злочинної діяльності, реалізовуючи свій злочинний умисел, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу викрала із належної ОСОБА_8 жіночої сумки, яку вона залишила на прилавку в магазині мобільний телефон марки Iphone 5S, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 вартістю 8000 гривень з сім картою мобільного оператора «Київстар» ( НОМЕР_2 ) вартістю 50 гривень, а також посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 та технічний паспорт на вищевказаний автомобіль, після чого з місця вчинення злочину втекла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Вказаними протиправними діями потерпілій ОСОБА_8 завдано матеріальну шкоду на суму 8050 гривень.
Допитана у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялася.
Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження фактичних обставин справи, не маючи сумнівів у добровільності їх позицій, тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд приходить до висновку, що дослідження фактичних обставин справи слід обмежити допитом обвинуваченої та дослідженням даних у справі, що характеризують її особу.
Учасникам судового провадження роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Аналізуючи наведені вище докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, доведена повністю. Тому суд кваліфікує дії обвинуваченої за ч.2 ст.185 КК України.
Обираючи вид покарання обвинуваченій, суд враховує тяжкість учиненого злочину, що є злочином середньої тяжкості.
Ураховується й особа обвинуваченої, яка є людиною середнього віку, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра чи нарколога не перебуває, раніше судима, вчинила злочини під час іспитового строку, не працює, має на утриманні неповнолітню дитину.
Шкода потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не відшкодована, потерпілій ОСОБА_8 відшкодована частково.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої є її щире каяття у вчиненні злочинів та активне сприяння їх розкриттю.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
За таких обставин суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 та попередження учинення нових злочинів можливі з призначенням їй покарання у межах санкції інкримінованої статті у виді позбавлення волі із застосуванням ст.71 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, процесуальні витрати, що підлягають стягненню з обвинуваченої, відсутні.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком в 1 (один) рік.
На підставі ст.71 КК України до покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 29.04.2016 року, визначивши ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком у 1 (один) рік 2 (два) місяці з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Покарання у виді штрафу у сумі 850грн., призначене вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 04.12.2015 року, слід виконувати самостійно.
Після вступу вироку в законну силу взяти ОСОБА_4 під варту та відраховувати строк відбуття покарання з моменту фактичного затримання.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Червоноградський міський суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Головуючий:ОСОБА_1